ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/4829/18 Суддя 1 інстанції: Довготько Т.М.
Провадження: 33/818/579/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УкраЇнИ

08 травня 2019 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду Яковлева В.С., за участю притягнутого до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Куценка О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на постанову Московського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Як вказано в постанові суду першої інстанції, 19.03.2019 року о 18 год. 20 хв. по окружній дорозі Е40 504 км., ОСОБА_1 керував автомобілем «Ford Iveco», державний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Водій в присутності двох свідків пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу алкотетсер «Драгер 6820», який показав результат 1,33 %, чим порушив п. 2.9а ПДР України.

Не погодившись з рішенням районного суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постановуМосковського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2019 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, вказує, що після ДТП претензій з боку будь-кого стосовно того, чи знаходиться він в стані сп`яніння чи ні не було, він не відмовлявся їхати до найближчого медичного закладу для огляду запропоновано не було. Також не підтверджуються обставини в частині протоколу, щодо керування ним транспортним засобом о 21 год. 20 хв., оскільки ДТП сталася о 18 год. 20 хв., і він вже не був водієм.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, просили її задовольнити. Зокрема, ОСОБА_1 вказував суду, що відразу після ДТП йому ніхто не пропонував пройти огляд, а провели огляд через три години, коли він вже не може вважатись водієм.

Захисник Куценко ОСОБА_2 , в свою чергу, зазначив, що поліцейськими була порушена процедура огляду на стан сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 вже не був за кермом. Тому протокол не може вважатися належним доказом у даній справі.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника на підтримку апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції, з огляду на матеріали справи, дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Факт правопорушення і вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 231586 від 19.03.2019р. (а.с. 1), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результат огляду 1,33 проміле (а.с. 4), чеком роздруківкою до протоколу (а.с. 3), направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 5), поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с. 6-7), розпискою (а.с. 8), відеозаписом порушення (а.с. 10).

Порушення працівниками поліції процедури встановлення стану алкогольного сп`яніння водія ТЗ, як позиція сторони захисту, не знайшли свого відображення зібраними матеріалами. Даних щодо оскарження дій співробітників поліції матеріали справи також не містять.

Невідповідностей складеного протоколу вимогам чинного законодавства, які б потягли безумовне скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова судді Московського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2019 року є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами апеляційної скарги не підлягає.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду В.С. Яковлева