КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 25.10.2018 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На дану постанову ОСОБА_1 28.03.2019 року подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування оскаржуваної постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 25.10.2018 року та закриття відносно нього провадження в справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу даного адміністративного правопорушення.

Також подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому просить поновити йому строк на апеляційне оскарження вказаної постанови судді від 25.10.2018 року, посилаючись на поважність причин пропуску цього строку, оскільки він не повідомлявся про час та місце розгляду справи і не був присутнім в судовому засіданні 25.10.2018 року при винесенні оскаржуваної постанови, а її копію отримав через свого захисника тільки 20.03.2019 року.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та доводи його клопотання щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 25.10.2018 року, вважаю, що підстави для поновлення цього строку відсутні, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції належним чином повідомляв ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, шляхом направлення судової повістки на поштову адресу, яку останній повідомляв працівникам поліції при складанні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення. Однак ОСОБА_1 в судове засідання тричі не з'явився, поштову кореспонденцію направлену на зазначену ним адресу не отримує, що підтверджується відміткою поштового відділення на конверті - «повернення за закінченням строку зберігання» (а.с. 8-10, 13), будь-яких даних про неможливість з'явитись до суду або клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, а тому суд розглянув справу без участі ОСОБА_1

Відповідно до положень статті 294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративні правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Посилання ОСОБА_1 на ту обставину, що судові повістки направлялись судом за невірною адресою (АДРЕСА_1), внаслідок чого, він не був обізнаний про час та місце розгляду справи відносно нього Дніпровським районним судом м. Києва, а копію оскаржуваної постанови отримав лише 20.03.2019 року, у зв'язку з чим просив поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на поважність причин пропуску цього строку, апеляційним судом не приймаються до уваги, оскільки стаття 294 КУпАП пов'язує обчислення строку на оскарження саме з днем винесення постанови, а не з днем отримання її копії.

Крім того, матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 був обізнаний про те, що відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення і під час його отримання копії цього протоколу останній не повідомляв працівникам поліції про те, що за вказаною у протоколі адресою він не проживає з 2016 року та не зазначив дійсну адресу свого місця проживання. Однак, ОСОБА_1 подальшим рухом справи щодо нього не цікавився, поставився до цього питання байдуже і апеляційну скаргу на оскаржувану постанову судді від 25.10.2018 року подав лише 28.03.2019 року, за сплином більше п'яти місяців з дня її винесення, при цьому не навів об'єктивних причин, які б заважали йому самостійно дізнатись про рух справи щодо нього.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, що викладена в рішенні по справі «Пономарьов проти України» (Заява №3236/03), «…сторони в розумінні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява №8371/02, п. 27, рішення від 26.31.2007 року, та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003 року).

За таких обставин, вказані ОСОБА_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 25.10.2018 року не можна вважати поважними, а інших причин, які є об'єктивно непереборними та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, які б перешкоджали йому реалізувати своє право на апеляційне оскарження постанови судді у визначений законом строк ОСОБА_1 не навів.

Оскільки з апеляційною скаргою на постанову судді від 25.10.2018 року ОСОБА_1 звернувся лише 28.03.2019 року, тобто з пропуском встановленого законом десятиденного строку на її оскарження, то у відповідності з вимогами ч.2 ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо у поновленні цього строку відмовлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КпАП України, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та повернути ОСОБА_1 його апеляційну скаргу на цю постанову разом з доданими до неї матеріалами.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Сілкова