Справа № 720/983/19
Провадження № 3/720/350/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року м. Новоселиця

Суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області Вівчар Г.А, за участю перекладачів: Симанців О.І., Шивпрія Б., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з західного регіонального управління Чернівецького прикордонного загону відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в м. Сілет Народної Республіки Бангладеш, громадянина Народної Республіки Бангладеш, не працюючого,

- за ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Інспектором прикордонної служби 2 категорії - дозиметристом відділення інспекторів прикордонної служби «Тарасівці» (тип В) відділу прикордонної служби «Мамалига» Москал В.В . 22 квітня 2019 року складено відносно ОСОБА_2 адміністративний протокол в якому зазначено, що 22 квітня 2019 року о 04 годині 00 хвилин прикордонним нарядом від мобільної прикордонної застави «Чернівці» був затриманий в групі осіб ОСОБА_2 на напрямку 905 прикордонного знаку, на відстані 10000 метрів від лінії державного кордону, що знаходиться на території Новоселицького району Чернівецької області на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби «Тарасівці» відділу прикордонної служби «Мамалига», за спробу незаконного перетину державного кордону із України до Румунії, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон, групою осіб, без документів, що посвідчують особу, чим порушив вимоги ст.ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон».

В судовому засіданні ОСОБА_2 винним себе не визнав та суду пояснив, що 22 квітня 2019 року він їхав по автодорозі з м. Київ в м. Чернівці до міграційної служби для отримання необхідних документів для проживання в Україні, по дорозі маршрутку в якій він їхав було зупинено, а пасажирів затримано, де саме його було затримано йому не відомо, незаконно перетинати кордон він не мав наміру.

Судом встановлено, що інспектором прикордонної служби 2 категорії - дозиметристом відділення інспекторів прикордонної служби «Тарасівці» (тип В) відділу прикордонної служби «Мамалига» Москал В.В . 22 квітня 2019 року складено відносно ОСОБА_2 адміністративний протокол в якому зазначено, що 22 квітня 2019 року о 04 годині 00 хвилин прикордонним нарядом від мобільної прикордонної застави «Чернівці» був затриманий в групі осіб ОСОБА_2 на напрямку 905 прикордонного знаку, на відстані 10000 метрів від лінії державного кордону, що знаходиться на території Новоселицького району Чернівецької області на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби «Тарасівці» відділу прикордонної служби «Мамалига», за спробу незаконного перетину державного кордону із України до Румунії, поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон, групою осіб, без документів, що посвідчують особу, чим порушив вимоги ст.ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон» за яке передбачено відповідальність ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.

Відповідно до норм Закону України «Про державний кордон України» в даному протоколі не зазначено на відстані скількох метрів від державного кордону рух громадян вважається його перетином, так як ОСОБА_2 перебував на відстані 10000 метрів від лінії державного кордону. Між тим, не встановлено, яким саме способом він намагався перетнути державний кордон. Крім того належними доказами не встановлено, що 10000 метрів від лінії державного кордону вчинив дії, які полягали у незаконному перетині державного кордону України.

Так, диспозицією ч. 2 ст. 204-1 КУпАП передбачена відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу чи без дозволу відповідних органів влади вчинені групою осіб.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП суд повинен своєчасно, повно, всебічно та об`єктивно з`ясовувати обставини справи.

Досліджені судом докази, зокрема протокол про адміністративне правопорушення від 22 квітня 2019 року серії ЗхРУ №326803, протокол про адміністративне затримання від 22 квітня 2019 року, протокол особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів, фототаблиця затримання восьми громадян Бангладеш від 22 квітня 2019 року, підтверджують лише факт затримання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, але не її винуватість.

Крім того будь-яких обставин адміністративного правопорушення, не наведено. ОСОБА_2 вину свою не визнав, відсутній прямий умисел та відсутня вина, оскільки він не знав місцевість де знаходився, тому не усвідомлював протиправного характеру своєї дії, не передбачав її шкідливих наслідків, і не бажав та не допускав настання таких наслідків, а тому вина ОСОБА_2 у вчиненні спроби незаконного перетинання державного кордону України групою осіб базується лише на припущеннях, але не на доказах, які б відповідали вимогам ст.251 КУпАП.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

А відповідно до положень ст. 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягає з`ясуванню, зокрема, чи було вчинене адміністративне правопорушення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів, щодо доведеності вини обвинуваченого.

Аналогічне зазначено у рішенні ЄСПЛ по справі «Ушаков та Ушакова проти України» від 18 червня 2015 року, що Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Більше того, слід нагадати, що під час провадження на підставі Конвенції не у всіх справах неухильно застосовується принцип affirmanti incumbit probatio (той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження). Коли вся чи значна частина інформації щодо подій, про які йдеться, відома виключно органам влади, - як це має місце у справі щодо ув`язнених осіб, які перебувають під контролем органів влади, - і коли у таких осіб під час їх ув`язнення з`являються тілесні ушкодження або якщо вони помирають, це породжує відповідні обґрунтовані презумпції щодо фактів. У такому випадку тягар доведення можна вважати покладеним на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення. В аспекті статті 3 Конвенції.

Відповідно ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд аналізуючи у сукупності викладені докази та зазначені правові норми, враховуючи те, що крім протоколу про адміністративне правопорушення відсутні будь-які інші докази винуватості ОСОБА_2 дійшов висновку, що обставини, які викладені в адміністративному протоколі не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП та суд не має самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 зазначеного складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

Враховуючи, що судом прийнято рішення про закриття провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_2 , а тому відсутні підстави для стягнення з нього судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 204-1 ч. 2, 221, 247, 283,284 Кодексу України про адміністративне правопорушення,-

постановив:

Закрити провадження в справі за ч. 2 ст. 204-1 КУпАП відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в м. Сілет Народної Республіки Бангладеш, громадянина Народної Республіки Бангладеш на підставі п. 1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її винесення через Новоселицький районний суд до апеляційного суду Чернівецької області в порядку передбаченого КАС України.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Вівчар Г.А.