Провадження № 33/824/3679/2019 Суддя в 2-й інстанції Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., з участю: представника іншого учасника ДТП ОСОБА_1 - адвоката Присяжнюка Р.В., особи щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 27 серпня 2019 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 27 серпня 2019 року провадження у справі про притягнення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП закрите у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 27 червня 2019 року о 15 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «Renault Duster», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по Брест-Литовському шосе, 7 км (розворот в бік с. Стоянка), під час виконання розвороту не надав перевагу в русі зустрічному транспортному засобу та здійснив зіткнення з автомобілем «Toyota», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів та завдання матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 10.4 Правил дорожнього руху України.

Закриваючи провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення суд першої інстанції вказав, що його вина в порушенні вимог п. 10.4 ПДР не доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 указала, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи були з`ясовані не повно. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначила, суд першої станції дійшов необґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки відповідно до висновку експертного дослідження № 70 вбачається, що водій ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 1.5; 2.3 (д) та 10.4 ПДР України, які знаходяться в причинному зв`язку з даною дорожньою - транспортною пригодою. Також апелянтом указано, що постанова судді та протокол про адміністративне правопорушення містять розбіжності в даті настання дорожньо-транспортної пригоди. Просила постанову скасувати та винести нову постанову, якою притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП.

В запереченнях на апеляційну скаргу, ОСОБА_2 указав на безпідставність апеляційної скарги, оскільки судом першої інстанції було належним чином досліджено всі докази та надано їм правильну оцінку. Зазначив, що саме водій ОСОБА_1 порушуючи вимоги ПДР України рухалась по узбіччю, не слідкувала за дорожньою обстановкою, створила загрозу безпеці дорожнього руху. Просив постанову залишити без змін та винести нову постанову, якою притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП.

Вислухавши пояснення:

представника ОСОБА_1 - адвоката Присяжнюка Р.В., який доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити;

особи щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 , який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з огляду на таке.

Висновки судді про необхідність закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ст. 124 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення стверджуються зібраними у справі доказами, дослідженими суддею в ході судового розгляду.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо неповноти дослідження обставин справи та помилковості висновків судді про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не ґрунтуються на матеріалах справи із яких вбачається, що усі обставини справи суддею були досліджені всебічно, повно і об`єктивно, висновки судді ґрунтуються як на матеріалах справи, так і на вимогах закону.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 у вину було поставлено порушення п. 10.4 ПДР України який зобов`язує водія, який виконує розворот поза перехрестям дати дорогу зустрічним транспортним засобам.

Відповідно до п.1.10 ПДР України «дати дорогу» це вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість. Аналіз цієї правової норми дає підстави стверджувати те, що у зазначеній вище дорожній обстановці ОСОБА_2 зобов`язаний був надати дорогу транспортним засобам які рухались у зустрічному напрямку по відповідних смугах руху проїзної частини дороги. Між тим, матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_2 у зазначеній вище дорожній обстановці не дав дорогу зустрічним транспортним засобам, які рухалися без порушень вимог ПДР України по проїзній частині дороги.

Щодо зіткнення із автомобілем під керуванням ОСОБА_1 , то суд враховує те, що у суді першої інстанції було безспірно встановлена та обставин, що до зіткнення транспортних засобів автомобіль «Toyota», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 рухався по узбіччю. Ця обставина частково стверджується поясненнями самої ОСОБА_1 , а також повністю стверджується схемою місяця ДТП та фотоматеріалами місця ДТП із розташованими на ньому транспортними засобами, що зіткнулися. Відповідно до п.1.10 ПДР України «узбіччям» є виділений конструктивно або суцільною лінією дорожньої розмітки елемент автомобільної дороги, який прилягає безпосередньо до зовнішнього краю проїзної частини, розташований з нею на одному рівні та не призначений для руху транспортних засобів, крім випадків, передбачених цими Правилами. Узбіччя може використовуватися для зупинки і стоянки транспортних засобів, руху пішоходів, мопедів, велосипедів (за відсутності тротуарів, пішохідних, велосипедних доріжок або у разі неможливості пересуватися по них), гужових возів (саней). Наведене указує на те, що узбіччя не призначене для руху транспортних засобів. Відповідно до положень п.1.4 ПДР України ОСОБА_2 виконуючи маневр розвороту мав право розраховувати на те, що жоден автомобіль не буде рухатись по узбіччю. Зіткнення із транспортним засобом, який в порушення вимог ПДР України рухається по узбіччю не може указувати на порушення водієм вимог п.10.4 ПДР України.

Суд враховує те, що зіткнення транспортних засобів відбулося у місці, відведеному для розвороту транспортних засобів, де повинні рухатися виключно транспортні засоби, які здійснюють розворот, що виключає наявність у діях ОСОБА_2 порушень вимог п.10.4 ПДР України.

Врахувавши ці обставини суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність порушень ОСОБА_2 вимог п.10.4 ПДР України, відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на законних підставах закрив провадження у справі із підстав, передбачених п.1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційна скарга не містить доводів, які би указували на незаконність постанови щодо ОСОБА_2 Посилання ОСОБА_1 та її захисника на факт руху ОСОБА_1 у крайньому правому ряді і виїзд у зону розвороту внаслідок уникнення зіткнення із автомобілем «Renault Duster» під керуванням ОСОБА_2 , спростовуються її поясненнями, які ОСОБА_1 дала під час з`ясування обставин ДТП поліцейськими, схемою місця ДТП, локалізацією ушкоджень на транспортних засобах.

Висновок проведеного у справі експертного дослідження обставин ДТП № 070 від 22.08.2019 року не указує на наявність у діях ОСОБА_2 порушень п. 10.4 ПДР України. Так, при проведенні досліджень експерт виходив із того, що ОСОБА_1 рухалась у крайній правій смузі руху, що дало експерту підстави для висновку про невідповідність дій ОСОБА_2 з технічної точки зору вимогам п.10.4 ПДР України. Між тим, суд вважає доведеною ту обставину, що ОСОБА_1 рухалася по узбіччю. У зв`язку із цим зазначений вище висновок експерта не може бути доказом вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Зазначення у постанові різних дат події ДТП не може указувати на незаконність постанови. Так, при формулювання сутності вчиненого адміністративного правопорушення дата ДТП була указана правильно. Інше зазначення дати у інших частинах постанови суд розцінює як описку, яка не може впливати на вирішення питання про законність та обґрунтованість постанови і може бути виправлена у процесуальному порядку.

Постанова судді Святошинського районного суду м. Києва від 27 серпня 2019 року щодо ОСОБА_2 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, у зв`язку із чим, суд залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 27 серпня 2019 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька