КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/2643/2019 Головуючий в 1-й інстанції: Луценко О.М..
Категорія: ч. 2 ст. 130 КУпАП Доповідач: Жук О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Жук О.В.,

розглянувши 19 вересня 2019 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Кошельника С.М. на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 03 червня 2019 року про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

03 червня 2019 року постановою судді Оболонського районного суду м. Києва Дудіна О.С. визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КУпАП/, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 гривні 20 копійок на користь держави.

Згідно з постановою, 22 квітня 2019 року, о 20 годині 30 хвилин, ОСОБА_1 , повторно протягом року, керував автомобілем «BMW 320» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Богатирській, 2-з в м. Києві з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України /далі - ПДР України/ та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Кошельник С.М. просить вказану постанову суду скасувати, провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Апеляційні вимоги захисник обґрунтовує тим, що суд поверхнево розглянув справу та не звернув належної уваги на обставини справи, поведінку співробітників поліції, які під примусом отримали відмову його підзахисного від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Таким чином захисник вважає, що відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, поліцейськими отримано не було, а тому склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП - відсутній. Однак суд першої інстанції необґрунтовано проігнорував поведінку співробітників поліції, обмежившись вказівкою в постанові про визнання його підзахисним перебування в стані алкогольного сп`яніння та керування в такому стані транспортним засобом.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Кошельника С.М., які підтримали подану апеляційну скаргу, вивчивши докази, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Як убачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції не дотримані.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування особами транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 310631 ОСОБА_1 ,22 квітня 2019 року, о 20 годині 30 хвилин, керував автомобілем «BMW 320» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Богатирській, 2-з в м. Києві з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків.

Згідно з долученими до апеляційної скарги захисника документами, а саме висновку експертного дослідження № 043-559-2019, постанови про звільнення особи з-під варти від 23.04.2019, останні містять дані про те, що після подій, які мали місце 22.04.2019, ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження середнього та легкого ступеню тяжкості. 23.04.2019 ОСОБА_1 було звільнено з-під варти, з огляду на відмову Київської місцевої прокуратури № 5 погоджувати йому підозру за ч. 2 ст. 345 КК України.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, у разі висловлення поліцейським особі, яка керувала транспортним засобом, та у якої були виявлені ознаки такого сп`яніння, вимоги пройти огляд з метою встановлення сп`яніння, остання повинна його пройти. Відмова від такого проходження є підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності. Проте діючи законодавством України заборонено примушувати осіб як до проходження огляду на стан сп`яніння, так і до відмови від такого проходження.

Згідно з даними відеозапису з нагрудної боді-камери АА 00020, співробітниками поліції 22 квітня 2019 року, близько 20 годині 30 хвилин, було зупинено автомобіль «BMW 320» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Богатирській, 2-з під керуванням ОСОБА_1 . В подальшому поліцейськими застосовувались різні заходи примусу, одягались кайданки на ОСОБА_1 , він був відведений в бік для проведення бесід, йому неодноразово пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, від чого він не відмовлявся, й лише після повторної розмови з поліцейським, останній відмовився його проходити в присутності свідків.

Проте така відмова ОСОБА_1 , з огляду на дії співробітників поліції, не може вважатись добровільною, а відтак виключає склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Вважаю також необґрунтованою мотивацію суду першої інстанції про підтвердження ОСОБА_1 перебування в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, так як йому інкримінувалась відмова від проходження огляду на стан такого сп`яніння. Натомість поза увагою суду залишились фактичні обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Тому вважаю, що постанова суду, підлягає скасуванню як незаконна, оскільки винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

При цьому, провадження в справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Кошельника С.М. задовольнити.

Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 03 червня 2019 року - скасувати, провадження по справи щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.В.Жук