Справа № 612/613/19
Провадження № 3/612/193/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2019 року смт.Близнюки

Близнюківський районний суд Харківської області у складі судді Мороза О.І., розглянувши матеріал, який надійшов від начальника Близнюківського ВП Лозівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області майора поліції Е. Острого про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 122-2, ч.1 ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

19 серпня 2019 року, о 23 годині 20 хвилин, ОСОБА_1 , в порушення п. 2.4, п. 12.1, п. 12.3 ПДР України, по вул. Зелена с. Верхня Самара Близнюківського району Харківської області, керував автомобілем Москвич И21251, державний номерний знак НОМЕР_1 та на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою проблискових маячків червоного та синього кольору, не зупинився. Був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі державний номерний знак НОМЕР_2 , на вул. Зелена, шляхом утворення штучного затору службовим автомобілем ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_3 .

Крім того, за вищевказаної ситуації, під час переслідування автомобілем Renault Dokker, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , виїхавши на полосу зустрічного руху скоїв зіткнення із автомобілем ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_3 , який використовувався для штучного затору, оскільки не вибрав безпечної швидкості та не впорався з керуванням. Транспорті засоби отримали механічні ушкодження.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Бєляєв В.О. проти притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності заперечували, посилаючись на відсутність у діях ОСОБА_1 складу вказаних правопорушень.

Так ОСОБА_1 пояснив, що 16.08. 2019 він на своєму автомобілі Москвич Іж Комбі НОМЕР_1 рухався із смт. Близнюки Харківської області в напрямку с. В. Самара. Між селами Добровілля та В.Самара його зупиняли із застосуванням проблискових маяків але він не зупинився оскільки була темна доба пори. Крім того було допущене зіткнення із службовим поліцейським автомобілем внаслідок дій поліцейських оскільки в той час як він розминався із цим автомобілем, той здав назад. При обстеженні на стан алкогольного сп`яніння було встановлено, що він тверезий. Проте один із працівників поліції, який керував службовим автомобілем, був в стані алкогольного сп`яніння оскільки такий стан був зафіксований прибором при його обстеженні.

У судовому засіданні, саме за письмовим клопотанням ОСОБА_1 , як свідки були допитані ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що будучи черговим лікарем Близнюківської центральної районної лікарні Харківської області 17.08. 2019 вона проводила огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 та працівнику поліції ОСОБА_4 Обстеження проводилося за допомогою прибора Алкон 0.1 СУ. Ознак сп`яніння не було встановлено. При цьому ОСОБА_1 вів себе нестримано, бігав, метався, на зауваження не реагував, все фільмував на відео. ОСОБА_4 вів себе адекватно. При обстеженні ОСОБА_4 показчик прибора зафіксував 0,2 та 0,3 проміле. Враховуючи похибку прибора до 0,6 проміле, були взяті до уваги інші належні об`єктивні дані і зроблено висновок про відсутність алкогольного сп`яніння. Вона допущена до проведення такого роду обстежень, пройшла необхідні інструктажі, навчання тощо, працює лікарем багато років.

Зазначені обставину у судовому засіданні були підтверджені і свідком ОСОБА_3 яка виконувала обов`язки чергової медичної сестри 17.08. 2019 і була присутня при проведенні медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 та ОСОБА_4

Працівник поліції свідок ОСОБА_4 пояснив, що 16-17.08. 2019 він виконував службові обов`язки по охороні громадського порядку разом із працівником поліції ОСОБА_5

Повертаючись на службовому автомобілі ВАЗ 2109 д/н знак НОМЕР_3 із с. Башилівка Близнюківського району Харківської області він від ОСОБА_5 по телефону отримав повідомлення, що той переслідує автомобіль марки Москвич, який не зупинився на законні вимоги поліції і необхідно для зупинки цього автомобіля утворити штучний затор. Через короткий час він побачив що який автомобіль переслідує поліцейське авто з включеними звуковими та світловими сигналами. За допомогою свого службового автомобіля ВАЗ 2109 д/н НОМЕР_4 НОМЕР_3 він утворив штучний затор, перекривши частину дороги. При цьому на його автомобілі були включені фари, отже його було добре видно. Проте водій автомобіля Москвич за наявності такої перепони не зупинився, продовжив рух і при цьому допустив зіткнення зі службовим автомобілем ВАЗ, який отримав механічні ушкодження. В автомобілі ОСОБА_1 не горіла ліва фара і задній габарит. Далі переслідування проводилося двома екіпажами поліції. Автомобіль Москвич на великій швидкості в`їхав на подвір`я гр. ОСОБА_6 в с. В.Самара де і зупинився. Було встановлено особу водія цього автомобіля. Ним виявився ОСОБА_1 Той спочатку відмовлявся надати необхідні документи щодо себе і на автомобіль, а потім погодився. Ауді - відео документування події проводилося на службовий планшет. ОСОБА_1 вів себе нестримано, ображав працівників поліції, перешкоджав їх діям. Працівники поліції були у форменному одязі, мали при собі посвідчення. ОСОБА_1 права роз`яснювалися. Протоколи про вчинені ним правопорушення були складені. Як він так і ОСОБА_1 у Близнюківській ЦРБ проходили медобстеження на стан сп`яніння. В цей день алкогольні напої він не вживав.

Працівник поліції свідок ОСОБА_5 пояснив, що 16-17.08. 2019 він виконував службові обов`язки по охороні громадського порядку разом із працівником поліції ОСОБА_4

Повертаючись із с. Башилівка на службовому автомобілі марки Рено Докер д/н НОМЕР_2 , він поблизу с. В. Самара стояв і чекав коли під`їде працівник поліції ОСОБА_4 на службовому автомобілі ВАЗ 2109 д/н НОМЕР_5 . В цей час був помічений автомобіль що наближався у якого не працювала ліва передня фара. Було прийняте рішення про зупинку цього автомобіля. Автомобіль був марки Москвич Комбі. Разом із тим, водій автомобіля не зреагував на світло та звукові сигнали про зупинку та продовжив рух. Почалося переслідування цього автомобіля та виявилося що в нього також не працює задній лівий габарит. На сигнали проблискових маячків червоного та синього кольору, звукові сигнали в тому числі вимоги через гучномовець про зупинку, водій автомобіля знову не реагував та продовжував рух. Автомобіль рухався зі значною швидкістю, а тому, щоб запобігти автокатастрофі, він не намагався його обігнати. За таких обставин він по телефону повідомив про подію ОСОБА_4 з тим, щоб той вчинив штучний затор для зупинки автомобіля Москвич. В подальшому той так і вчинив, перегородивши своїм автомобілем ВАЗ 2109 д/н НОМЕР_5 частину дороги. При цьому в автомобілі ВАЗ були включені фари та його було добре видно. Крім того цей автомобіль був в світлі фари автомобіля Москвич та автомобіля Докер, оскільки останнім він прямував посередині дороги. Проте водій автомобіля Москвич, всупереч вимогамп.12.3 ПДР України, на перепону - штучний затор реагувати не став, а продовжуючи втікати, став його об`їжджати і зачепившись, спричинив механічні ушкодження. Переслідування автомобіля продовжилось доки він на великій швидкості в`їхав на подвір`я гр. ОСОБА_6 в с. В.Самара де і зупинився. Водієм автомобіля Москвим Комбі виявився ОСОБА_1 який спочатку відмовлявся надати необхідні документи щодо себе і на автомобіль, а потім погодився. На той час як автомобіль ОСОБА_1 був уже на території подвір`я ОСОБА_6 , ліва передня фара у нього уже працювала. Як це сталося він не помітив. Ауді - відео документування події проводилося на службовий планшет. ОСОБА_1 вів себе щодо працівників поліції нестримано, перешкоджав їх діям. ОСОБА_1 права роз`яснювалися. Протоколи про вчинені ним правопорушення були складені ним особисто. Підписати протоколи ОСОБА_1 відмовився. Працівники поліції намагалися в якості понятих залучити сторонніх осіб, які були на місці пригоди, але ті відмовилися. У зв`язку із пізньою порою віднайти в селі інших понятих було неможливо. ОСОБА_4 і ОСОБА_1 у Близнюківській ЦРБ проходили медобстеження на стан сп`яніння. Встановлено, що вони були тверезі.

До матеріалів справи додані довідки про результати звернення громадян ОСОБА_1 , ОСОБА_4 ЖЄО №1495 від 17.08.2019, фотокопії: письмових пояснень ОСОБА_1 , рапорту працівника поліції Кіктєва ОСОБА_7 , рапорту поліцейських від 17.08.2019, протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію віл 17.08.2019, схемою місця ДТП від 19.08.2019, відеозаписами доданими до матеріалів справи а також висновки щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції № 19 від 17.08.2019 та №20 від 17.08.2019. З останніх вбачається, що ОСОБА_1 та працівник поліції ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння не перебували,

Зазначеними доказами підтверджуються обставини як вони викладені у вказаних протоколах про адміністративне правопорушення та в наведених поясненнях свідків.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , виступ захисника, показання свідків, дослідивши наявні докази, приходить до такого.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Ст. 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

П. 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином зясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 124КУпАП передбаченовідповідальність за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Статтею 122-2 КУпАП передбачено відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу.

Всі наведені склади адміністративних правопорушень передбачають порушення Правил дорожнього руху особами, що керують транспортним засобом.

Оцінюючи показання ОСОБА_1 наряду з показаннями вищезазначених свідків, суд віддає перевагу саме показанням працівників поліції та медиків, оскільки вони узгоджуються між собою та іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Заперечення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Бєляєва В.О. висновків суду про винуватість ОСОБА_1 не спростовують.

Так ці заперечення зводяться до того, що працівники поліції зупиняли ОСОБА_1 безпідставно оскільки в темну пору доби він побоявся зупинитися в неосвітленому місці.

Як пояснили у судовому засіданні працівники поліції причиною зупинки була непрацююча передня ліва фара автомобіля яким керував ОСОБА_1 , а потім, після початку переслідування, виявилося, що в автомобілі ОСОБА_1 також і не працюють і задній лівий габарит, що могло призвести до ДТП. Для зупинки автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , на службовому автомобілі поліції марки Рено Докер д/н НОМЕР_2 були включені червоно-сині проблискові маяки, звукова сирена, вимоги зупинитися голосом неодноразово подавалися через гучномовець.

Зазначені обставини підтверджені матеріалами відеозапису. Так ОСОБА_1 стверджує, що він не зупинився тому що «побоявся». Отже він не заперечує, що його зупиняли неналежним чином. Крім того суд вважає, що він бачив, що вимога про зупинку подана саме працівниками поліції. Так на файлах 20190816_232626, 20190816_234201 записані його пояснення про те, що він знав, що його зупиняють саме працівники поліції. Матеріалами відеозапису також підтверджено те що працівники поліції вели себе на відміну від ОСОБА_1 коректно, були у форменому одязі, представлялися, роз`яснювали ОСОБА_1 його права та обов`язки як в цілому так і навіть по окремих графах протоколів. Підписувати протоколи ОСОБА_1 відмовився. Протоколи були складені на місці зупинки ОСОБА_1 на капоті автомобіля. (файли 20190817_002250, 20190816_234201).

У судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував, що вказані відеозаписи стосуються подій саме за його участю як і те, що саме він керував автомобілем Москвич И21251, державний номерний знак НОМЕР_1 за обставин як вони викладені в протоколах про адміністративне правопорушення.

Сумніви ОСОБА_1 щодо перебування в період пригоди працівників поліції при виконанні службових обов`язків та їх повноважень, спростовуються письмовим доказом «Розтановка нарядів» з якого вбачається, що працівники поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 16.08.2019 заступили на чергування по охороні громадського порядку. Повноваження працівника поліції ОСОБА_5 на складення протоколів про адміністративні правопорушення передбачені підпунктом 4 пункту 10 «Функціональних обов`язків».

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративне правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в ст. ст. 218-221 цього Кодексу, протоколи про адміністративне правопорушення мають право складами: уповноважені на те посадові особи: органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Таким чином, поліцейський є уповноваженою посадовою особою Національної поліції на складання протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені в ст.ст.122-2, 124 КУпАП.

Щодо протоколів. Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейським законодавства при складанні протоколів про адміністративні правопорушення, вимоги ч. 2 ст. 251, ст. ст. 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, поліцейськими дотримано.

Суд окремою постановою відмовив ОСОБА_1 в призначені судової почеркознавчої експертизи щодо складених поліцейським протоколів оскільки належними доказами доведено що вони складені уповноваженим працівником поліції на місці пригоди та в присутності як правопорушника так і інших осіб, що задокументовано в тому числі і відеозаписом. При цьому ОСОБА_1 всіляко перешкоджав їх складенню, не залишався на місці, переміщувався по території для власних цілей тощо. При цьому суд зважає і на те, що ці протоколи за вказаних дій ОСОБА_1 та його знайомого, який також з`явився на місці пригоди та він себе по відношенню працівників поліції некоректно, були складені в нічний час при світлі ліхтариків та ще й на капоті автомобіля.

Отже доводи ОСОБА_1 про те, що протоколи про адміністративне правопорушення складено з порушеннями ст. 256 КУпАП не знайшли свого об`єктивного підтвердження.

Складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень ст. 251 КУпАП, є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Судом перевірено правильність складених протоколів та інших матеріалів справи в порядку передбаченому ст. ст. 251, 252, 256, ч. 2 ст. 278 КУпАП, підстав для визнання протоколів про адміністративне правопорушення неналежним доказом не встановлено.

Отже суд ці протоколи про адміністративне правопорушення суд визнає належними доказами.

Суд не погоджується також і з твердженнями ОСОБА_1 що один із працівників поліції, який був задіяний у цій справі, був у стані алкогольного сп`яніння. Так він був разом із ОСОБА_1 на стан сп`яніння обстежений у належному медичному закладі та належним лікарем з великим стажем роботи який пройшов спеціальне навчання тощо. Ці обставини ОСОБА_1 не заперечував. Не зважаючи на те, що при огляді ОСОБА_4 прилад зафіксував показники 0.2, 0,3 проміле, лікар, з урахуванням похибки приладу та беручи до уваги інші обставини, дійшла висновку про відсутність у ОСОБА_4 стану сп`яніння. Крім того, протоколи про адміністративні правопорушення складав не ОСОБА_4 а інший працівник поліції ОСОБА_5 до якого у судовому засіданні зауважень ОСОБА_1 не мав.

Письмові заяви ОСОБА_1 про протиправність дій вказаних вище працівників поліції розглядалися прокуратурою Харківської області, Лозівською місцевою прокуратурою Харківської області, Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань (м. Полтава). Порушень не виявлено.

Факт зіткнення автомобіля Москвич Комбі із службовим автомобілем поліції ВАЗ 2109 д/н НОМЕР_5 , отримання цими автомобілями механічних ушкоджень, ОСОБА_1 у судовому засіданні не заперечував. Проте він пояснив, що таке зіткнення відбулося внаслідок того, що під час вчинення штучного затору, коли він намагався об`їхати автомобіль поліції ВАЗ 2109 д/н НОМЕР_5 , працівник поліції несподівано здав назад. Таке твердження жодним доказом не доведене.

Відсутність обов`язку особи доводити свою невинуватість не позбавляє її права активно захищатись від інкримінованого обвинувачення, надавати суду відповідні докази або просити суд такі докази витребувати, про що свідчить перелік прав особи, що притягається до адмінвідповідальності, передбачений статтею 268 КУпАП.

Положення цієї статті ОСОБА_1 були роз`яснені, що письмово ним підтверджено.

Разом і з тим, п.12.1 ПДР України визначено, що підчас вибору у встановлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п.12.3 ПДР України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Ці вимоги ОСОБА_1 не виконані. Він допустив зіткнення із службовим автомобілем працівника поліції, не зупинився та продовжив рух.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

У справі Проніна проти України, № 63566/00, від 18 липня 2006 року ЄСПЛ вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 є винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122-2 та ч.1 ст.124 КУпАП за обставин як вони викладені вище.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність правопорушника, відповідно до ст.ст. 34,35 КУпАП, не встановлено.

На підставі ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Приймаючи до уваги конкретні обставини справи, особу правопорушника який всіляко намагався уникнути відповідальності, у вчиненому не розкаявся, характер вчинених правопорушень, в тому числі і те, що вони могли призвести до тяжких наслідків, слід прийти до висновку, що мета виховання правопорушника та запобігання вчиненню ним нових правопорушень, може бути досягнута при застосуванні до нього адміністративного стягнення тільки у виді позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст.124 КУпАП.

Посвідчення водія у ОСОБА_1 не вилучалося, а оскільки він притягується до відповідальності у вигляд позбавлення права керування транспортними засобами, воно підлягає вилученню.

А тому, керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.124 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Посвідчення водія у ОСОБА_1 вилучити.

Стягнути із ОСОБА_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106. Код отримувача: 37993783. Банк отримувача: Казначейство України(ЕАП). Рахунок отримувача: UA6026001. Код класифікації доходів бюджету: 22030106. Призначення платежу: судовий збір. Постанова про накладення адміністративного стягнення, Близнюківський районний суд Харківської області, .

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду в 10-денний строк з дня її винесення шляхом подачі скарги через Близнюківський районний суд Харківської області.

Повний текст постанови виготовлено 19.11. 2019.

Суддя О.І. Мороз

19 листопада 2019 року