Справа № 715/2490/19
Провадження № 3/715/1045/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.11.2019 смт. Глибока

Суддя Глибоцького районного суду Чернівецької області Маковійчук Ю.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Глибоцького ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає в с. АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.173-2 та ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 05 листопада 2019 року близько 11 години 00 хвилин, 06 листопада 2019 року о 17 годині 30 хвилин, 07 листопада 2019 року біля 09 години 00 хвилин, 08 листопада 2019 року близько 06 години 00 хвилин та біля 16 години 00 хвилин та 09 листопада 2019 року о 20 годині 00 хвилин, за місцем свого проживання в с.Станівці Глибоцького району Чернівецької області, вчинив домашнє насильство, а саме психологічне насильство відносно своєї дружини ОСОБА_2 , ображав її, принижував, виражався на її адресу нецензурними словами та виганяв із будинку, завдавши шкоду її психічному здоров`ю.

Крім того, до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого ОСОБА_1 , ухилявся від виконання батьківських обов`язків щодо забезпечення належного виховання неповнолітніх дітей, а саме за не приймає участі у їх вихованні та вчиняє словесні суперечки із дружиною у їх присутності.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчинені вказаних правопорушень визнав і підтвердив обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, зазначив, що із дружиною він примирився, стосунки між ними наладилися, а тому просив суворо не карати. Факт не належного виховання дітей заперечував.

ОСОБА_2 в судовому засідання підтвердила факт сварок з чоловіком та зазначила, що вони примирилися, просила суворо чоловіка не карати.

Згідно Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, які спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Встановлено, що ОСОБА_1 . 05, 06, 07, 08, 09 листопада 2019 року вчинив суперечку зі своєю дружиною, в присутності неповнолітніх дітей, вході якої ображав її, принижував, виражався на її адресу нецензурними словами та виганяв із будинку, завдавши шкоду її психічному здоров`ю.

Разом з тим, вказане жодним чином не свідчить про неналежне виконання ОСОБА_1 обов`язків щодо виховання неповнолітніх дітей, як це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18№ 091489, оскільки диспозиція ч.1 ст.184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року(із змінами та доповненнями) передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Таким чином, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні. одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Однак, всупереч вимогам ст. 256, 184 КУпАП, у складеному щодо ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП не зазначено, в чому конкретно полягає з його боку ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про не належний рівень виконання ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків, а тому вважаю, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ст.184 ч.1 КУпАП.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення, а тому провадження по даній справі слід закрити.

Разом з тим, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, доведена протоколами про адміністративні правопорушення серії АПР18 №№091357, 091358, 091359, 091360 від 08 листопада 2019 року, серії АПР18 №№261991, 261962 від 10 листопада 2019 року, поясненнями ОСОБА_2 а також іншими матеріалами справи.

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, суд відповідно до вимог ст.33 КУпАП враховує всі обставини справи, особу яка притягується до адміністративної відповідальності та ступінь його вини.

У разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з порушника підлягає стягненню 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 384,20 грн.

На підставі ч.1 ст.173-2 та ст.184 КУпАП та керуючись ст.ст. 40-1, 252, 283-285, 287 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI, у редакції від 01.01.2019 року, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні, 20 копійок в доход держави.

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП щодо ОСОБА_1 - закрити.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом 10-ти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: