Справа № 265/7388/19
Провадження № 3/265/2851/19
П О С Т А Н О В А

13 листопада 2019 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Міхєєва Інна Миколаївна, розглянувши справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, ІПН НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 11 жовтня 2019 року о 08:00 годині, в п.Талаківка по вул.Соборній в Кальміуському районі м.Маріуполя, керував автомобілем ВАЗ-21104 д/н НОМЕР_2 з наявними ознаками наркотичного сп`яніння, зіниці очей не реагують на світло, тремтіня пальців рук, млява мова, сухість у роті, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження огляду на визначення стану сп`яніння у закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, оскільки водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Таким чином, ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП України.

ОСОБА_1 у судове засідання неодноразово не з`явився, був повідомлений про час та місце розгляду справи при складанні протоколу під розпис, а також за місцем мешкання, про причини неможливості явки не повідомив, будь-яких заяв (клопотань) від нього не надходило. При складанні протоколу зазначив, що вжив канабіс 08.10.19р. а також відмовляється від проходження медичного огляду в наркологічному диспансері.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 , який знав, що справа розглядатиметься Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя, однак своїм обов`язком явки до суду за викликом знехтував.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

З урахуванням наведеного, суд вважає можливим закінчити розгляд справи за відсутності правопорушника.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, переглянувши відеозапис події правопорушення, дійшов до наступного.

Вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами, доданими до протоколу про адміністративне правопорушення.

Звертаючись до практики ЄСПЛ, а саме рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України; при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

З огляду на обставини справи та особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, яка не передбачає альтернативних заходів покарання, а ніж зазначені в ній.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ч.1 ст.40-1, ч.1 ст.130, 276, 279, 280, 283, 285, 289 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та покласти на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 384,20 гривень.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області, протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя Міхєєва І.М.