ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/5973/19Головуючий у 1-й інстанції Вийванко О.М.
Провадження № 33/817/152/19 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2019 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М.

розглянувши матеріали про притягнення до адмінвідповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 за поданою ним апеляційною скаргою на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 березня 2019 року,

в с т а н о в и в:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 (один) рік.

Як визнав суд, ОСОБА_1 1 березня 2019 року приблизно о 21 год. 20 хв. керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21074», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Протасевича,2 в м. Тернополі з явними ознаками алкогольного сп»яніння, які виразились в наявності запаху алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на місці зупинки із застосуванням технічного приладу Драгер Алкотест 6810 та огляду в медичному закладі ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та ухвалити нову, якою закрити провадження у даній справі у звязку з відсутністю у його діях складу адмінправопорушення.

Мотивує скаргу тим, що йому не було відомо про час та місце розгляду справи у суді, оскільки у протоколі про адмінправопорушення міститься відмітка про те, що йому треба зявилитись до Тернопільського міськрайонного суду 20 травня 2019 року, а не 20 березня 2019 року часу розгляду справи, у звязку з чим він не міг скористатись своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП.

Крім того, зазначає що у фабулі адмінправопорушення, викладена у адмінпротоколі та постанові суду зазначено про те, що він керував автомобілем о 21 год 20 хв 1 березня 2019 року, хоча протокол складений ще о 20 год 50 хв., тобто за півгодини до керування ним транпортним засобом. Свідки у письмових поясненнях також зазначили іншу годину скоєння ним адмінправопорушення 20 год 40 хв. , свідки протоколу не підписували, тому їх письмові пояснення не можна брати до уваги, а відеозапис вчинення ним адмінпраоуршення є фрагментованим, томй ойго слід виключити з доказової бази також.

Заслухавши пояснення апелянта та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування кожної обставини справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують її відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції при доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходив з даних, зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення від 01.03.2019 року, письмових поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 01.03.2019 року ; відеоматеріалах з нагрудних камер працівників поліції від 01.03.2019 року, постанови про накладення адмінстягнення за вчинення адмінправопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ВР 144910 від 01.03.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП серед обовязкових ознак обєктивної сторони складу адмінправопорушення у протоколі про його вчинення повинен бути зазначений час його скоєння .

Як вбачається з фабули протоколу про адміністративне правопорушення серії БД від 01.03.2019 року та постанови суду про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП від 20.03.2019 року, водій керував автомобілем з ознаками алкогольного спяніння 1 березня 2019 року о 21 год 20 хв, хоча адмінпротокол складено ще о 20 год 50 хв., тобто за півгодини до керування ним автомобілем. Часу відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння в адмінпротоколі не зазначено. Хоча з письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, долучених до матерілаів справи вбачається, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного спяніння о 20 год 40 хв 1 березня 2019 року, а з відеозапису працівників патрульної поліції, долученого до адмінсправи слідує, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного спяніння о 20 год 32 хв 1 березня 2019 року(камера-000043 файл 2027).

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП встановлює адмінвідповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного спяніння.

З вищенаведеного можна зробити висновок про те, час скоєння ОСОБА_1 адмінправопорушення і у протоколі про вчинення адмінправопорушення і постанові суду про притягнення його до адмінвідповідлаьності 1 березня 2019 року о 21 год 20 хв зазначено невірно.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини якщо в протоколі про адмінправопорушення фабула відображена не повно або невірно, суд не може самостійно її доповнювати чи уточнювати ( рішення ЄСПЛ у справах Малофєєва проти Росії та Карелін проти Росії ), у яких йдеться про те, коли викладена у протоколі про адміністративне праворушення фабула не відображає всіх істотних ознак складу адміністративного правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа належним чином не може підготуватись до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатись від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Оскільки у викладеній в протоколі про адмінправорушення фабулі адмінправорушення не відображено фактичного часу скоєння ОСОБА_1 адмінправорушення, який є обовязковим елементом його складу, а суд апеляційної інстанції не може самостійно виправити його, оскільки не може підтримувати обвинувачення з метою забезпечення принципу змагальності сторін, постанова суду про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю у його діях складу вказаного адмінправопорушення з огляду на вищенаведені вимоги міжнародної практики, яка є частиною національного законодавства та статті 256 КУпАП (в частині незрозумілого викладення суті адмінправопорушення).

Враховуючи вищенаведене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення, а постанова суду до скасування з винесенням нової про закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. п.1 ч.1 ст.247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1- задовольнити .

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.03.2019 року щодо ОСОБА_1 скасувати. Прийняти нову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова Тернопільського апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис