Київський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

2 травня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю:

особи, щодо якої винесено постанову, ОСОБА_2,

захисника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 10 грудня 2018 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 10.12.2018 року на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як встановив суд, 17 жовтня 2018 року близько 2 години ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_2 на вул. Булгакова в м. Києві з ознаками наркотичного сп'яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 просить постанову судді скасувати і закрити провадження в справі у зв'язку з неосудністю ОСОБА_2

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає, що ОСОБА_2 тривалий час страждає на хронічний психічний розлад, неодноразово проходив лікування в Територіальному медичному об'єднанні "Психіатрія" у м. Києві (далі - ТМО "Психіатрія"), є інвалідом третьої групи у зв'язку з психічним захворюванням, що підтверджується відповідними довідками та пенсійним посвідченням, копії яких долучено до апеляційної скарги. Ухвалами Оболонського районного суду м. Києва від 08.11.2018 року і від 26.02.2019 року відкрито провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_4 про обмеження цивільної дієздатності, встановлення піклування та призначення піклувальника і ОСОБА_2 призначено судово-психіатричну ________________________________________________________________________

Справа № 33/824/1970/2019 Постанова винесена суддею Дячуком С.І.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

експертизу, на вирішення якої поставлені питання: чи страждає ОСОБА_2 на психічний розлад, і якщо так, то чи є психічний розлад хронічним та стійким; чи може ОСОБА_2 усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і чи потребує встановлення над ним опіки чи піклування.

Станом на день розгляду справи його підзахисний перебував на стаціонарному лікуванні в ТМО "Психіатрія", а тому не зміг реалізувати свої права, передбачені ст.268 КУпАП, зокрема, користуватися юридичною допомогою адвоката, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання. З огляду на викладене захисник, посилаючись на положення ст.20 КУпАП, вважає, що ОСОБА_2 не підлягає адміністративній відповідальності.

Крім того, захисник подав клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, пропуск якого мотивує тим, що ОСОБА_2 участь у розгляді справи не приймав через перебування на стаціонарному лікуванні і копію постанови отримав лише 18.03.2019 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою. Враховуючи наявні у ОСОБА_2 психічні розлади, його дружина 20.03.2019 року уклала договір з адвокатом. Вперше подану захисником 21.03.2019 року апеляційну скаргу постановою Київського апеляційного суду від 02.04.2019 року було повернуто у зв'язку з тим, що суд не поновив ОСОБА_2 пропущений строк. А тому, враховуючи викладені обставини, захисник просить поновити йому як захиснику та особі, що подає апеляційну скаргу, строк апеляційного оскарження.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3 і ОСОБА_2, які підтримали клопотання про поновлення процесуального строку та апеляційну скаргу і просили їх задовольнити, при цьому захисник зауважив і на відсутність у справі достатніх доказів винуватості його підзахисного у вчиненні правопорушення; вивчивши матеріали справи, опитавши свідка ОСОБА_5, дослідивши інші докази в справі та перевіривши доводи клопотання та апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у передбачених законом випадках. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Подана захисником вперше апеляційна скарга постановою Київського апеляційного суду від 02.04.2019 року була повернута у зв'язку з відмовою у поновленні строку. Повторно захисник подав апеляційну скаргу 11.04.2019 року, тобто з пропуском встановленого законом строку. Між тим, справу розглянуто без участі ОСОБА_2, який в період з 07.12.2018 року по 10.01.2019 року перебував на стаціонарному лікуванні в ТМО "Психіатрія" (а.с.48), а відтак з поважних причин не зміг прибути до суду першої інстанції. Копія постанови у передбачений ст.285 КУпАП строк ОСОБА_2 не направлялися і була отримана ним безпосередньо в суді лише 18.03.2019 року, що підтверджується розпискою (а.с.12). За таких обставин є підстави вважати, що строк оскарження постанови був пропущений з поважних причин, а тому з метою забезпечення права на доступ до правосуддя підлягає поновленню.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суддя місцевого суду згідно з ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об'єктивно з'ясував обставини вчиненого правопорушення, дав належну оцінку доказам і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.

Такими доказами є дані, зафіксовані в: протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_2, про що зазначено раніше; письмових поясненнях свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, у присутності яких ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння; записі нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського.

Оскільки вказані докази об'єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду.

Не спростовують таких висновків і пояснення допитаної в апеляційному суді свідка ОСОБА_5 - матері порушника та доводи в апеляційній скарзі захисника про вчинення протиправної дії ОСОБА_2 у стані неосудності.

Свідок ОСОБА_5 дала пояснення про те, що ОСОБА_2 почав страждати на біполярний розлад особистості у 2005 році, коли проходив строкову військову службу у Збройних Силах України, і з того часу 1-2 рази на рік проходив лікування у психіатричному закладі. У зв'язку з погіршенням стану здоров'я сина, а також через цей випадок наразі в судовому порядку вирішується питання про обмеження його дієздатності та призначення піклувальника. Кому належить автомобіль, яким керував ОСОБА_2, їй невідомо, можливо, комусь із знайомих сина, які не обізнані про стан його здоров'я.

У відповідності з довідкою до акта огляду МСЕК, довідками ТМО "Психіатрія" від 29.10.2018 року № 909/1766, від 20.03.2019 року № 901/604 ОСОБА_2 страждає на хронічний психічний розлад, неодноразово проходив стаціонарне лікування у вказаній установі і визнаний інвалідом третьої групи з 01.07.2014 року безстроково у зв'язку із психічним захворюванням, пов'язаним з проходженням військової служби (а.с.47-50).

Крім того, з долучених захисником копій ухвал Оболонського районного суду м. Києва вбачається, що у провадженні цього суду на даний час перебуває цивільна справа за заявою ОСОБА_4 про обмеження цивільної дієздатності, встановлення піклування і призначення піклувальника ОСОБА_2 Для вирішення питання про те, чи може ОСОБА_2 усвідомлювати свої дії та керувати ними, у справі призначено судову психіатричну експертизу і провадження зупинено.

Згідно з ст.20 КУпАП не підлягає адміністративній відповідальності особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану.

Виходячи зі змісту вказаної норми, закон вказує на два критерії, сукупність яких дає підстави для визнання особи неосудною, а саме, медичний критерій, який характеризується наявністю у особи хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану, і юридичний критерій, який полягає у нездатності особи усвідомлювати свої дії або керувати ними.

Даних про те, що на час вчинення правопорушення ОСОБА_2 не усвідомлював свої дії та не міг керувати ними, матеріали справи не містять. І сама по собі наявність у нього хронічного психічного розладу не дає підстав вважати, що протиправна дія, передбачена ч.1 ст.130 КУпАП, була вчинена ним у стані неосудності.

На користь цього свідчить і те, що в заяві, поданій і порядку окремого провадження до Оболонського районного суду м. Києва, ОСОБА_4, яка є дружиною порушника, порушує питання не про визнання ОСОБА_2 недієздатним, а про обмеження його цивільної дієздатності, що згідно з ст.36 ЦК України можливо у разі, якщо особа страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Отже, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена повністю.

Стягнення на ОСОБА_2 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає санкції відповідної частини статті.

Таким чином постанова судді є законною та обґрунтованою і підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику ОСОБА_3 строк оскарження постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 10 грудня 2018 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 10 грудня 2018 року, якою на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 /шестисот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 /десять тисяч двісті/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду ОСОБА_1