Справа № 759/2268/19 Головуючий в суді І інстанції - Бандура І.С.
Провадження № 33/824/1446/19 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.

секретар Ганжа В.В.,

за участю:

особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Решнюка А.В.,

свідка ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 18 лютого 2019 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, освіта вища, заміжня, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий, -

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 25 січня 2019 року приблизно о 20 год. 30 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Фіат», номерний знак НОМЕР_1 , по пр. Перемоги, 126 в м. Києві, під час зміни напрямку руху та випередження, не дотрималася безпечного бокового інтервалу та здійснила зіткнення з автомобілем «Мерседес» н.з. НОМЕР_2 ( SRB ), з напівпричепом, н.з. НОМЕР_4 (SRB), після чого автомобіль «Фіат» здійснив зіткнення з відбійником. Внаслідок даної події обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

ОСОБА_1 порушила п.п. 10.1, 13.3. ПДР України, чим вчинила правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 18 лютого 2019 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень 00 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду міста Києва від 18 лютого 2019 року та вважати його пропущеним із поважних причин. Скасувати постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 18 лютого 2019 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що в постанові Солом`янського районного суду м. Києва від 18.02.2019 вказано, що ОСОБА_1 не прибула до суду, викликалася належним чином, що не позбавляє суд можливості розглянути справу у її відсутність.

Однак, адвокат Решнюк А.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 неодноразово з`являвся до суду, з метою з`ясування дати судового засідання, оскільки останній мали намір бути присутніми під час розгляду адміністративної справи. Також, апелянт звертає увагу на те, що судом першої інстанції не направлялось на адресу ОСОБА_1 повістки про виклик до суду та в матеріалах справи відсутні будь-які докази цього.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що працівники поліції, які склали протокол про адміністративне правопорушення, склали його з грубим порушенням, однак суддя не дослідив матеріали справи, не надав їм оцінки та розглянув справу у її відсутність.

На думку апелянта, постанова суду першої інстанції не містить суті адміністративного правопорушення, адреси свідків і іншого учасника ДТП, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення ОСОБА_1 , яка підтримала апеляційну скаргу в повному обсязі та просила її задовольнити,

пояснення захисника Решнюка А.В., який також підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

перевіривши матеріали адміністративного провадження, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП апеляційна скарга на постанову судді у справі про адміністративне правопорушення подається протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк на оскарження постанови, винесеної суддею у справі про адміністративне правопорушення, може бути поновлений апелянту тільки у разі, коли він пропущений з поважних причин.

Як вбачається з матеріалів справи, в судовому засіданні Святошинського районного суду міста Києва 18 лютого 2019 року ОСОБА_1 та її представник присутні не були.

В матеріалах провадження відсутні будь-які дані про повідомлення ОСОБА_1 та її представника про судовий розгляд даного адміністративного провадження.

Відповідно до вимог ст. 285 КУпАП постанова суду оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які дані про направлення копії постанови Святошинського районного суду міста Києва від 18 лютого 2019 року особі, яку притягнуто до відповідальності або його представнику.

Копію оскаржуваної постанови апелянт отримав 01 березня 2019 року, про що свідчить розписка про отримання копії постанови, тому граничний строк подачі апеляційної скарги є 10 березня 2019 року.

Як вбачається з матеріалів справи, апеляційну скаргу ОСОБА_1 було подано 04 березня 2019 року (а.с. 16).

Тому, доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду є слушними, та такими, що заслуговують уваги, оскільки не спростовуються матеріалами справи.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 пропущений строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі за змістом - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Як вбачається із постанови, суддею визнано доведеною ту обставину, що в дорожній обстановці, яка склалася 25.01.2019 року приблизно о20 годині 30 хвилин по пр. Перемоги, 126 в м. Києві, водій ОСОБА_1 допустила порушення вимог п. 10.1, 13.3 ПДР України, яке проявилось у тому, що ОСОБА_1 під час зміни напрямку руху та випередження, не дотрималася безпечного бокового інтервалу та здійснила зіткнення з автомобілем «Мерседес» н.з. НОМЕР_2 ( SRB ), з напівпричепом, н.з. НОМЕР_4 (SRB), після чого автомобіль «Фіат» здійснив зіткнення з відбійником. В результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Цих вимог закону при прийняті рішення щодо ОСОБА_1 суддею дотримано не було.

Так, поза увагою судді залишилась та обставина, що матеріали справи не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б указували на доведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, яке проявилось у недотриманні ним вимог п. 10.1, 13.3 ПДР України, що призвело до зіткнення транспортних засобів та їх пошкодження.

Ухвалюючи рішення про визнання винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суддя в своїй постанові не зазначив якими саме доказами підтверджується вина ОСОБА_1 в порушенні ним п.п.10.1, 13.3 ПДР, а обмежився лише перерахуванням досліджених в ході судового розгляду доказів.

Крім того, суддею не звернуто уваги на те, що в письмових поясненнях ОСОБА_1 (а.с.4) зазначає про те, що вона рухалася в другій (крайній) полосі, в середній полосі рухався вантажний автомобіль «Мерседес» з причепом, який зачепив автомобіль «Фіат» під керуванням ОСОБА_1 з лівої сторони, в результаті чого автомобіль «Фіат» почало розвертати в ліву сторону та в подальшому відбулось зіткнення з металевим відбійником.

В судове засідання суду апеляційної інстанції була викликана свідок ОСОБА_2 , яка підтвердила вищевказані пояснення ОСОБА_1 та зазначила, що вона рухалась позаду автомобіля «Фіат» під керуванням ОСОБА_1 в крайній лівій смузі, і саме після різкого перестроювання вантажного автомобіля «Мерседес» з причепом на великій швидкості із третьої полоси в другу полосу руху,по якій рухався автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 , і відбулося зіткнення автомобілів «Мерседес» та « Фіат ».

Таким чином, дослідивши матеріали справи в усій їх сукупності, та порівнюючи фото знімки з місця ДТП, які містяться в матеріалах справи, та пошкодження транспортних засобів, беручи до уваги схему ДТП, пояснення учасників судового провадження, приходжу до висновку, що за наявних в матеріалах справи доказах, не можна встановити, що дії водія автомобіля «Фіат» ОСОБА_1 перебували в причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, яка мале місце 25.01.2019 р. приблизно о 20 годині 30 хвилин по пр. Перемоги, 126 в м. Києві,за участю автомобіля «Фіат» під керуванням водія ОСОБА_1 , та вантажного автомобіля «Мерседес» з причепом під керуванням ОСОБА_4 , тому провадження в справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положеньст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно вимог ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п. 2 ст. 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини», представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення і, отже ст. 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку та на підставі законно добутих доказів.

Враховуючи викладене, вважаю, що в справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст.62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах,одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суд першої інстанції не дотримався вимог ст.279, 245, 252, 280, 283 КУпАП про всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення, а його висновок про порушення водієм ОСОБА_1 п.п. 10.1, 13.3 ПДР України не відповідає фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим постанова Святошинського районного суду міста Києва від 18 лютого 2019 року підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закриттю, у зв`язку з відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 18 лютого 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою адміністративне провадження щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Рудніченко