1Справа № 335/2209/19 3/335/500/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про притягнення до адміністраивної відповідальності

10 травня 2019 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Соболєва І.П. розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення за таких обставин.

13.02.2019 о 13:49 год. в м. Запоріжжі по вул. Перемоги, буд. 52, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 2105, д.н. НОМЕР_1 , із явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, порушення мови). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився в присутності двох свідків. Від керування транспортним засобом відсторонений.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, в судове засідання вдруге не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином рекомендованими листами із повідомленнями. За таких обставин, та враховуючи, що участь правопорушника при розгляді даної справи відповідно до вимог статті 268 КУпАП не є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності правопорушника на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, у т.ч. відтворивши долучений до матеріалів справи лазерний диск із відеозаписом з відеореєстраторів поліцейських, суд дійшов таких висновків.

Так, пункт 2.5 Правил дорожнього руху України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 13.02.2019, виписана не ім`я ОСОБА_1

Також, обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 13.02.2019, рапортом поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону № 3 УПП в Запорізькій області Нестеренко В.В., та ін.

Крім цього, зазначені вищі обставини підтверджуються відеозаписом з відеореєстраторів поліцейських.

В цей же час, судом встановлено, що ОСОБА_1 двічі протягом року притягався до адміністративної відповідальності за ч.ч. 2, 3 ст. 130 КУпАП України, що підтверджується наявними в матеріалах справи постановами судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01.10.2018 (ЄУН 336/4342/18, провадження 3/336/1447/2018) та судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.02.2019 (ЄУН 334/8825/18, провадження 3/334/91/2018) за якими накладалися адміністративні стягнення у вигляді штрафів в розмірі 120 400 грн. із позбавленням права керування транспортним засобом на строк три роки, та в розмірі 40 800,00 грн. із позбавленням права керування транспортним засобом на строк десять років.

Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП України, оскільки він, будучі особою, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, будучі двічі протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.ч. 2, 3 ст. 130 КУпАП України.

Відповідно до вимог статті 33 КУпАП України стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно з ч. 3 ст. 130 КУпАП України дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Як випливає з рапорту поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону № 3 УПП в Запорізькій області Нестеренко В.В. відносно ОСОБА_1 також було притягнуто за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Вказане також підтверджується витягом із бази даних «Армор», згідно якого ОСОБА_1 протягом 2017-2019 р.р. неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, яка не має права керувати таким транспортним засобом).

Поряд із цим, як роз`яснено в абзаці 3 п. 28 постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України №18 від 19.12.2008 позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Отже, в даному випадку покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк десять років не застосовується.

Тому, до ОСОБА_1 належить застосувати адміністративне стягнення, визначене санкцією ч. 3 ст. 130 КУпАП, однак без позбавлення права керування транспортним засобом.

На підставі вищевикладеного, ч. 3 ст. 130 КУпАП, керуючись ст.ст. 7, 9, 23, 24, 27, 29, 33, 34, 35, 38, 40-1, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави Україна судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя І.П. Соболєва