П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.11.2019 Справа №607/26352/19

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунцьо С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Урмань Бережанського району Тернопільської області, українку, громадянку України, неодружену, пенсіонерку, жительку АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як встановлено у судовому засіданні, 02 листопада 2019 року близько 22.00 год. громадянка ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство відносно свого сина ОСОБА_2 та невістки ОСОБА_3 , під час якого здійснювала на них моральний та психологічний тиск, висловлювалася нецензурними словами, погрожувала фізичною розправою.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнала та вказала, що вона проживає спільно із своїм сином ОСОБА_2 і його дружиною ОСОБА_3 в одній квартирі, однак в різних кімнатах. Часто між ними виникають побутові конфлікти, які провокують останні, а також вона неодноразово була потерпілою в даних конфліктах, під час яких її син ОСОБА_2 застосовував до неї газовий балончик.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2 суду пояснив, що 02 листопада 2019 року близько 22.00 год. між ним та його матір`ю ОСОБА_1 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, виник побутовий конфлікт, під час якого остання висловлювалася до нього та його дружини ОСОБА_3 нецензурною лайкою, погрожувала їм, штовхала його дружину, у зв`язку з чим він викликав працівників поліції.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_3 суду пояснила, що 02 листопада 2019 року близько 22.00 год. за місцем спільного проживання між нею, її чоловіком ОСОБА_2 з однієї сторони та матір`ю її чоловіка ОСОБА_1 з іншої сторони відбувся побутовий конфлікт, в ході якого ОСОБА_1 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, висловлювалася до неї та ОСОБА_2 нецензурними словами, намагалася вдарити її, у зв`язку з чим вони викликали працівників поліції.

Відповідно до ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи ст. 280 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, а саме умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

В судовому засіданні встановлено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є матір`ю потерпілого ОСОБА_2 , та відповідно свекрухою ОСОБА_3 , та вони спільно проживають за адресою АДРЕСА_1 . 02 листопада 2019 року близько 22.00 год. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем спільного проживання, вчинила домашнє насильство відносно свого сина ОСОБА_2 та невістки ОСОБА_3 , під час якого здійснювала на них моральний та психологічний тиск, висловлювалася нецензурними словами, погрожувала фізичною розправою, отже, вчинила відносно них психологічне насильство.

При цьому у матеріалах справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відсутні будь-які докази того, що остання вчинила правопорушення, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, як це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, та в матеріалах справи відсутня будь-яка інформація про проведення огляду на визначення стану сп`яніння ОСОБА_1 , а отже вказана обставина не може бути визнана судом доведеною.

Таким чином, незважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, її вина повністю доводиться матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18№ 176758 від 08.11.2019 року; письмовій заяві ОСОБА_2 від 08.11.2019 р.; письмових поясненнях ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 08.11.2019 року.

При цьому судом враховується те, що надані в судовому засіданні показання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повністю узгоджуються із їх письмовими поясненнями, даними під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та які долучені до матеріалів справи, а тому підстави ставити під сумнів достовірність вказаних доказів у суду відсутні.

Натомість суд критично оцінює показання, надані в судовому засіданні ОСОБА_1 , та на думку суду вони направлені на уникнення нею адміністративної відповідальності за вчинене, адже не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. При цьому судом береться до уваги те, що при складенні відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення остання свою вину у його вчиненні визнала, що підтвердила письмово у протоколі.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, доведена у повному обсязі, а тому за таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме - вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких дій психологічного характеру (погрози, образи), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого,а тому її слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на неї адміністративне стягнення.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд враховує положення ст. 33 КУпАП, зокрема характер вчиненого правопорушення, особу винної, її матеріальне становище, і приходить до переконання, що необхідним та достатнім стягненням для виправлення ОСОБА_1 та попередження скоєння нею нових адміністративних правопорушень буде накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.33, 173-2, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 (двадцять) коп.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд.

Головуючий суддяС. В. Кунцьо