Справа № 603/514/19
Провадження № 3/603/200/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" листопада 2019 р. м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Іванчук В. М. розглянувши матеріали, які надійшли від Монастириського відділення поліції Теребовлянського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності притягувався: постановою Монастириського районного суду Тернопільської області від 13.06.2019 року за ч.1 ст.130 КУпАП; постановою Монастириського районного суду Тернопільської області від 30.07.2019 року за ч.2 ст.130 КУпАП,

- за ч.3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 15.08.2019 року о 09 год. 50 хв. в м.Монастириська Тернопільської області, по вул.Шевченка, керував транспортним засобом марки ЗАЗ 11022, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нерозбірлива вимова, нестійка хода, почервоніння шкіри обличчя). Від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу відмовився, тому медичний огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння проводився у приміщенні Монастириського РТМО за допомогою технічного приладу Алконт 01СУ. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9(а) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Судом враховано, що ОСОБА_1 неодноразово не з`являвся в судові засідання: 06.09.2019 року, 27.09.2019 року, 16.10.2019 року, у зв`язку з чим судом неодноразово відкладався розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Так, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнов проти України", в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №022294 від 15.08.2019 року, ОСОБА_1 повідомлений про те, що розгляд адміністративної справи відбудеться у Монастириському районному суді.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За таких обставин, суд вжив всіх необхідних та можливих заходів для повідомлення правопорушника ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи, тому керуючись ст. 268 КУпАП, суд вважає, що справу можна розглянути за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши фактичні обставини справи та оцінивши їх у сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ч. 3 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, перевіреними на їх допустимість, належність та достатність, а саме:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №022294 від 15.08.2019 року, згідно якого ОСОБА_1 15.08.2019 року о 09 год. 50 хв. в м.Монастириська Тернопільської області, по вул.Шевченка, керував транспортним засобом марки ЗАЗ 11022, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нерозбірлива вимова, нестійка хода, почервоніння шкіри обличчя). Від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу відмовився, тому медичний огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння проводився у приміщенні Монастириського РТМО за допомогою технічного приладу Алконт 01СУ;

- письмовим поясненням свідка ОСОБА_3 від 15.08.2019 року, жительки АДРЕСА_2 . АДРЕСА_1 ;

- письмовим поясненням свідка ОСОБА_4 від 15.08.2019 року, жителя АДРЕСА_3 ;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №18 від 15.08.2019 року, згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння;

- дослідженим в судовому засіданні диском з відеофіксацією вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яким повністю підтверджуються обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зокрема: постановою Монастириського районного суду Тернопільської області від 13.06.2019 року за ч.1 ст.130 КУпАП та постановою Монастириського районного суду Тернопільської області від 30.07.2019 року за ч.2 ст.130 КУпАП

Відповідно до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у

справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Таким чином, аналізуючи матеріали справи, суд приходить до переконання про наявність в матеріалах справи належних, достатніх і переконливих доказів, які б, поза розумним сумнівом, підтверджували, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП України керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, сімейний стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, вважаю за доцільне ОСОБА_1 піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років.

Згідно ст. 40-1 КУпАП слід стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 384,20 грн.

Керуючись ст.ст. 130, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять ) років.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 384,20 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя В. М. Іванчук