Справа № 496/1534/19
Провадження № 3/496/834/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2019 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Буран В.М.,

при секретарі Дигуляр А.С.,

за участю прокурора Сушко В.М.,

особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи, які надійшли від управління захисту економіки в Одеській області Департаменту захисту економіки України, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого заступником начальника ремонтно-експлуатаційного відділу 8 територіального вузлу урядового зв`язку Держспецзв`язку, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,-

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення № 293/19 від 18 квітня 2019 року вбачається, що ОСОБА_1 будучи майором, заступником начальника ремонтно-експлуатаційного відділу 8 територіального вузлу урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України несвоєчасно подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, чим порушив вимоги абз. 1 ч. 1ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до абз. 10 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. З цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Статтею 68 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до абз. 14 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію та виконувати інші вимоги фінансового контролю відповідно до цього Закону.

Так, наказом 8 територіального вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України по особовому складу № 3 від 14.01.2019 року майора ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника ремонтно-експлуатаційного відділу 8 територіального вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

заступник начальника ремонтно-експлуатаційного відділу 8 територіального вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України ОСОБА_1 згідно з п. п. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Відповідно до п. 12 ст. 6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військові посадові особи це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством.

Згідно з п. 2 ст. 5 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звання «майор» відноситься до старшого офіцерського складу.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону на старший офіцерський склад поширюються вимоги розділу VII цього Закону.

Статтями 2, 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що кожен громадянин України, вступаючи на військову службу до Збройних Сил України, бере офіційне зобов`язання неухильно додержуватися Конституції України, цього Закону, Законів України «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інших законів України, а також прийнятих відповідно до них указів Президента України та інших нормативно - правових актів щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України та сумлінно виконувати обов`язки військової служби.

Частиною 1 ст. 45 Закону визначено, що особи, зазначені в пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства від 10.06.2016 № 3 - щорічна декларація, подається у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

На виконання зазначених вимог законодавства ОСОБА_1 зобов`язаний був подати щорічну електронну декларацію за 2017 рік не пізніше 31.03.2018.

Проте ОСОБА_1 , на порушення вимог абз. 1 ч. 1 ст. 45 Закону та Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 3, несвоєчасно подав щорічну електронну декларацію, а саме 07.03.2019 о 16 годині 55 хвилин.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненому правопорушенні визнав у повному обсязі.

Прокурор вважав, що протокол складений з дотриманням вимог КУпАП, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, у зв`язку з чим останній підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Згідно із ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність за вказаною статтею настає за умови не своєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім повного визнання вини ОСОБА_1 , обставини правопорушення й вина правопорушника підтверджуються також зібраними в порядку ст. 251 КУпАП доказами, а саме: протоколом № 293/19 про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, витягом з офіційного сайту «public.nazk.gov.ua» щодо подання ОСОБА_1 07.03.2019 року декларації, поясненням ОСОБА_1 , додатком послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Суд при накладенні стягнення враховує: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення вимог чинного законодавства у сфері адміністративних правопорушень, пов`язаних с корупцією.

Відповідно до ст. 34 КУпАП, обставин, що пом`якшує відповідальність особи, що притягується до адміністративної відповідальності, суд визнає, щире каяття, активне сприяння розкриттю адміністративного правопорушення.

Обтяжуючих відповідальність обставин, передбачених ст. 35 КУпАП, не встановлено.

Беручи до уваги обставини та наслідки, які були спричинені внаслідок порушення вимог чинного законодавства у сфері адміністративних правопорушень, пов`язаних с корупцією, суд вважає, що необхідним і достатнім стягненням для правопорушника є накладення стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 9, 11, 21, 33-35, 40, 172-6 ч.1, 278-292 КУпАП суд, -

П О С Т А Н О В И В :

За вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 384,20 коп.

Постанова може бути оскарженою до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Буран В.М.

Строк пред`явлення постанови до виконання

згідно Закону України "Про виконавче провадження"

Постанова набрала законної сили

"___" ____________ 2019 року.