П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" листопада 2019 р. Суддя Дніпровського районного суду м. Києва Мельниченко Л.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

08 жовтня 2019 року близько 04 години 25 хвилин ОСОБА_1 , рухаючись по пр-ту Броварському, 3-а в м. Києві, керував автомобілем «Ssangyong», державний номерний знак НОМЕР_1 , із ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що вночі 08 жовтня 2019 року він приїхав на Броварський проспект в м. Києва, де узяв дівчину для розваг та заїхав на стоянку біля супермаркету. Згодом він побачив автомобіль працівників поліції, які зупинили інший автомобіль. Він одразу вирішив втекти. Висадивши з салону ще одного пасажира свого автомобіля, він різко поїхав, а працівники поліції почали його переслідувати. Коли автомобіль працівників поліції його наздогнав, то він зупинився, із салону зразу втекла дівчина. У працівників поліції його зовнішній вигляд визвав сумнів щодо перебування його в стані алкогольного сп`яніння. Вони запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці або проїхати на обстеження до лікаря. Він відмовився від проходження тесту та від поїздки до лікаря. Тоді, працівники поліції покликали свідків, він при них знову відмовився від проходження обстежень. Також, він викликав свого товариша, щоб він сів за кермо автомобіля.

При цьому, ОСОБА_1 повідомив, що працівники поліції його притягнули до відповідальності зате, що він керував автомобілем, будучи позбавленим права керування. Він дійсно був позбавлений права керувати автомобілем, оскільки вчинив дорожньо-транспортну пригоду, перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння. Вже пройшов рік, як його позбавили права керування, він звертався до поліції для отримання прав, але не пройшов іспит і продовжує користуватися автомобілем без відповідних документів.

Як вбачається з даних, що містяться у протоколі серії БД за № 339072 від 08 жовтня 2019 року автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , був зупинений працівниками поліції, які зазначили, що водій перебував за кермом з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова. Водій відмовився у встановленому законом порядку від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Водію під підпис були роз`яснені його права, те, що він має пройти огляд на стан сп`яніння, та що за відмову передбачена адміністративна відповідальність.

Крім того, ці факти підтверджені письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що водій ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Ця дія зафіксована на диску із відеозаписом.

При відтворенні відеозапису з диску, встановлено, що працівники поліції неодноразово роз`яснювали ОСОБА_1 його права, пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів або проїхати до лікаря, але останній категорично відмовлявся. Зовнішній вигляд ОСОБА_1 , його розмова, поведінка, нестійка хода дійсно викликає сумнів щодо його стану. Крім того, він постійно телефонував своєму товаришу, щоб він приїхав та забрав автомобіль. Під час очікування ОСОБА_1 сам підтвердив, що приїхав до дівчат, тому що випивший. Потім працівники поліції залучили свідків, в присутності яких знову пропонували пройти перевірку на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці або проїхати до лікаря, але ОСОБА_1 категорично відмовився.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме дані, що містяться: у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД за № 339072 від 08 жовтня 2019 року; у поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; у розписці ОСОБА_4 про отримання на зберігання автомобіля на якому рухався ОСОБА_1 ; у постанові про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕКА №1598530 від 08 жовтня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАУ, у виді штрафу у розмірі 425 гривень; у постанові Святошинського районного суду м. Києва від 20 липня 2018 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністратвної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 та ч.1 ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік; відтворивши запис на диску; - суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних та токсичних речовин.

Відповідно до вимог ч. ч. 4, 5 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Огляд у закладі охорони здоров`я та складання висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім того, у ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено перелік діянь, що містять склад цього адміністративного правопорушення, зокрема, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто суб`єктом правопорушення визнається особа, яка керує транспортним засобом, незалежно від того, чи має вона на це право, а керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Як вбачається з даних, що містяться в п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14, судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

У відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Голлоран та Франціс проти Сполученого королівства» від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завадити серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілем та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

На підставі наведеного, у відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, суддя, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про обрання ОСОБА_1 виду адміністративного стягнення суддя, враховує вимоги ст. 23 КУпАП, які передбачають, що адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, враховуючи характер вчиненого правопорушення, наявні дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, обставини, що пом`якшують відповідальність, та те, що санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено єдине адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, суддя вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкціїч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортним засобом.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 23, 33, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 251, 252, 266, 283-285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 гривень 20 копійок.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду, через Дніпровський районний суд м. Києва.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці з дня винесення.

Суддя Л.А. Мельниченко