ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/1370/19Головуючий у 1-й інстанції Білосевич Г.С.
Провадження № 33/817/388/19 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2019 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 27 вересня 2019 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою Кременецького районного суду Тернопільської області від 27 вересня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і призначено йому стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1(один) рік.

Як визнав суд, ОСОБА_1 14 липня 2019 року приблизно о 22 год. 33 хв. в с. Рудка по вул. Центральна Кременецького району Тернопільської області керував транспортним засобом марки «Renault Master 1.9P», номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою технічного приладу Алкотест 6810 та у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КупАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 27 вересня 2019 року незаконною та необгрунтованою, а тому просить її скасувати, а провадження по цій справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування поданої ним апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Вказує, що не був повідомлений про розгляд адміністративної справи, що позбавило його можливості реалізувати права, передбачені ст.268 КпАП України, зокрема дати пояснення, заявити клопотання про допит свідків.

Стверджує, що він не відмовлявся від проходження жодного з видів огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки ніхто йому їх не пропонував, а свідків, які значаться по справі як свідки відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння, при зупинці траспортного засобу - взагалі не було, їх запросили згодом.

Також, на думку апелянта у протоколі не зафіксована сама суть порушення.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що всупереч положень п.12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (спільний Наказ МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735), у матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан сп`яніння.

Вказує, що на представлених працівниками поліції відеоматеріалах зафіксована інша особа.

Одночасно просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Кременецького районного суду Тернопільської області від 27 вересня 2019 року, оскільки копію постанови отримав лише 10 жовтня 2019 року, що підтверджується заявою про ознайомлення в матеріалах справи.

Заслухавши ОСОБА_1 , який повністю підтримав подану апеляційну скаргу та просить скасувати постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 27 вересня 2019 року і закрити провадження у справі, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 належним чином не був повідомлений про дату, місце та час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього, а тому не приймав участі в розгляді даних матеріалів судом першої інстанції. В судовому засіданні встановлено, що з постановою Кременецького районного суду Тернопільської області від 27 вересня 2019 року ОСОБА_1 ознайомився 10 жовтня 2019 року, отримавши її копію в місцевому суді, згідно поданої ним заяви, після чого 11 серпня 2019 року подав апеляційну скаргу.

Зважаючи на ці обставини, вважаю, що строк подання апеляційної скарги пропущений апелянтом з поважних причин, а тому, відповідно до ст.289 КУпАП, його слід поновити.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Цих вимог закон суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не дотримався.

Як слідує з постанови Кременецького районного суду Тернопільської області від 27 вересня 2019 року, в обґрунтування доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції зазначив наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №008916 від 14.07.2019 року; розписка, дана ОСОБА_2 про зобов`язання останнього доставити автомобіль марки «Renault Master 1.9P», номерний знак НОМЕР_1 по місцю проживання водія; сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки; свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки; оглянуті в судовому засіданні відео з нагрудної камери працівника поліції.

Разом з тим, як встановлено судом апеляційної інстанції, в матеріалах справи наявні відеозаписи з нагрудних камер поліцейський. Проте, на відеозаписі, долученому до протоколу про адмінправопорушення серії ОБ №008916 від 14.07.2019 року зафіксовано зовсім іншу особу, яка проходить огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а не ОСОБА_1

Цей факт місцевим судом залишено поза увагою, йому не надано жодної оцінки в судовому рішення і вказані протиріччя не усунуті судом, шляхом з`ясування вказаних обставин безпосередньо в судовому засіданні у свідків, зазначених в протоколах та поліцейських, чиї рапорти знаходяться в матеріалах справи.

Зважаючи на те, що відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і ці дані встановлюються, в тому числі, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції відеозапису, встановлення таких обставин шляхом допиту вищевказаних свідків судом мало суттєве значення для правильного вирішення справи.

Проте, обмежившись вказівкою на протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ 008916, рапорт інспектора СРПП №3 Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області від 15.07.2019 року, розписку ОСОБА_2 та відео з нагрудної камери працівника поліції, без їх аналізу та юридичної оцінки, суд першої інстанції не забезпечив вимог закону щодо всебічності, повноти і об`єктивності з`ясування обставин справи, оскільки не обґрунтував належним чином своїх висновків щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Разом з тим, сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, на які також посилається місцевий суд, не несуть жодного доказового значення щодо доведеності вини апелянта за ч.1 ст.130 КУпАП.

Окрім того, жодна з осіб, пояснення яких знаходяться в матеріалах справи, місцевим судом не допитувалась і, відповідно, аналіз їх свідчень та юридична оцінка щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не проводились.

З урахуванням наведеного, вважаю, що висновки суду першої інстанції, в силу неповноти проведеного судового розгляду, містять істотні суперечності щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його Кременецьким районним судом притягнуто до адміністративної відповідальності.

За змістом ст.62 Конституції України обвинувачення особі не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні достатні докази, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, які розглядалися судом першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а відтак провадження по справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Кременецького районного суду Тернопільської області від 27 вересня 2019 року якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати та закрити провадження в справі на підставі п. 1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис