КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/2038/2019
Категорія: ст. 122-2, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 вересня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Устенка І.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 12 лютого 2019 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Оболонського районного суду міста Києва від 12 лютого 2019 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ст.ст. 122-2, 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням на нього штрафу на користь держави у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 384 грн. 20 коп. судового збору.

Як встановлено постановою судді, 21 грудня 2018 року о 03:20 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 по пр-ту С. Бандери, 29-а, в м. Києві не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого скоїв наїзд на металеве огородження, що призвело до пошкодження транспортного засобу.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3 б,12.1 Правил дорожнього руху України.

21 грудня 2018 року о 02:50 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Оноре Де Бальзака (зупинка МТЗ вул. Пожарського), на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану рукою, що чітко вказував на автомобіль, після не зупинки автомобіля було здійснено переслідування, після неодноразових вимог, автомобіль було зупинено за адресою пр-ту С. Бандери, 29-а, в місті Києві, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на перешкоду.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.4 Правил дорожнього руху України.

21 грудня 2018 року о 03:20 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 по пр-ту С. Бандери, 29-а, в м. Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, виражене тремтіння рук. Від проходження медичного огляду у лікаря нарколога на приладі «Драгер» відмовився у присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Оболонського районного суду міста Києва від 12.02.2019, скасувати зазначену постанову, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування поданої скарги, скаржник посилається на те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням вимог закону щодо повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи та з`ясування всіх обставин справи.

Зокрема, як зазначає апелянт, його жодного разу не було викликано в судове засідання та не надано можливості надати пояснення і докази його невинуватості, а в матеріалах справи містяться повістки, які виписані на адресу його реєстрації, за якою він не проживає.

Крім того, як вказує апелянт, з Інтернет ресурсу йому стало відомо, що справа призначена до розгляду на 31.01.2019 року, проте в той час він повинен був їхати в Запорізьку область до батьків, у яких погіршилося самопочуття, і в своїй заяві про перенесення судового розгляду, він зазначив фактичну адресу свого проживання, проте, суд першої інстанції на це не зважив і знов надіслав повістку за місцем його реєстрації, що позбавило його права вчасно довідатися про розгляд справи, прийняти участь в розгляді та використати право на чесний суд.

Також апелянт просить звернути увагу на те, що 20.12.2018 року він разом зі своєю дружиною ОСОБА_2 прийшли в гості до ОСОБА_3 , і близько другої години сорок хвилин вони вийшли із помешкання та пішли до автомобіля, який був припаркований, його дружина поросилась сісти за кермо, що він їй дозволив, коли вони рухались по проспекту Бандери їх наздогнали працівники поліції та вимагали зупинитись, його дружина розгубилась, а в нього закралась думка, що він за це буде нести відповідальність разом зі своєю дружиною у зв`язку з чим, він вирішив зателефонувати своєму знайомому, та запитати, що йому робити, в цей час дружина продовжувала їхати, і коли він дружині сказав зупинитись, від перехвилювання вона зачепила огорожу, а після зупинки, перелізла на заднє сидіння, а він залишився на передньому пасажирському сидінні, що видно з запису нагрудної камери працівника поліції, після цього працівники поліції витягли його з автомобіля, наділи на нього кайданки на поклали на асфальтне покриття.

Крім того, апелянт зазначає про те, що коли дружина вийшла з автомобіля та сказала, що вона сиділа за кермом, її ніхто не слухав, а після того, як працівники поліції знайшли в автомобілі шеврон та дізнались де він працює, то вони взагалі не хотіли нічого слухати, а під час пропозиції пройти обстеження на предмет вживання алкоголю, він вказав, що не був за кермом автомобіля у зв`язку з чим не буде його проходити, що підтверджується наданими до справи матеріалами, а саме: відеозаписом з нагрудних камер та поясненнями свідків, що були на місці пригоди.

На думку апелянта, не захотів розібратися в ситуації, що склалася і суд першої інстанції, оскільки не викликав його до суду та не надав можливості реалізувати його право на захист та чесний суд.

Також, як вважає апелянт, оскільки розгляд його справи був проведений без його участі, а про прийняте щодо нього рішення, він дізнався 18.03.2019 року під час ознайомлення з матеріалами справи, на його думку, строк на апеляційне оскарження ним було пропущено з поважних причин.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Устенка І.О., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити; пояснення свідківОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та інспектора патрульної поліції ОСОБА_7 вважаю, що задоволенню підлягає лише клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , оскільки, враховуючи обставини, наведені у відповідному клопотанні, цей строк було пропущено з поважних причин.

Що ж стосується самої апеляційної скарги, то вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, всупереч доводам апеляційної скарги ОСОБА_1 , матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку судді щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-2, 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: у невиконанні водієм вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу; порушенні ним правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу та у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Зокрема, незважаючи на доводи скарги ОСОБА_1 з приводу того, що в матеріалах справи немає жодного об`єктивного доказу про те, що останній взагалі знаходився за кермом автомобіля «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , а тому встановити наявність в його діях вини неможливо, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком судді про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-2, 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, крім відповідних протоколів про адміністративне правопорушення, які були складені щодо ОСОБА_1 , підтверджується також даними схеми місця ДТП, поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, а також відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, які були додані до відповідних протоколів та повторно досліджені судом апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги.

При цьому, аналізуючи наявні у справі докази в їх сукупності, а не окремо один від одного, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апеляційної скарги, а також пояснення в суді апеляційної інстанції, як самого ОСОБА_1 , так і свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те, що він, ОСОБА_1 , не перебував за кермом автомобіля під час дорожньо-транспортної пригоди, а тому не міг бути притягнутий до адміністративної відповідальності за наведеними в оскаржуваній постанові статтями, з огляду на таке.

По-перше, наявними у справі доказами, переш за відеозаписами з нагрудної відеокамери інспектора патрульної поліції № АА00896, безспірно встановлено, що автомобіль «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого являється дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , не тільки був причетний до дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 21.12.2018 року о 03 год. 20 хв. на проспекті С. Бандери, 29-а в м. Києві, а й до невиконання вимог поліцейського про зупинку вказаного транспортного засобу.

До того ж, сам ОСОБА_1 , заперечуючи факт керування належним йому дружині автомобілем «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , не заперечував того, що він знаходився в цьому автомобілі разом з дружиною, а також того, що цей автомобіль не зупинився на вимогу поліцейського про зупинку, а потім потрапив у ДТП, пояснивши це тим, що його дружина, яка знаходилась за кермом під час переслідування, перелякалась та не знала що робити.

По-друге, згідно пояснень допитаного судом апеляційної інстанції інспектора патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 яким було складено протоколи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 , під час переслідування автомобіля «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , свідок бачив, що за кермом цього автомобіля знаходився саме ОСОБА_1 , а його дружина сиділа на задньому сидінні.

Крім того, як зазначив свідок ОСОБА_7 , коли вони з напарником підбігли до дверей водія автомобіля «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , який зупинився після наїзду на металеве огородження, саме ОСОБА_1 намагався перелізти з місця водія на місце пасажира поруч з місцем водія.

За таких обставин, враховуючи поведінку ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції, які виявили не лише ознаки причетності водія автомобіля «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 до ДТП, а й ознаки перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим пред`явили вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням приладу «Драгер» на місці виявлення транспортного засобу або у лікаря нарколога, від якого ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, суд апеляційної інстанції розцінює позицію ОСОБА_1 щодо заперечення факту перебування за кермом під час ДТП, невиконання вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу та відмови під проходження огляду на стан сп`яніння, як спосіб ухилення від адміністративної відповідальності.

Що ж стосується пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були опитані судом апеляційної інстанції за клопотанням ОСОБА_1 , та пояснили суду, що останній не знаходився за кермом автомобіля «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 перед тим як його намагалися зупинити поліцейські та коли цей автомобіль потрапив у ДТП, то вони не можуть бути визнані об`єктивними доказами, які спростовують правильність висновків судді, які наведені в оскаржуваній постанові, оскільки ОСОБА_2 , як дружина ОСОБА_1 , а ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як їх знайомі, є зацікавленими особами.

Більш того, їх пояснення спростовуються сукупністю наведених вище доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції не вбачає достатніх підстав для скасування постанови судді Оболонського районного суду м. Києва від 12 лютого 2019 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-2, 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, а томувважає необхідним, за наслідками її розгляду, прийняти рішення, яким залишити вказану апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову судді у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Оболонського районного суду міста Києва від 12 лютого 2019 року у справі про адміністративне правопорушення щодо нього.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 12 лютого 2019 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-2, 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Луценко О.М.