ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1303/19 Справа № 216/4825/19 Суддя у 1-й інстанції - Кузнецов Р. О. Суддя у 2-й інстанції - Кондаков Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кондаков Г.В., за участю секретаря судового засідання Петльованої О.М., а також ОСОБА_1 - особи, що притягується до адміністративної відповідальності, його захисника - адвоката Ткаченка О.П., розглянув у відкритому судовому засіданні режимі відеоконференції в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 жовтня 2019 року, -

в с т а н о в и в:

07 жовтня 2019 року постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

БАРАНОВА Олександра ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Харківської області, з середньою спеціальною освітою, одруженого, пенсіонера, який зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

На думку суду ОСОБА_1 скоїв правопорушення при наступних обставинах.

30 липня 2019 року в 13 год. 05 хвил. водій ОСОБА_1 у порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, знаходячись біля буд. 25 по вул. Миколаївське шосе у м. Кривому Розі керував автомобілем марки ВАЗ-2101 з державним реєстраційним номерним знаком ч НОМЕР_1 ДП з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, неприродна блідість. На вимогу співпрацівника поліції у присутності двох свідків пройти в установленому порядку медичний огляд на встановлення алкогольного чи наркотичного сп`яніння, відмовився.

Вказані дії, на твердження суду першої інстанції, утворюють склад правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

ОСОБА_1 - особа, що притягується до адміністративної відповідальності, не згоден з рішенням суду. В апеляційній скарзі просить його скасувати, провадження по справі закрити з підстав, передбачених ст. 247 п. 1 КУпАП за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Вказує на те, що докази на підтвердження доводів суду про його винність в матеріалах справи не містяться, а висновки про обставини правопорушення суперечать фактичним обставинам справи.

Вважає, що розгляд справи проведений неповно і необ`єктивно без належної оцінки даних, які містяться в матеріалах справи.

Стверджує, що не знаходився в день події в стані алкогольного сп`яніння і не ухилявся від проходження медичного огляду.

В той же час, вказує на те, що був не згоден з використанням технічного засобу, тому погодився саме на медичний огляд для встановлення стану сп`яніння.

Вказує на процесуальні порушення при складенні протоколу про адміністративне правопорушення. Так, в ньому не містяться дані про застосування відео запису події, а також який саме огляд він повинен пройти.

Вважає, що суд переклав на себе невластиві повноваження, оскільки за своєю ініціативою витребував з органу поліції відеозапис.

Посилається на те, що суд обмежився письмовими поясненнями свідків і безпосередньо не допитав їх, чим позбавив його можливості задавати питання, з`ясувати правильність обставин події.

Не дивлячись на підозру в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, інспектором поліції після складення протоколу, не був відсторонений від керування.

Вважає, що неповнота судового розгляду, під час якого залишились без розв`язання наведені доводи, дають підстави стверджувати, що його дії не можуть утворювати склад правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП. Тому просить провадження по справі закрити за відсутністю складу вказаного правопорушення.

Дослідив матеріали справи, перевірив доводи, на які посилається особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також захисник, суд апеляційної інстанції вважає, що вони не можуть підлягати задоволенню з наступних підстав.

Посилання в скарзі на неповноту і необ`єктивність судового розгляду в суді першій інстанції на невідповідність висновків суду про винність ОСОБА_1 у вчиненні ним протиправних дій фактичним обставинам справи є безпідставними.

Матеріалами справи встановлено, що її розгляд в суді першої інстанції проведено з дотриманням норм процесуального закону, а висновки суду про винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення при встановлених судом обставинах підтверджені розглянутими в судовому засіданні та викладеними в постанові доказами.

Як вже вище наводилось, судом першої інстанції ОСОБА_3 визнано винним у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Склад даного порушення буде мати місце не тільки у зв`язку з керуванням транспортним засобом у стані сп`яніння, а і при відмові особи, яка керує ним, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Як вбачається із позиції ОСОБА_1 в суді першої і апеляційної інстанцій, він не згоден з тим, що його дії можуть утворювати склад вказаного порушення, оскільки алкогольні напої не вживав, об`єктивності показників технічного засобу не довіряв, а пройти огляд на встановлення стану здоров`я в медичному закладі інспектор поліції не розясняв.

Під час апеляційного перегляду справи була перевірена вищенаведена версія ОСОБА_1 та його захисника і визнана такою, яка не знайшла свого підтвердження.

До такого висновку суд апеляційної інстанції дійшов виходячи із досліджених матеріалів справи.

Так, із даних, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, вбачається, що співпрацівниками поліції було зупинено водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем марки ВАЗ-2101 і під час ознайомлення з водійським посвідченням, з метою перевірки підозри про керування в стані алкогольного сп`яніння, було запропонована пройти медичний огляд, від якого останній в присутності двох свідків відмовився (а.с. 1).

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили даний факт, саме, що водій ОСОБА_1 відмовився від застосування технічного засобу, а також від медичного огляду для встановлення стану сп`яніння (а.с. 3).

Про те, що інспектором поліції пропонувалося ОСОБА_1 застосувати не тільки технічний засіб, а і пройти медичний огляд, свідчить досліджене в засіданні направлення останнього 30 липня 2019 року о 13 год. 15 хвил. до Комунального закладу Криворізький психоневрологічний диспансер з виявленими ознаками сп`яніння: запах алкоголю з порожнини роту, хитка хода, нерозбірлива мова, від якого ОСОБА_1 відмовився (а.с. 3).

Із дослідженого в суді апеляційної інстанції відеозапису з місця події, видно, що на вимогу інспектора застосувати технічний засіб для встановлення стану сп`яніння, ОСОБА_1 відмовився у зв`язку з тим, що напередодні вживав спиртні напої. Більш того, під час складання протоколу в присутності двох свідків, інспектором роз`яснення ОСОБА_1 його конституційні, та процесуальні права, про те, що відмова від проходження огляду також тягне за собою адміністративну відповідальність. ОСОБА_1 підтвердив, що йому зрозумілі його права, що він відмовляється від застосування технічного засобу і від проходження медичного огляду.

Видно, що досліджені протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків, рапорт інспектора поліції, відеозапис з місця події, які покладені судом в основу доведеності вини, не містять тверджень ОСОБА_1 про те, що він не довіряє приладу Драгер і про те, що йому не пропонувалось пройти медичний огляд у відповідному закладі. Наведені докази підтверджують обґрунтованість підозри працівника поліції про те, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, і що саме з цих підстав він відмовився від установленого законом порядку проходження медичного огляду.

За таких обставин суд не знаходить підстав вважати, що посадові особи органу поліції, які встановили факт сп`яніння водія ОСОБА_1 , діяли всупереч вимогам «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена наказом МВС України, МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735, та ст. 266 КупАП, відповідно до яких, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживчстандартом.

Таким чином, давши аналіз зібраним у справі доказам у їх сукупності, та належним чином їх оцінивши, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні ним вказаного у постанові правопорушення, а його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КупАП.

Не заслуговують на увагу доводи скарги про порушення при складанні інспектором поліції протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст. 256 КУпАП протокол не повинен містити в собі такі дані.

З матеріалів справи видно, що суд витребував із органу поліції відео носій із записом події. Таке рішення, на переконання суду апеляційної інстанції, не може свідчити про перекладення судом на себе обов`язків по доказуванню винності особи, яка притягується до відповідальності, і навпаки свідчить про використання судом всіх заходів для встановлення істини по справі.

Посилання на те, що суд обмежився оголошенням пояснень свідків не свідчить про звуження процесуальних прав особи, що притягується до відповідальності.

Зі справи видно, що протокол складався в присутності свідків і самого ОСОБА_1 . Відповідно до відеозапису, у останнього не викликало питань коли ті давали свої пояснення одразу після скоєння порушення. Тому суд апеляційної інстанції не знаходить ознак порушення процесуальних прав ОСОБА_1

Відсутність рішення інспектора поліції про заборону керування транспортним засобом після встановлення підозри про стан сп`яніння, не виключає тверджень, що ОСОБА_1 знаходився в стані сп`яніння.

Сукупність досліджених доказів приводить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги особи, що притягується до відповідальності.

Істотні порушення процесуальних норм, які б тягнули за собою безумовне скасування постанови, у справі не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - особи, що притягується до адміністративної відповідальності залишити без задоволення, а постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: Г.В. Кондаков