КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 листопада 2019 року суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кияшко О.А., з участю ОСОБА_1 , адвоката Нетребенка О.С., прокурора Кузьо Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Нетребенка О.С. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 22.04.2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 22.04.2019 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Згідно з вказаною постановою ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного спеціаліста відділу державної експертизи ГУ Держгеокадастру у Київській області, будучи державним службовцем категорії «В», являючись суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, згідно з пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону та примітки до ст. 1726 КУпАП, на якого поширюється його дія, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону несвоєчасно, без поважних причин, подала щорічну декларацію за 2017 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 1726 КУпАП.

Адвокат Нетребенко О.С. подав в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді місцевого суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що приймаючи рішення по справі, суд з недостатньою повнотою з`ясував всі обставини справи, надав неправильну оцінку наявним у матеріалах справи доказам, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам КУпАП, а до суду його було направлено по за межами строку, передбаченого ч.2 ст. 257 КУпАП. Також зазначає, що адміністративне правопорушення було виявлене 03.08.2018 року, а притягнуто до відповідальності ОСОБА_1 22.04.2019 року, тобто із порушенням строків накладення адміністративного стягнення. Крім того посилається на те, що ОСОБА_1 намагалась подати декларацію за 2017 рік вчасно, але подала її несвоєчасно з поважних причин, а саме через технічну неможливість.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Нетребенка О.С., які підтримали апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та із змісту оскаржуваної постанови, висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, ґрунтується на даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення № 572 від 15.02.2019 року, поясненнях ОСОБА_1 щодо послідовності дій та строку подання декларації, витягу щодо послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинила ОСОБА_1 , відповідно до яких остання лише 11.04.2018 о 12:53 розпочала дії в Реєстрі щодо подачі щорічної декларації, які 16.04.2018 о 18:03 закінчила, натиснувши кнопку «подати документ» накладанням ЕЦП, та інших матеріалах справи.

Наведені докази у своїй сукупності є взаємопов`язаними, узгоджуються між собою, відповідають вимогам належності та допустимості.

Досліджені докази не містять розбіжностей або суперечностей, які б могли вплинути на правильність висновку судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, за встановлених судом обставин.

Жодних доказів, які б спростовували висновки судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, апеляційному суду надано не було.

Будь-яких клопотань щодо витребування та дослідження додаткових доказів, дослідження обставин, які потребують спеціальних знань, призначення судових експертиз від учасників провадження не надходило.

Отже доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновків місцевого суду фактичним обставинам справи та відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги в частині порушення процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення та його невідповідності вимогам КУпАП, які б могли перешкодити суду постановити законне і обґрунтоване рішення у справі, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Клопотання адвоката Нетребенка О.С. апеляційний суд не бере до уваги, оскільки їм була надана оцінка судом першої інстанції.

Однак, вирішуючи питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності та накладення відповідного стягнення, суд першої інстанції не врахував дату виявленого правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що Національне агентство з питань запобігання корупції повідомило та передало матеріали про вчинення корупційного правопорушення ОСОБА_1 до Управління захисту економіки в Київській області 03.08.2018 року, які відповідно до штампу вхідної кореспонденції отримані 07.08.2018 року (а.с. 11).

Саме дата отримання матеріалів провадження може вважатися днем виявлення правопорушення, тобто 07.08.2018 року.

Відповідно до ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Разом з тим, оскаржувану постанову відносно ОСОБА_1 винесено 22.04.2019, тобто після спливу строку накладення адміністративного стягнення.

Отже на момент розгляду справи суддею місцевого суду передбачені ст.38 строки накладення адміністративного стягнення закінчились.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодекс.

За таких обставин постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справіу зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП, а апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Нетребенка О.С. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 22.04.2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя