Провадження № 3/761/6633/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2019 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Притула Наталія Григорівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м.Києві про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, громадянина:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та встановлено в судовому засіданні, 25 липня 2019 року о 04 год. 50 хв., по вул. Велика Васильківська у м. Києві, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Мазда 6» державний номерний знак, НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Таким чином, ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в порушенні ПДР України не визнав та просив закрити провадження у даній справі, зазначивши, що не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, в установленому законом порядку.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП підлягає закриттю за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення з наступних підстав.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.5. ПДР України визначає, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Разом з тим, ч. 2 ст. 266 КУпАП встановлено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч.5 ст. 266 КУпАП).

Водночас, згідно п. 7 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція) у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Окрім цього, відповідно до Розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, до протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп`яніння у разі проведення огляду на стан сп`яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Разом з тим, згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, як вбачається з відео наданого працівниками поліції з місця події, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку за допомогою спеціальних технічних засобів, зокрема приладу «Драгер», на що ОСОБА_1 погодився.

Однак, з наданого в судовому засіданні відеозапису № Управління патрульної поліції у м. Києві, вбачається, що патрульним поліції не дотримано процедуру огляду водія на стан сп`яніння, а саме: інспектор, вважаючи, що водій своїми діями ухилявся від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, в порушення п. 7 розділу І Інструкції, не запропонував ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу для огляду лікарем-наркологом.

Разом з тим, згідно відеозапису НОМЕР_2 , водій ОСОБА_1 сам неодноразово наполягав на проведенні огляду на місці та на тому, щоб разом з поліцейськими проїхати до медичної установи разом з патрульними поліції, на що в порушення ст. 266 КУпАП йому було категорично відмовлено.

Крім того, як зазначено в протоколі, в даному випадку ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, яким передбачено, що водій на вимогу поліцейського зобов`язаний пройти медичний огляд на стан сп`яніння, а за відмову від такого огляду передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, матеріалами справи спростовується наявність відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, а факт перебування водія в такому стані суд не встановлює, оскільки порушення пункту 2.9а Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 не кваліфіковано та належним чином не зафіксовано.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також те, що матеріали справи не містять доказів дотримання процедури огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 за результатами якого можливо зробити висновок, що особа дійсно відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та вчинила правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 130, 247, 251, 252, 266, 283 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови через Шевченківський районний суд м. Києва до Київського апеляційного суду.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Н.Г.Притула