Справа № 428/2710/19
Провадження №3/428/548/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Комплєктової Т.О.,

за участі секретаря Подрябінкіної М.О.,

особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

розглянувши матеріали, які надійшли від начальника УПП в Луганській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, пенсіонера, не працюючого, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 120350 від 17.02.2019 року, 17.02.2019 року о 16 годині 23 хвилин в м. Сєвєродонецьку по вул. Ш. Будівельників, 21, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_2, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку з використанням технічного засобу «Драгер» та у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків.

Згідно про протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 122747 від 17.02.2019 року, 17.02.2019 року о 16 годині 23 хвилин в м. Сєвєродонецьку по вул. Ш. Будівельників, 21, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_2, та на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу завчасно подану за допомогою спеціальних світлових проблискових маячків синього та червоного кольору, спеціальних звукових сигналів та гучномовця не зупинився. Був зупинений шляхом переслідування на патрульному автомобілі Renault DUSTER, державний номерний знак 3180, у гаражному кооперативі навпроти буд. 21 по вул. Ш. Будівельників.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив, що 17.02.2019 року до нього прийшов його товариш ОСОБА_2 та, з посиланням те, що його автомобіль зламаний, попросив його транспортний засіб Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_2, щоб зїздити у своїх справах. ОСОБА_1 погодився та дав ОСОБА_2 ключі від свого автомобіля. Згодом ОСОБА_2 повернувся, віддав йому ключі від автомобіля та пішов. Через 30 хвилин до його гаража зайшли працівники поліції, наділи на нього наручники та повезли його до медичного закладу. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння він відмовився у присутності двох свідків, оскільки транспортним засобом Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_2, 17.02.2019 року ОСОБА_1 не керував. Просив закрити провадження у даній адміністративній справі за відсутності події і складу адміністративних правопорушень.

Допитаний в судовому поліцейський взводу № 2 роти № 3 батальйону УПП в Луганській області ОСОБА_3 пояснив, що 17.02.2019 року він у складі екіпажу патрульної поліції здійснював патрулювання м. Сєвєродонецька. Перебуваючи на перехресті вул. Ш. Будівельників та вул. Курчатова, вони помітили автомобіль Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_2, який при виїзді з гаражного кооперативу не ввімкнув світловий покажчик повороту. Ним було прийнято рішення зупинити вказаний транспортний засіб. На вимоги про зупинку автомобіля, які були подані за допомогою спеціальних світлових проблискових маячків синього та червоного кольору, спеціальних звукових сигналів та гучномовця, водій не реагував. Автомобіль рухався по пр. Космонавтів, потім по вул. Ш. Будівельників та повернув у гаражний кооператив. У звязку з тим, що біля гаражів було багато людей та автомобілів, вони були змушені уповільнити свій рух та втратили з поля зору автомобіль Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_2, який вони переслідували. Оглянувши кооператив, вони побачили вказаний транспортний засіб, який стояв у тупику. На той час в автомобілі водія не було. Вони опитали людей, але ніхто з них не звернув уваги на те, хто саме вийшов з транспортного засобу Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_2. Виїзд був перекритий автомобілем іншого екіпажу патрульної поліції, який приїхав за їх викликом. Оглядаючи гаражі, вони зайшли до гаражу гр. ОСОБА_1 Останній по відношенню до працівників поліції вів себе дуже агресивно, тому було прийнято рішення доставити ОСОБА_1 до медичного закладу. Згідно бази «АРМОР» було встановлено особу ОСОБА_1 та зясовано, що транспортний засіб Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_2, який вони переслідували належить саме йому. У медичному закладі ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння відмовився у присутності двох свідків.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що він є другом ОСОБА_1 У неділю 17.02.2019 року він прийшов до ОСОБА_1 та попросив його автомобіль Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_2, щоб зїздити у своїх справах. Автомобіль ОСОБА_2 був зламаний. ОСОБА_1 погодився и передав йому ключі від транспортного засобу. Близько 16 години свідок повернувся, віддав ключі та пішов. На вказаному автомобілі він їздив до магазину на пр. Космонавтів та, побачивши, що він зачинений, через квартал виїхав на вул. Ш. Будівельників і заїхав до гаражного кооперативу. Під час руху працівників патрульної поліції ОСОБА_2 не бачив, ніяких переслідувань патрульної поліції за ним не було та сигналу сирени він не чув. Якби була вимога працівників поліції про зупинку транспортного засобу, він би обовязково зупинився. Пізніше, ОСОБА_1 зателефонував свідку та розповів, що до його гаражу увірвалися працівники поліції, які відвезли його до медичного закладу та наполягали на тому, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_2.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що наприкінці лютого 2019 року близько 17 год., з метою зясування вартості пофарбування автомобіля, він заїхав до гаражного кооперативу, розташованого по вул. Ш. Будівельників. Коли він виходив з гаражу, то зустрів ОСОБА_2, який приїхав на автомобілі «Daewoo» золотистого кольору. Вони разом пішли через бокову хвіртку, яка веде через ліс, у напрямку вул. Курчатова.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1, поліцейського ОСОБА_3, свідків ОСОБА_2, ОСОБА_4, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Так, суд зобовязаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст.1 КУпАП, у якій зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку,зміцнення законності,запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обовязків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005р., зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 120350 від 17.02.2019 року, 17.02.2019 року о 16 годині 23 хвилин в м. Сєвєродонецьку по вул. Ш. Будівельників, 21, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_2, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку з використанням технічного засобу «Драгер» та у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків.

Проте, в судовому засіданні ОСОБА_1 у своїх поясненнях категорично заперечував факт керування транспортним засобом та його відмова від проходження огляду на стан сп`яніння обґрунтована саме тим, що він транспортним засобом не керував.

Пояснення ОСОБА_1 в цій частині повністю узгоджуються з поясненнями свідка ОСОБА_2, які не викликають у суду сумнівів, оскільки узгоджуються з матеріалами справи, а доказів які б спростовували вказані пояснення суду не надано.

В якості доказів даного правопорушення, крім показань поліцейського, свідків, надано відеозаписи, які здійснено нагрудними камерами працівників поліції. Однак в ході проведеного огляду даних відеозаписів у судовому засіданні не встановлено відомостей, які підтверджують керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

На відеофайлах зафіксовано, як службовий автомобіль патрульної поліції переслідує транспортний засіб - Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_2, проте ідентифікувати особу водія вказаного автомобіля неможливо. З наступного відеозапису вбачається, що службовий автомобіль патрульної поліції підїхав до автомобіля марки Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_2, що стояв біля гаражу. Працівники патрульної поліції, з'ясувавши, що вказаний транспортний засіб належить ОСОБА_1, зайшли до приміщення його гаражу. При цьому, ОСОБА_1 факт керування ним транспортним засобом заперечує.

Крім того, на відеозаписі зафіксовано, як співробітники патрульної поліції розяснюють ОСОБА_1, що його буде притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та він відмовляється пройти медогляд на стан алкогольного спяніння у присутності двох свідків.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтверджують лише факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, а не керування ним транспортним засобом, що не заперечував сам ОСОБА_1 під час судового розгляду та його відмова була обумовлена незгодою з тим, що на думку працівників патрульної поліції, саме він керував транспортним засобом. Цей факт він категорично заперечує.

Таким чином, в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 120350 від 17.02.2019 року та в інших матеріалах справи, відсутні будь-які достовірні докази, які б свідчили, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп'яніння.

Зміст викладених обставин адміністративного правопорушення у протоколі, не узгоджується з сукупністю інших доказів по справі, які були предметом перевірки під час судового розгляду. У судовому засіданні ОСОБА_1 стверджував, що він дійсно перебував у той час у стані алкогольного сп'яніння, однак не керував транспортним засобом вказаним у протоколі.

Пояснення свідка ОСОБА_2 про те, що 17.02.2019 року саме він керував транспортним засобом, а не ОСОБА_1, суд визнає достовірним доказом, і таким, що повністю узгоджується з наявними в матеріалах справи іншими доказами.

Згідно загальних положень, що містяться у п. 1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні грунтуватися на вимогах цих Правил.

Як зазначено у п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.1,2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015р. №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015р. за № 1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан спяніння), та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Між тим, згідно термінології, визначеної п.1.10. ПДР України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Таким чином, факт керування транспортним засобом 17.02.2019 року ОСОБА_1 не знайшов свого підтвердження в ході судового засідання.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1, суд приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а вказане правопорушення задокументовано в законний спосіб, з огляду на вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок відповідно до закону здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов'язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948р. та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950р., ратифікованою Україною 17.97.1997р. передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Суд наголошує, що правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Так, згідно п.4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_7 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету ОСОБА_8 Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обовязку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «ОСОБА_5 проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п.21 свого рішення у справі «Надточий проти України» від 15 травня 2008 року ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Аналіз зібраних у справі та перевірених судом доказів не спростовує твердження ОСОБА_1 та пояснення свідка ОСОБА_2 про те, що не ОСОБА_1, а свідок ОСОБА_9 керував транспортним засобом при обставинах, встановлених судом, 17.02.2019 року до його зупинки у гаражному кооперативі. Тому, суд дійшов висновку про відсутність у справі переконливих доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

Разом з тим, ст. 122-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 122747 від 17.02.2019 року, 17.02.2019 року о 16 годині 23 хвилин в м. Сєвєродонецьку по вул. Ш. Будівельників, 21, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_2, та на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу завчасно подану за допомогою спеціальних світлових проблискових маячків синього та червоного кольору, спеціальних звукових сигналів та гучномовця не зупинився. Був зупинений шляхом переслідування на патрульному автомобілі Renault DUSTER, державний номерний знак 3180, у гаражному кооперативі навпроти буд. 21 по вул. Ш. Будівельників.

Враховуючи те, що 17.02.2019 року ОСОБА_1 транспортним засобом Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_2, не керував, судом не вбачається підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КУпАП.

На підставі викладеного, оцінюючи надані докази, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, а отже провадження по справі підлягає закриттю у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративних правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 252, 283, 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративних правопорушень на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд.

Суддя Т. О. Комплєктова