ІМЕНЕМ УКРАЇНИ ПОСТАНОВА КИЇВСЬКОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
4 квітня 2019 року місто Київ
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Журавель О.О., за участю особи яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника-адвоката Борецького В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , з його апеляційною скаргою на постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 26 грудня 2018 року, -
Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Відповідно до постанови та протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 26.11.2018 о 02 год. 50 хв. керував автомобілем «Volvo V40», державний номерний знак НОМЕР_1 та рухався по пр-ту Ак. Корольова, 2-В м. Києві з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю із порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці та виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху.
Не погодившись з постановою Cвятошинського районного суду міста Києва від 26 грудня 2018 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій не погоджуються із прийнятим рішенням, вважає його незаконним, у зв`язку з тим, що порушено норми матеріального та процесуального права та простить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що в момент складення протоколу та до цього, транспортним засобом не керував, на момент приїзду працівників поліції знаходився поза межами транспортного засобу, а автомобіль на місці перебував вже тривалий час, оскільки був припаркований іншим водієм, щодо якого вже було складено протокол про адміністративне правопорушення. Вказаний автомобіль знаходився під керуванням водія ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Протокол за ст. 130 КУпАП у апелянта відсутній, оскільки його копію йому не надано. ОСОБА_1 лише знаходився поблизу свого автомобіля та надав працівникам поліції документи на перевірку.
На думку ОСОБА_1 , протокол про адміністративне правопорушення стосовно нього складено з процесуальними порушеннями та в даному випадку не до суб`єкта, який може притягатись до відповідальності за ст. 130 КУпАП, а фактичні обставини не відповідають змісту, викладеному у протоколі про адміністративне правопорушення.
Таким чином, на думку апелянта, вина особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не доведена, що свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та необхідність закриття провадження у справі.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника Борецького В.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши викладені в ній доводи, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та долучені письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Постанова судді про визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення має бути обґрунтована достатніми і незаперечними доказами (сукупність даних протоколу про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновки експерта, тощо).

Однак при розгляді даної справи суддя всупереч вищевказаних вимог закону, не вжив заходів для належноїперевірки обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, внаслідок чого було неправильно застосовано матеріальний закон, та фактично визнав ОСОБА_1 винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП без будь-якого судового розгляду, не дослідивши не тільки його пояснення і заперечення, а й тих незначних доказів, що містяться в матеріалах справи, не давши їм належну й об`єктивну оцінку.

Притягуючи ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП , суддя виходив з тих обставин, що вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, однак, чим доводиться сам факт того, що ОСОБА_1 дійсно керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, суд в постанові не вказав.

Так, об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпосереднє керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. Проте, у даному випадку, як було встановлено в апеляційному засіданні, з пояснень ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , власник автомобіля «Вольво», державний номерний знак НОМЕР_1 - ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. Більш того, на момент зупинення працівниками поліції автомобіль «Вольво», в той вечір, його перепарковувала його подруга ОСОБА_2 за що на неї також складений протокол за ст.130 КУпАП. А відмовився ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння лише тому, що автомобілем він не керував.

Захисником-адвокатом Борецьким В.В. в судовому засіданні надані письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з яких вбачається, що ОСОБА_1 після того як вживав алкогольні напої автомобілем не керував. На вимогу поліції автомобіль був перепаркований в інше місце ОСОБА_2 , через що на неї був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч 1. ст. 130 КУпАП (пояснення долучені до справи).

З пояснення ОСОБА_7 від 26.11.2018 (а.с.6), що долучені до протоколу, вбачається, що водій автомобіля «Вольво» н.з. НОМЕР_3 намагався запаркувати вказаний автомобіль, після чого, був зупинений працівниками поліції. Проте, свідок не вказав хто саме паркував автомобіль - ОСОБА_1 . чи ОСОБА_2 . До того ж, у своїх додаткових письмових поясненнях свідок ОСОБА_5 зазначив, що пояснення на момент тих подій що відбувалися 26.11.2018, він писав під тиском працівників поліції.

Що ж стосується, пояснень свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які були долучені як доказ поліцейськими до матеріалу про адміністративне правопорушення і посилання на яких є в протоколі, вони по своїй суті не є поясненнями свідків події, а є пояснення самого поліцейського наперед складеними у формі бланку, тотожні одне одному. При цьому, зміст цих пояснень не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки, як зазначено в протоколі ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а в поясненнях свідків вказано, що ОСОБА_1 відмовлявся від медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога.

Слід також зазначити, що суд апеляційної інстанції намагався перевірити та уточнити наявні в матеріалах справи пояснення свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , шляхом виклику їх в апеляційне засідання, а також виклику працівників поліції які відбирали пояснення та складали протокол, проте а ні свідки, а ні працівники поліції до апеляційного суду не з`явилися.

Крім того, суд першої інстанції розглядаючи справу і зазначаючи в постанові про наявність достатніх доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке полягало зокрема у відмові в проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння, залишив поза увагою, що в матеріалах справи відсутні такі документи: направлення ОСОБА_1 на огляд як водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; Акт про відмову від медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, враховуючи, вищевикладене слід вказати, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений із значними порушеннями та всупереч Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тому такий протокол слід вважати недійсним.

Таким чином, фактично, вина ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є недоведеною та належним чином не підтверджена доказами, що наявні в матеріалах справи.

З огляду на вищенаведене, приходжу до висновку, що суд першої інстанції, при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не повній мірі врахував усі обставини справи, не дослідив усі подані докази, що призвело до прийняття невмотивованого рішення, а тому вважаю за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 26 грудня 2018 року - задовольнити.

Постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 26 грудня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.О. Журавель