Справа № 359/8299/19
Провадження № 3/359/2951/2019

Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 листопада 2019 м. Бориспіль
Перевезення товарів здійснювалось морським транспортом «ZIM SAO PAOLO» у 20-футовому контейнері №OOLU1346741 та доставлено до митниці призначення (Відділ митного оформлення №9 митного поста «Святошин» Київської митниці ДФС) вантажним автомобілем з державними реєстраційними номерами НОМЕР_3 / НОМЕР_4 .
Під час пропуску зазначеного товару на митну територію України 15.09.2015 у якості підстави для переміщення Одеської митниці ДФС надано товаросупровідні документи, а саме: інвойс (Invoice) від 21.08.2015 №GD6044, пакувальний лист від 21.08.2015 №GD6044, коносамент (Bill of Lading) від 29.08.2015 №GCL/MRD/ODS/150359 та CMR від 15.09.2015 №439938.
Згідно з даними товаросупровідних документів виробником та відправником товару є «GURAY DIS TICARET STI» (Туреччина).
16.09.2015 з метою випуску вказаного товару у вільний обіг до відділу митного оформлення №9 митного поста «Святошин» Київської митниці ДФС керівником ТОВ «ЦИТАДЕЛЬ-ЛЮКС» ОСОБА_1 було подано заповнену ЕМД типу «ІМ-40 ДЕ» та відповідні товаросупровідні документи.
За результатами опрацювання відповіді митної адміністрації Туреччини встановлено наступне:
Таким чином, інформація, отримана від митної адміністрації Туреччини в рамках проведеної митної перевірки свідчить про те, що 15.09.2015 переміщення товарів «сантехнічні вироби…», через митний кордон України за ЕМД типу «ІМ 40 ЕЕ» від 15.09.2015 №125130012/2015/471409 здійснено шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості, зокрема, щодо вартості та одержувача експортованого товару відомостям, задекларованим в Україні за ЕМД від 16.09.2015 №125130012/2015/463654.
Згідно з ч. 2 ст. 459 та п.7, п.43 ст.4 МК України суб`єктами відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємства керівники та інші працівники підприємств, які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за виконання вимог, встановлених Митним кодексом України, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.
Таким чином, керівником ТОВ «ЦИТАДЕЛЬ-ЛЮКС», громадянином України ОСОБА_1 вчинено дії, спрямовані на переміщення товарів «сантехнічні вироби…», вартістю 1935654,08 грн., задекларованих у митній декларації від 16.09.2015 №125130012/2015/463654 через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митниці як підстави для переміщення через митний кордон України документів, що містять неправдиві відомості щодо їх вартості та одержувача товару.
Відповідно до інформації, наявної в реєстрі порушників митних правил бази даних ЄАІС ДФС, громадянин ОСОБА_1 протягом 2018-2019 років не притягувався до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 483 або ст. 482 Митного кодексу України.
Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
Представник митниці Клімов С.Г. у судовому засіданні протокол підтримав, та зазначив, що громадянин України ОСОБА_1 скоїв порушення митних правил, яке передбачене ч. 1 ст. 483 МК України. З огляду на вказане просив визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та застосувати до правопорушника адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 % вартості товарів з конфіскацією зазначеного товару.
Згідно із ч. 1 ст. 486 Митного кодексу України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Суд, заслухавши думку представника митниці, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, вважає, що вина громадянина України ОСОБА_1 не знайшла свого підтвердження, а склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, судом не встановлений, а тому провадження у справі підлягає закриттю, виходячи з наступного.
За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Аналогічні вимоги також закріплені в ст. 489 МК України.
Відповідно до ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Диспозиція ч. 1 ст. 483 МК України передбачає переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
Згідно із ч. 1 ст. 494 МК України, про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа митного органу, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади.
Протокол про порушення митних правил є основним джерелом доказів. Проте він може бути визнаний таким лише за умов: по-перше, коли протокол складений уповноваженою посадовою особою митних органів; по-друге, складений не пізніше термінів, передбачених для накладення адміністративного стягнення; по-третє, зміст протоколу відповідає усім вимогам, передбаченим ст. 494 МК України.
Таким чином, протокол про порушення митних правил займає провідне місце в числі засобів, за допомогою яких встановлюються фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку посадові особи митних органів встановлюють наявність чи відсутність митного правопорушення, вину особи в його вчиненні та інші обставини, що вказуються у ст. 280 КУпАП i мають значення для правильного розв`язання справи. Така позиція законодавця вимагає саме від посадових осіб, які складають протокол, суворо дотримуватися порядку його оформлення.
У разі складення протоколу особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, роз`яснюються її права, передбачені статтею 498 цього Кодексу.
Протокол складається у двох примірниках, один з яких вручається під розписку особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.
Таким чином, оскільки особа встановлена, протокол повинен складатися тільки в її присутності, а в разі відмови від отримання примірника до протоколу вноситься відповідний запис, після чого направляється особі (п. 108 ч. 2 ст. 494 МК України). Належних та допустимих доказів про отримання особою копії протоколу відсутні.
Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення. Склад правопорушення - це сукупність названих у законі ознак, за наявності яких небезпечне і шкідливе діяння визнається конкретним правопорушенням. Такі ознаки мають об`єктивний і суб`єктивний характер. Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил, інспектором митниці повинні бути враховані ознаки складу правопорушення та відповідати диспозиції статті до якої притягується, особа за порушення митних правил. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.
Таким чином, суб`єкт даного правопорушення є - громадяни, які скоїли шкідливе діяння, визначене законом як правопорушення; на момент скоєння досягли 16 років, а також посадові особи підприємств. Під посадовими особами у відповідних статтях КУАП признаються працівники, що знаходяться на державній або суспільній службі і займаючи посади, пов`язані із здійсненням організаційно-владних, адміністративно-управлінських функцій, внаслідок яких виникають певні правові наслідки для осіб і організацій, яким вони адресовані. Згідно з п. 43 ст. 4 МК України, посадові особи підприємств - це керівники та інші працівники підприємств, які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.
Основним безпосереднім об`єктом є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.
Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України є переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи, яка повинна містити дві складові, а саме: - переміщення чи дії спрямовані на переміщення товару з поданням документів, що містять неправдиві відомості (приховування від митного контролю).
Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, чи документів, які містять неправдиві відомості.
В пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» зазначено, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів тощо.
Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні злочину чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.
Таким чином, обов`язковою кваліфікуючою ознакою складу даного адміністративного правопорушення є умисел на його вчинення.
Згідно із ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала настання цих наслідків.
Отже, громадянин України ОСОБА_1 мав усвідомлювати характер своїх дій, передбачати її шкідливі наслідки і бажати їх настання.
Перевезення товарів здійснювалось морським транспортом «ZIM SAO PAOLO» у 20-футовому контейнері №OOLU1346741 та доставлено до митниці призначення (Відділ митного оформлення №9 митного поста «Святошин» Київської митниці ДФС) вантажним автомобілем з державними реєстраційними номерами НОМЕР_3 / НОМЕР_4 .
Під час пропуску зазначеного товару на митну територію України 15.09.2015 у якості підстави для переміщення Одеської митниці ДФС надано товаросупровідні документи, а саме: інвойс (Invoice) від 21.08.2015 №GD6044, пакувальний лист від 21.08.2015 №GD6044, коносамент (Bill of Lading) від 29.08.2015 №GCL/MRD/ODS/150359 та CMR від 15.09.2015 №439938.
Згідно з даними товаросупровідних документів виробником та відправником товару є «GURAY DIS TICARET STI» (Туреччина).
16.09.2015 з метою випуску вказаного товару у вільний обіг до відділу митного оформлення №9 митного поста «Святошин» Київської митниці ДФС керівником ТОВ «ЦИТАДЕЛЬ-ЛЮКС» ОСОБА_1 було подано заповнену ЕМД типу «ІМ-40 ДЕ» та відповідні товаросупровідні документи.
Відповідно до ч. 1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Частиною третьою цієї ж статті передбачено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; випускати у вільний обіг товари, що декларуються.
Так виходячи зі змісту положень ч. 5 ст. 54 МК України, в ході виконання вказаних обов`язків, орган доходів і зборів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених МК України, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.
Таким чином, в ході виконання своїх обов`язків при митному оформленні товарів в даній операції з поставки, органом доходів і зборів у відповідності до вимог наведених вище норм законодавства, після здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, на підставі поданих товаросупровідних документів було здійснено митне оформлення та випущено у вільний обіг товари за ІМ 40 ДЕ №125130012/2015/463654. При цьому жодних рішень про коригування митної вартості товарів органом доходів і зборів не приймалось.
Ці обставини вказують на те, що митний орган при здійсненні своїх повноважень щодо контролю правильності визначення митної вартості товарів в рамках ст. 54 МК України, при здійсненні митного оформлення товарів дійшов висновку, в тому числі про вірність визначення митної вартості та випустив товари у вільний обіг. Такий факт в свою чергу підтверджує, що декларант належним чином виконав всі обов`язки в процедурі митного оформлення товарів, включаючи правильність визначення митної вартості товару.
Однак, згідно відповіді, яка надійшла до Київської митниці ДФС від митних органів Туреччини встановлено, що вартість товарів «сантехнічні вироби…» під час експорту з території Туреччини значно вища від його задекларованої вартості на митній території України і становила 1935654 гривень 08 копійок.
Згідно із ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п. 6 ППВСУ «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» № 8 від 03.06.2005, передбачено, що підставою для переміщення через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів. При цьому, документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.
Так, єдиним доказом, на який спирається Київська митниця ДФС на підтвердження наявності в діянні ОСОБА_1 об`єктивної сторони складу порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, є отримані Київською митницею ДФС на їх запит з митних органів Республіки Туреччини документи митного оформлення експорту товару, дані в яких щодо вартості цього товару не збігаються із даними документів, наданих для митного оформлення товару при його імпорті та розмитненні на митній території.
В той же час, зміст таких документів, отриманих на запит, сам по собі, без належного з`ясування та перевірки дійсного найменування і вартості фактично ввезеного на митну територію України товару (а така перевірка митним органом проведена не була, бо товар не вилучався і випущений у вільний обіг), може свідчити лише про наявність суттєвих розбіжностей в митному оформленні (декларуванні) товару при його експортуванні з Республіки Туреччина та імпортуванні до України і не більше, через те, що такі документи не містять належних та допустимих доказів, які б дозволяли суду беззаперечно стверджувати, що саме при декларуванні товару на митний території України, а не Турецької Республіки, мало місце подання документів, які містять неправдиві відомості щодо вартості товару.
Так, суддя, звертає увагу, на те, що матеріали справи не містять, як і не надано доказів представником митної служби конкретних обставин щодо документів, які були надіслані з митної адміністрації Республіки Туреччини на відповідний запит митниці, є копіями, і оригіналами не підтверджуються. При цьому дані копії не засвідчені належним чином, а саме особами, якими вони були надані, що позбавляє суддю можливості пересвідчитися в ідентичності цих документів.
Так, стаття 492 МК України передбачає, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється державною мовою.
Документи, які надійшли від митних органів Республіки Туреччини (а.с.9-16) складені не державною мовою та не перекладені належним чином згідно чинного законодавства України. За таких обставин ці документи не можуть бути взяті суддею до уваги та не є належним доказом вчинення дій зазначених в протоколі.
Ці обставини в сукупності свідчать про те, що висновки митного органу про переміщення вказаних товарів через митний кордон України громадянином ОСОБА_1 з приховуванням від митного контролю базуються лише на співставленні органом доходів і зборів інформації, зазначеної в «ІМ 40 НОМЕР_5 » № НОМЕР_6 / НОМЕР_7 від 16.09.2015 та у відповіді митних органів Республіки Туреччини та в додатках до неї, без належного з`ясування дійсної вартості фактично ввезеного на митну територію України товару.
Так, лише розбіжність чи відповідність відомостей у вище перелічених документах жодним чином не може свідчити про недостовірність чи неправдивість відомостей, що внесені декларантом до митної декларації, пред`явленої до митного оформлення. Тому експортні декларації, які були надіслані митними органами Туреччини разом із відповіддю, не є належним доказом вчинення дій з метою переміщення через митний кордон України товару з приховуванням від митного контролю.
При цьому, суддя звертає увагу, що обов`язок щодо належного складання протоколу про порушення митних правил, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.
У відповідності до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Висновки органу доходів і зборів про вину громадянина України ОСОБА_1 у скоєні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, зроблені на підставі припущень, що відповідно до вимог ст. 62 Конституції України є неможливим, оскільки з урахуванням норм цієї статті, посадова особа митного органу, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, повинна довести те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, скоїла правопорушення. При цьому усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь останньої.
Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення громадянина України ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 483 МК України, під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті, що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суд оцінює критично з наведених вище обставин.
Згідно із ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно громадянина України ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України слід закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.
Керуючись: ст. ст. 483, 486, 487, 489, 494, 495, 498 МК України, ст. 9, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 251-252, 280, 283, 287, 294 КУпАП, суд,-
п о с т а н о в и в :
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо притягнення останнього до відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя: Ю.В. Кабанячий

Постанова суду набрала законної сили ___________________.