Тростянецький районний суд
справа № 147/203/19
номер провадження № 3/147/82/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Дудіков А.В., розглянувши матеріал, який надійшов від Тростянецького відділення поліції ГУ Національної поліції у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ОБ №069599 від 09.02.2019р., 09.02.2019р. в смт. Тростянець по вул. Соборна, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ21053, державний номерний знак НОМЕР_1, з ознаками наркотичного спяніння: почервоніння очей, нестійка хода. Згідно протоколу медичного огляду №16, водій керував транспортним засобом в стані наркотичного спяніння.

Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 а Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини не визнав, вказав, що в стані наркотичного спяніння не перебував, протокол складено без свідків, що є грубим порушенням вимог законодавства. Додатково зазначив, що на його прохання в лікарні здати кров на вміст наркотичних речовим, отримав відмову. Заявив клопотання про виклик в судове засідання лікаря та працівника поліції.

У судове засідання викликались поліцейський СРПП №3 Тростянецького ВП ОСОБА_2 та лікар ОСОБА_3, однак останні, будучи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, в судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею, є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.

За змістом ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до пунктів 4, 7, 8, 15, 16, 17, 20 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 р. № 1452/735 (далі - Інструкція), метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану спяніння в обстежуваної особи.

Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обовязкове.

Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан спяніння.

Згідно п.п.9,10,12,13 зазначеної Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

За результатами огляду на стан спяніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоровя.

Із долученого до матеріалів справи висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння, вбачається, що огляд ОСОБА_1 проводився 09.02.2019 р. о 21.05 год., а заповнено його було 09.02.2019 р. о 21.15 год., тобто через 10 хвилин після огляду ОСОБА_1

Таким чином, в порушення вимог Інструкції у висновку № 16 від 09.02.2019 р. відсутні будь-які відомості на підставі яких лікар Тростянецької ЦРЛ дійшов висновку, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного спяніння, а саме відсутні дані проведення біологічного дослідження та відсутній акт медичного огляду.

Крім того, вказаний висновок не містить підпису ОСОБА_1 про те, що він ознайомлений з результатом огляду або даних про відмову останнього від його отримання

Окрім того, згідно до п.п. 3.3 Інструкції огляд у закладах охорони здоровя щодо виявлення стану спяніння проводиться лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

В матеріалах справи відсутнє підтвердження того, що лікар ОСОБА_3, який проводив огляд ОСОБА_1 пройшов відповідне тематичне удосконалення.

При цьому, слід зауважити, що за наявності даних щодо перебування ОСОБА_1 під впливом наркотичних речовин, поліцейськими не було відсторонено його від керування транспортним засобом в порядку ст. 266 КУпАП.

Для зясування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, в судове засідання викликався лікар ОСОБА_3 для надання пояснень, який будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не зявився.

Таким чином, долучений до матеріалів справи висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного спяніння складений з порушенням вимог Інструкції, а тому відповідно до п. 22 Інструкції вважається недійсним.

Окрім вищенаведених доказів у матеріалах справи наявний лише протокол про адміністративне правопорушення, що складений співробітником патрульної поліції, які у провадженні про адміністративне правопорушення наділені функцією обвинувачення, а отже сам по собі цей документ не є достатнім підтвердженням винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Будь-які інші докази, які б з достовірністю підтверджували вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, суду не надані.

Окрім того, суд звертає увагу, що в протокол серії ОБ №069599 від 09.02.2019 р. відносно ОСОБА_1 не зазначені свідки, які при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАп є обовязковим, що свідчить про грубе порушення поліцейським вимог закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України, від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, Конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: права і свободи людини і громадянина, закріплені в Конституції, не є вичерпними; конституційні права і свободи не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (стаття 22); громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом (частина перша статті 24); юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За таких обставин, суд вважає, що при складенні матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 не зібрано переконливих доказів його вини, що позбавляє суд можливості вирішити питання про наявність складу правопорушення.

Згідно п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 130, 247, 251, 252, 268, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Тростянецький районний суд Вінницької області.

Суддя: