Справа № 464/42/19 Головуючий у 1 інстанції: Мичка Б.Р.
Провадження № 33/811/465/19 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1П.
ПОСТАНОВА

25 квітня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду ОСОБА_1, перевіривши апеляційну скаргу особи, яку притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 22 березня 2019 року в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

постановою судді Сихівського районного суду м. Львова від 22 березня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 384 грн. 20 коп. судового збору.

Не погоджуючись з постановою судді Сихівського районного суду м. Львова від 22 березня 2019 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, надіславши таку 19 квітня 2019 року на адресу місцевого суду поштовим відправленням. У даній апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду Каганяк Р.Б. зазначає, що не був присутній при розгляді справи в суді першої інстанції, а копію оскаржуваної постанови він отримав 11 квітня 2019 року, а відтак вважає, що перебіг строку на апеляційне оскарження починається з дати отримання копії постанови.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду та вивчивши матеріали справи, вважаю, що у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді слід відмовити й апеляційну скаргу повернути апелянту з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова судді відносно ОСОБА_2 постановлена 22 березня 2019 року.

З матеріалів справи вбачається, що справа неодноразово призначалася до розгляду, а саме: 14 січня 2019 року, 28 січня 2019 року, 11 лютого 2019 року, 25 лютого 2019 року, 22 березня 2019 року, проте розгляд справи неодноразово відкладався, ОСОБА_2 належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, в тому числі про розгляд справи, який відбудеться 22 березня 2019 року (а.с. 37).

За змістом ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертаються апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Таким чином, обчислення строку на апеляційне оскарження закон пов'язує не з днем одержання копії судового рішення чи ознайомлення з матеріалами справи, а з днем винесення постанови.

Постанова судді Сихівського районного суду м. Львова була постановлена 22 березня 2019 року, а ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на неї 19 квітня 2019 року, тобто з пропуском строку на оскарження.

За таких обставин, отримання апелянтом копії оскаржуваної постанови 11 квітня 2019 року не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження. Крім того, у клопотанні про поновлення строку апелянт не навів жодного переконливого доказу на те, що ж йому заважало у період з 22 березня 2019 року по 1 квітня 2019 року (у межах строку на апеляційне оскарження) дізнатися про прийняте щодо нього судове рішення та подати апеляційну скаргу.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3.04.2008 року зазначив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».

Таким чином, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, також зобовязана добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обовязки.

Ураховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що в матеріалах справи відсутні дані, які б переконливо свідчили про поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді Сихівського районного суду м. Львова від 22 березня 2019 року, а тому в поновленні такого слід відмовити.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

відмовити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Сихівського районного суду м. Львова від 22 березня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 22 березня 2019 рокупро визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, повернути йому.

Суддя Львівського

апеляційного суду ОСОБА_1