Справа № 200/4994/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2019 року м. Дніпро

Головуючий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Лукінова К.С., при секретарі Кожемяка Ю.І., за участю прокурора Карпенко Р.І., адвоката ОСОБА_1

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли із Управління захисту економіки в Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України у відношенні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, не працює, інвалідом не являється, мешкає в м. Дніпрі, Запорізьке шосеАДРЕСА_1

- за ст. 172-6 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Наказом в.о. начальника Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 21.06.2018 № 418-о ОСОБА_2 призначено на посаду заступника начальника другого оперативного відділу оперативного управління Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, звільнивши з посади старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ відділу протидії незаконному обігу підакцизних товарів оперативного управління Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, з 21 червня 2018 року.

В період з 21.06.2018 до моменту звільнення 16.07.2018 ОСОБА_2 був посадовою особою, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної податкової політики та державної політики у сфері державної митної справи, та виконував організаційно-розпорядчі і адміністративно-господарські функції. Вказану посадузгідно з підпунктом «е» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VII, віднесено до переліку посад, обіймаючи які особа є субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією.

16.07.2018 відповідно до наказу № 469-О ОСОБА_2, звільнено з посади заступника начальника другого оперативного відділу оперативного управління Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на підставі статті 38 КЗпП України (за власним бажанням).

Відповідно до рішення Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) № 118 від 02.02.2018 субєкт декларування, який припинив діяльність повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (інші особи, які зобовязані подавати декларацію відповідно до Закону), є субєктами декларування, які згідно з положеннями частини другої статті 52 Закону у разі суттєвої зміни в їх майновому стані зобовязані письмово повідомити про це НАЗК, до моменту подачі останньої декларації.

Отже на ОСОБА_2 розповсюджується обовязок повідомляти про суттєві зміни в майновому стані, з дати звільнення 16.07.2018 до моменту подачі останньої декларації після звільнення у визначений законодавством термін з 01.01.2019 по 01.04.2019.

В порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону, ОСОБА_2 не повідомив НАЗК про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Згідно з підпунктом «е» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної податкової політики та державної політики у сфері державної митної справи є субєктами, на яких поширюється дія цього Закону та відповідно до абзацу 14 частини 1 статті 1 Закону є субєктами декларування.

Частиною другою ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», передбачено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць для працездатних осіб у розмірі з 1 січня 2018 року 1762 гривня. Отже, 50 прожиткових мінімумів, встановлених на 1 січня 2018 року, становить грошову суму у розмірі 88 100 грн.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 12 Закону передбачено, що Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обовязкові для виконання нормативно-правові акти. Нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, що зазначено у ч. 5 ст. 12 Закону.

Рішенням Національного агентства від 10.06.2016 № 3 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за

№ 961/29091) затверджено Форму повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування та правила заповнення форми повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування. Повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування подається ним особисто шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет субєкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр).

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) від 10.06.2016 № 2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 958/29088) «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» визначено, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції», декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи. Перший етап - з 00 годин 00 хвилин 15 серпня 2016 року, в тому числі і для таких типів декларацій (повідомлень) та субєктів декларування:

- повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування, передбачені частиною другою статті 52 Закону, зобовязані подавати субєкти декларування, у разі суттєвої зміни у майновому стані, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання ним доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції.

Тобто ОСОБА_2, станом на 01.01.2017 будучи старшим оперуповноваженим з особливо важливих справ відділу протидії незаконному обігу підакцизних товарів оперативного управління Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, набув обовязку електронного декларування з 01.01.2017.

Відповідно до п.2.7. розділу III «Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний контроль України » затверджених наказом Державної митної служби України № 1118 від 17.11.2005 «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний контроль України» - для митного оформлення ТЗ, який тимчасово перебуває на території України та декларується для вільного обігу на цій території, власник ТЗ (уповноважена особа) подає митному органу заяву довільної форми про проведення митного оформлення ТЗ для вільного обігу на митній території України та видачу Посвідчення.

До заяви додаються: ВМД ( вантажно митна декларація); документи, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); технічні та реєстраційні документи; паспортні документи та інші документи, визначені законодавством України та міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорт громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідка чи інший документ про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном; документи, що підтверджують увезення транспортного засобу на митну територію України.

Пунктом 3 розділу III «Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний контроль України » затверджених наказом Державної митної служби України № 1118 від 17.11.2005 «Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний контроль України», встановлено правила видачі посвідчення транспортного засобу:

- видача Посвідчення проводиться відповідним підрозділом митного органу, у зоні діяльності якої постійно або тимчасово проживає власник ТЗ (або має намір проживати власник ТЗ, який є громадянином-нерезидентом), одразу після оформлення ВМД ( za140-07, 910а-2007-п ) на ТЗ.

- для отримання Посвідчення власник ТЗ (уповноважена особа) пред'являє ТЗ митному органу й подає заяву, форму якої наведено в додатку 3 до цих Правил.

- до Посвідчення посадовою особою митного органу вносяться відмітки про обмеження щодо передання ТЗ його власником у володіння, та/або користування, та/або розпорядження іншим громадянам чи підприємствам без сплати належних податків і зборів, що підлягають сплаті при переміщенні ТЗ через митний кордон України при наданні пільг з оподаткування ТЗ, що ввозиться для вільного обігу на митній території України.

- Посвідчення виписується у двох примірниках. Перший примірник разом з документами, що підтверджують право власності на ТЗ або право користування ним (у тому числі з правом розпорядження), реєстраційними й технічними документами, ВМД ( za140-07, 910а-2007-п ) видається власникові ТЗ для подання до підрозділів МВС України, які відповідно до законодавства України вповноважені здійснювати державну реєстрацію та зняття з обліку ТЗ. Форма Посвідчення наведена в додатку 4 до цих Правил.

- У Посвідченні, а також у реєстраційних і технічних документах учиняється запис "Видано ВМД від "___" ____________ 200_ року N _______", який завіряється відбитком ОНП посадової особи митного органу, яка видала Посвідчення.

В листопаді 2018 ОСОБА_2 звернувся до Одеської митниці ДФС України з приводу розмитнення та реєстрації транспортного засобу на митній території України, надавши наступні документи: Certificat of Title st206594 від 06.08.2018, INVOICE № 39069738 від 22.08.2018. На підставі наданих документів та сплатою митного збору 27.11.2018 Одеською митницею ДФС України видано посвідчення про реєстрацію транспортного засобу серії OD № 0046400 на митній території України.

Отже ОСОБА_2 фактично отримав та набув змогу розпоряджатися на власний розсуд автомобілем марки «MITSUBISHI OUTLENDER» 2013 р.в., з 27.11.2018, з моменту отримання посвідчення про реєстрацію транспортного засобу серії OD № 0046400. Вартість придбаного автомобіля відповідно до INVOICE № 39069738 від 22.08.2018 та вантажно митної декларації посвідченої Одеською митницею ДФС від 23.11.2018 становить 6993 долари США, що в перерахунку на гривні складало 194 229 (сто девяносто чотири тисячі двісті двадцять девять) гривень 85 коп.

Станом на 23.11.2018 згідно офіційного сайту Національного банку України курс гривні да 100 доларів США становив 2774,5837 грн.

07 лютого 2019 року ОСОБА_2 звернувся до територіального сервісного центру МВС України №1241, з метою реєстрації автомобіля «MITSUBISHI OUTLENDER». Після чого 07.02.2019 за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на автомобіль марки «MITSUBISHI OUTLENDER» 2013 р.в. та отримано державний номерний знак НОМЕР_1.

Згідно до ст.334 Цивільного кодексу України - право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже ОСОБА_2 27.11.2018, після вчинення всіх дій щодо придбання та розпоряджання рухомим майном (автомобілем марки MITSUBISHI OUTLENDER) загальною вартістю 194 229 (сто девяносто чотири тисячі двісті двадцять девять) гривень 85 коп., достовірно був обізнаний про загальну вартість набутого ним рухомого майна, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2018 року.

Тобто, 27.11.2018 у ОСОБА_2, як суб`єкта декларування, відбулись суттєві зміни у майновому стані у звязку з придбанням рухомого майна автомобіля марки «MITSUBISHI OUTLENDER», вартість якого перевищувала 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року.

За результатами пошуку у Єдиному державному реєстрі декларацій на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (https:/.nazk.gov.ua/search), здійсненому 19.03.2019 встановлено, що ОСОБА_2 не повідомив про суттєві зміни у майновому стані що відбулись 27.11.2018 у звязку з набуттям права власності на автомобіль MITSUBISHI OUTLENDER 194 229 (сто девяносто чотири тисячі двісті двадцять девять) гривень 85 коп.

Згідно офіційної відповіді голови Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_3 від 02.03.2017 № 03-05/4886/17 на запит Департаменту захисту економіки Національної поліції України щодо роботи «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» дата публікації документів, вказана у публічній частині інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» співпадає з фактичною датою подання субєктами декларування документів до «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування».

Таким чином, ОСОБА_2, являючись згідно з підпунктом «е» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VII субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, маючи змогу не пізніше 27.11.2018 розпоряджатися придбаним майном та обізнаним про вартість набутого майна, яка становить 194 229 (сто девяносто чотири тисячі двісті двадцять девять) гривень 85 коп., в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», пункту 1 та 6 розділу ІІ рішення Національного агентства з питань запобігання корупції «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» від 10.06.2016 №2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 за №958/29088, перебуваючи за місцем проживання за адресою: м.Дніпро Запорізьке шосе б.74 кв.321, не повідомив НАЗК про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування у звязку з придбанням майна (автомобіля MITSUBISHI OUTLENDER) на суму, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2018 року.

Вказаними діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення не повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Датою вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією є 07.12.2018 день, наступний за останнім днем десятиденного терміну, встановленого Законом на подання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування, з моменту коли ОСОБА_2 на підставі посвідчення про реєстрацію транспортного засобу виданого Одеською митницею ДФС серії OD 0046400 від 27.11.2018, було отримано та зареєстровано автомобіль марки «MITSUBISHI OUTLENDER» вартістю 194 229 (сто девяносто чотири тисячі двісті двадцять девять) гривень 85коп., фактичного володіння річчю і можливістю користуватися та розпоряджається автомобілем (27.11.2018).

В судовому засіданні ОСОБА_2 своєї провини не визнав та пояснив суду, що оскільки на момент придбання автомобіля він вже не був уповноваженим на виконання функцій держави, то не мав подавати ні декларації, ні повідомлення про суттєві зміни в майновому стані.

Адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні просив закрити провадження у справі, подавши при цьому відповідне клопотання. Вважає, що провадження у справі підлягає закриттю, оскількиособи, які припинили діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у п.п. «а» і «в» п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 3, зобовязані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому ч. 1 цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік. ОСОБА_2 подав таку декларацію 23.02.2019 року в якій і зазначив автомобіль. При складанні протоколу були допущені грубі порушення вимог Конституції України та КупАП. З матеріалів справи не вбачається, ким саме проводилася перевірка стосовно ОСОБА_2 Крім цього, досудова перевірки по справі проведена не уповноваженим органом, що дає підстави визнати недопустимими всі докази по справі. На підставі викладеного просив закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та зазначив, що строки притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності не минули, протокол складений уповноваженою особою.

Вина правопорушника підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №1053 від 27.03.2019 року, копіями листів та повідомлень, копіями наказів про прийняття ОСОБА_2 на роботу та звільнення з роботи, копією присяги, копією попередження, копією заяви, копією послужного списку, копією відповіді ТСЦ № 1241 про реєстрацію автомобіля Мітсубіши Аутлендер за ОСОБА_2, копією реєстраційної справи вказаного автомобіля, результатами пошуку в Єдиному державному реєстрі декларацій на ОСОБА_2, витягом декларації ОСОБА_2 за 2018 рік, роздруківкою курса валют.

При цьому судом не приймаються до уваги твердження адвоката ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про те, що після звільнення ОСОБА_2 не мав повідомляти про суттєві зміни в майновому стані, оскільки дані посилання спростовуються рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 118 від 02.02.2018 року.

Також не заслуговують на уваги твердження адвоката ОСОБА_1 про те, що протокол складений не уповноваженою особою, оскільки згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено спеціально уповноважених субєктів у сфері протидії корупції - органи прокуратури, Національної поліції, Національне антикорупційне бюро України, Національне агентство з питань запобігання корупції. При цьому, згідно ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції), зокрема за статтями 172-4 172-9 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи вважаю, що в діях ОСОБА_2 є ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч.2 КУпАП.

При призначенні адміністративного покарання, та враховуючи характер скоєного правопорушення, а також обставини, що обтяжують та помякшують вину правопорушника, вважаю можливим притягнути його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу, оскільки такий вид адміністративного стягнення для правопорушника ОСОБА_2 є достатнім і необхідним для його виховання.

В звязку з вищенаведеним і керуючись ст.ст. 221, 283-288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

ОСОБА_2 визнати винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, притягнувши його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 384,20 грн. в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя К.С. Лукінова