Справа №461/1161/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2019 року місто Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого на посаді директора Департаменту фінансів ОСОБА_2 обласної державної адміністрації, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.2 ст.212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_2 обласної державної адміністрації від 19.12.2018 року за №5/25-9719/0/2-18-12, виконавцем якого був ОСОБА_1, ОСОБА_3 не було надано запитувану ним інформацію, а саме копію відповіді ОСОБА_2 обласної державної адміністрації (з додатками) на лист ОСОБА_2 обласної ради від 09.11.2018 року №02-вих-1241. Крім цього, відповідь на інформаційний запит ОСОБА_3 від 07.12.2018 року було надано ОСОБА_2 обласною державною адміністрацією та надіслано електронною поштою заявнику 19.12.2018 року, тобто з порушенням строку розгляду запиту на інформацію, встановленого частиною першою статті 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Таким чином, посадовою особою володільця персональних даних ОСОБА_1, не було дотримано вищезазначених вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації", чим останній вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями. Подав до суду клопотання про закриття провадження у справі, у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Так, триваючими визначаються правопорушення, які, почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов'язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов'язок, або виконує його неповністю чи неналежним чином.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 12.02.2019 року, особу, яка вчинила правопорушення встановлено під час перевірки матеріалів, наданих листом ОСОБА_2 обласної державної адміністрації від 28.01.2019 року №5/1-674/0/2-19-12 та 12.02.2019 року о 11 годині 45 хвилин, в момент предявлення документів, що посвідчують особу .

Таким чином, суд вважає, що днем виявлення вказаного правопорушення є саме 12.02.2019 року, тобто день встановлення особи, відповідальної за подання відповідної відповіді на інформаційний запит, а відтак, відхиляє доводи ОСОБА_1 з цього приводу.

За наведених обставин, початок трьохмісячного строку притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності повязаний саме з датою встановлення особи, відповідальної за подання відповіді на інформаційний запит, тобто з 12.02.2019 року.

Частиною 2 ст.212-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення Закону України "Про доступ до публічної інформації", а саме: необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом, ненадання відповіді на запит на інформацію, ненадання інформації, неправомірна відмова в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання недостовірної інформації.

Статтею 245 цього ж Кодексу передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як вбачається з матеріалів справи, 07 грудня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_2 обласної державної адміністрації із запитом на інформацію, у якому просив надати копію відповіді ОСОБА_2 обласної державної адміністрації (з додатками) на лист ОСОБА_2 обласної ради від 09.11.2018 року №02-вих-1241 щодо подання середньої заробітної плати по апарату та структурних підрозділах ОСОБА_2 обласної державної адміністрації.

Вказаний запит на інформацію був зареєстрований у ОСОБА_2 обласній державній адміністрації за №Б-335 від 07.12.2018 року та, за резолюцією керівництва адміністрації, передано на розгляд працівників ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 для розгляду відповідно до вимог чинного законодавства та інформування ініціатора звернення.

Листом від 19.12.2018 року за №5/25-9719/0/2-18-12 ОСОБА_2 обласна державна адміністрація надала заявнику наступну інформацію: "На Ваш запит від 07.12.2018 повідомляємо, що середньомісячна заробітна плата працівників апарату обласної державної адміністрації та її структурних підрозділів у 2018 році за рахунок коштів державного бюджету становить 12 531 гривень, а з урахуванням, додаткових коштів, виділених з обласного бюджету в рамках Програми підтримки органів виконавчої влади, 14 177 гривень".

Виконавцем вказаного листа зазначено ОСОБА_1

Закон України "Про доступ до публічної інформації" визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до статті 1 Закону публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб'єктами владних повноважень своїх обов'язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб'єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов'язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації (пункт 1 та 6 частини першої статті 3 Закону).

Частиною п'ятою статті 6 Закону визначено, що не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно.

Відповідно до частини четвертої статті 13 Закону усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Публічною інформацією є відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях: уся інформація, що перебуває у володінні суб'єктів владних повноважень, тобто органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, органів влади Автономної Республіки Крим, інших суб'єктів, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов'язковими для виконання; інформація щодо використання бюджетних коштів юридичними особами, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів.

Не є інформаційним запитом звернення, для відповіді на яке необхідно створити інформацію, крім випадків, коли розпорядник інформації не володіє запитуваною інформацією, але зобов'язаний нею володіти.

У разі якщо запит на інформацію, який подано згідно із Законом № 2939-УІ, за своїм змістом поєднує предмет регулювання Закону № 393/96-ВР та Закону № 2939-УІ, то такий "запит-звернення" повинен розглядатися у відповідних частинах у строк та порядок, передбачені відповідними законами. При цьому розпорядник у п'ятиденний строк повинен відповісти по суті запиту, а також повідомити запитувача, що решта питань розглядатимуться як звернення згідно із Законом № 393/96-ВР.

Якщо запит стосується інформації, яка міститься в кількох документах і може бути зібрана і надана без значних інтелектуальних зусиль (наприклад, без проведення додаткового змістовного аналізу), то така інформація відповідає критеріям "відображеності та задокументованості" і є публічною.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважаю, що в діях громадянина ОСОБА_1 є склад вказаного вище адміністративного правопорушення, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 12.02.2019 року, запитом ОСОБА_3 на інформацію, відповіддю, виконавцем якої є ОСОБА_6, реєстраційно-контрольною карткою, розпорядженням голови ЛОДА від 02.01.2013 року №10/08-13, розподілом функціональних обовязків, наказом від 14.12.2018 року №825/к, положенням про відділ регіонального представництва.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, обєктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.212-3 КУпАП доведена повністю.

Враховуючи особу ОСОБА_6, характер вчиненого правопорушення, ступінь вини у скоєному, те, що останній раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, беручи до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, ст.40-1КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому з ОСОБА_6 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 384,20 гривень.

Керуючись ст. ст.212-3, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 25 (двадцяти пяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 425 (чотириста двадцять пять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.В. Стрельбицький