Справа № 755/3631/19 Головуючий у суді І інстанції Петренко Н.О.
Провадження № 33/824/4296/2019 Доповідач: Капічон О.М.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

07 листопада 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Капічон О.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 14.05.2019 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер картки платника податків не відомий,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді, 15.02.2019 року о 15 годині 30 хвилин по проспекту Ватутіна, 16 в м. Києві водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки Фольксваген, НОМЕР_2, перед зміною напрямку руху (перестроювання праворуч), не впевнився, що це буде безпечно, не надав дорогу ТЗ Субару, д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого трапилося зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Окрім того, 15.02.2019 року о 15 годині 30 хвилин по проспекту Ватутіна, 16 в м. Києві водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки Фольксваген, НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей розширені та не реагують на світло, підвищена жвавість, поведінка не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога за адресою: м. Київ, вул. Визволителів, 6, КМНКЛ «Соціотерапія».

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 14.05.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення: за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн.; за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Враховуючи вимоги ст. 36 КУпАП, остаточно накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу на суму 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; стягнуто судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

На вказану постанову ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій він просить її скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду м. Києва від 14.05.2019 року, яке мотивовано тим, що про існування постанови щодо нього він дізнався тільки 25.09.2019 року та про розгляд в суді першої інстанції він взагалі не повідомлявся.

Вивчивши матеріали справи та апеляційну скаргу, вважаю, що вона підлягає поверненню апелянту, разом з доданими до неї матеріалами, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 2 ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Із матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова судді винесена 14.05.2019 року, а апеляційна скарга була направлена засобами поштового зв`язку до суду 26.10.2019 року, тобто після спливу 10-ти денного строку, встановленого Законом.

Так, відповідно до наявних в матеріалах справи доказів повідомлення ОСОБА_1 , він неодноразово повідомлявся судом першої інстанції про день розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього /а. с. 28-31/ за вказаною ним під час складання протоколу про адміністративне правопорушення адресою.

ОСОБА_1 жодних клопотань про відкладення справи до суду не подавалося.

Тобто, ОСОБА_1 було відомо, про наявність справи про адміністративне правопорушення щодо нього, однак, результами її розгляду, він не цікавався.

Також в апеляційній скарзі зазначено, що про існування оскаржуваної постанови ОСОБА_1 дізнався 25.09.2019 року, що підтверджується його розпискою /а. с. 37/, а апеляційна скарга подана 26.10.2019 року, тобто, строк на апеляційне оскарження пропущено.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata(принцип юридичної визначеності).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що апелянтом не вказано об`єктивних причин пропуску строку на апеляційне оскарження та не наведено аргументів його поновлення, у зв`язку з чим приходжу до висновку про відсутність підстав для його поновлення та необхідності повернення апеляційної скарги особі, яка її подала.

Таким чином, об`єктивних обставин, які б вказували на неможливість звернення з апеляційною скаргою у передбачений законом строк, апелянтом наведено не було, а тому апеляційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 14.05.2019 року, а апеляційну скаргу, разом з доданими до неї матеріалами, повернути особі, яка її подала.

Суддя О.М. Капічон