Єдиний унікальний номер 235/6131/19 Номер провадження 33/804/720/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 року м. Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Савкова С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, за участю секретаря судового засідання Ямчук О.М., особи, притягнутої до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП ОСОБА_1 , прокурора Іванцова В.В., за апеляційною скаргою захисника Безрука В.Л., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10 жовтня 2019 року, якою :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, який народився в м. Новогродівка Донецької області, працює прокурором відділу забезпечення обвинувачення в регіоні управління підтримання обвинувачення в суді прокуратури Донецької області, що має вищу освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700,00 (одна тисяча сімсот) гривень. Стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 гривень, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10 жовтня 2019 року встановлено, що згідно з протоколом № 529 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, від 28.09.2019 року, ОСОБА_1 , займаючи посаду прокурора відділу забезпечення обвинувачення в регіоні управління підтримання обвинувачення в суді прокуратури Донецької області, будучи відповідно до підпункту «е» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія цього закону, 09.06.2019 року придбав з території Республіки Грузія, автомобіль марки KIA OPTIMA 2015 року випуску VIN:5 НОМЕР_1 вартістю 3500 доларів США, що в еквіваленті на гривню, згідно офіційного курсу НБУ станом на 08.06.2018 року, становить 91600,88 гривень та несвоєчасно повідомив НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення ознайомлений, від підпису в протоколі відмовився, згідно особистих пояснень провину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнав.

Із зазначеним рішенням не погодився захисник Безрук В.Л., який діє в інтересах особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді першої інстанції, провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що постанова була прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

1.Апелянт зазначає, що 04.06.2018р. ОСОБА_1 надав нотаріальну довіреність ОСОБА_2 на придбання від його імені автомобіля із пошкодженням, який був куплений на аукціоні Копарт (США), завезений на територію Грузії; для транспортування придбаного автомобіля; здійснення митного оформлення; постановки автомобіля на реєстраційний облік та отримання відповідних документів. Вказана особа на ринку «Автопапа» (Грузія), придбала автомобіль марки Кіа Optima 2015 року випуску за 3500 доларів США. 14.06.2018 за митне оформлення на рахунок Одеської митниці було внесено 108000 гривень. Далі ОСОБА_2 транспортував автомобіль до порту Одеси, 18.06.2018 пройшов усі таможні процедури, пригнав автомобіль до м. Києва, де він був поставлений на український облік 21.06.2018.

Далі, 30.06.2018р., тільки у вихідний день, ОСОБА_1 поїхав до Київа, де ОСОБА_2 передав йому автомобіль марки Кіа Optima, 2015 року випуску, згідно акту приймання-передачі ТЗ №1, та з останнім були здійсненні відповідні розрахунки.

Таким чином, фактичним власником автомобіля, на думку захисника, ОСОБА_1 став саме 30.06.2018 року, коли він його отримав і впевнився в його фактичному існуванні.

З урахуванням дати передачі автомобіля Кіа Optima 2015 року випуску Ляшенком ОСОБА_1 30.06.2018р., не порушуючи десятиденний строк, 08.07.2018р. він вніс відповідне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, а отже, він не мав на меті уникнення фінансового контролю за придбаним майном і у нього були відсутні мотиви та бажання вчинити порушення закону.

Захисник також звертає увагу, що на ім`я керівника Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) ОСОБА_6 ОСОБА_1 було надано додаток до своїх пояснень, а також копії договору про надання послуг про придбання автомобіля, та акту прийому-передачі (які також направлено поштою та на електронну поштову скриньку).

Враховуючи викладене, апелянт наполягає, що умислу на приховування майна та несвоєчасне повідомлення НАЗК про суттєві зміни в майновому стані у ОСОБА_1 не було, так як суб`єктивно ОСОБА_1 усвідомлював, що власником автомобіля він став саме 30.06.2018 року.

2. Крім того, захисник вважає, що будь-які докази того, що ОСОБА_1 діяв умисно, усвідомлював протиправний характер своїх дій, який посягає на встановлений порядок антикорупційних заходів щодо держслужбовців, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відсутні.

3. Захисник Безрук В.Л. вказує, що з матеріалів провадження вбачається, що перевірка стосовно ОСОБА_1 проводилась виключно працівником Донецького управління УЗЕ в Донецький області Національної поліції України, який відбирав пояснення, робив запити, збирав докази, складав протокол про адміністративне правопорушення. При цьому в матеріалах провадження відсутні дані щодо проведення НАЗК відповідної перевірки стосовно ОСОБА_1 , повідомлення НАЗК про результати такої перевірки Управління та інше.

В апеляційній скарзі звернуто увагу на те, що відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, всі сумніви про доведеність провини особи трактуються на її користь, таким чином захисник вважає, що адміністративний матеріал не містить доказів щодо повної доведеності вини ОСОБА_1 .

4. Апелянт також звертає увагу, що судом першої інстанції зроблено не вірний висновок щодо дотримання строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.3 ст. 38 КУпАП. Вважає, що в даному випадку тримісячний термін повинен обліковуватись з 05.03. 2019 року, тобто з дати повідомлення Генеральною прокуратурою України НАЗК.

В судовому засіданні апеляційного суду:

- ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги;

- прокурор заперечував проти її задоволення.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, прихожу до наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, при розгляді справи про адміністративні правопорушення має бути забезпечено всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи. Підлягають з`ясуванню питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 ст. 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за правопорушення, пов`язане з корупцією - неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Приписами ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що правопорушення, пов`язане з корупцією, - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції з належною повнотою дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, оскільки він, обіймаючи посаду прокурора відділу забезпечення державного обвинувачення в регіоні управління підтримання державного обвинувачення в суді Донецької області, будучи суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» , несвоєчасно повідомив про суттєві зміни у майновому стані.

Ухвалюючи судове рішення, суддя суду першої інстанції звернув увагу на всі доводи сторони захисту, які є аналогічними доводам апеляційної скарги, обговорив їх та в достатній мірі мотивував їх неспроможність.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами:

- згідно наказу № 1039-к від 14.04.2016 року прокурором Донецької області Скидана Олександра Олександровича призначено на посаду прокурора відділу забезпечення державного обвинувачення в регіоні управління підтримання державного обвинувачення в суді прокуратури Донецької області;

- 26.07.2018 року наказом № 594-К від 26.07.2018 року прокурором Донецької області Скидана О. О. призначено на посаду прокурора відділу забезпечення державного обвинувачення в регіоні управління підтримання державного обвинувачення суді прокуратури Донецької області;

- з протоколу про адміністративне правопорушення № 529 від 28.08.2019 вбачається, що ОСОБА_1 , займаючи посаду прокурора відділу забезпечення обвинувачення в регіоні управління підтримання обвинувачення в суді прокуратури Донецької області, будучи, відповідно до підпункту «е» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, 09.06.2018 придбав з території Республіки Грузія автомобіль марки КІА OPTIMA 2015 року випуску VIN: 5 НОМЕР_1 вартістю 3500 доларів США, що в еквіваленті на гривню, згідно офіційного курсу НБУ станом на 08.06.2018 року становить 91 600, 88 гривень та несвоєчасно повідомив НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП (а.п. 1-7);

- відповідно до листа керівника департаменту НАЗК було розглянуто повідомлення Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України від 05.03.2019 № 25/2-35695-19 про можливе порушення ОСОБА_1 вимог ч. 2 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції» (а.п. 8);

-реєстраційною карткою транспортного засобу підтверджено дату реєстрації транспортного засобу на території України - 21.06.2018 року, при цьому його власником є ОСОБА_1 (а.с. 11);

- даючи пояснення, ОСОБА_1 повідомив, що 04.06.2018р. він надав нотаріальну довіреність ОСОБА_2 на придбання від свого імені автомобіля із пошкодженням, який був куплений на аукціоні Копарт (США), завезений на територію Грузії; транспортування придбаного автомобіля; здійснення митного оформлення; постановки автомобіля на реєстраційний облік та отримання відповідних документів. Також ним було надано ОСОБА_2 50000 грн. Вказана особа на ринку «Автопапа» (Грузія), придбала автомобіль марки КІА OPTIMA 2015 року випуску за 3500 доларів. 14.06.2018 за митне оформлення ОСОБА_1 на рахунок Одеської митниці було внесено 108000 грн. Далі ОСОБА_2 транспортував автомобіль до порту м. Одеса, 18.06.2018 пройшов усі таможні процедури, перевіз автомобіль до м. Києва, де він був поставлений на український облік 21.06.2018. 30.06.2018 ОСОБА_1 поїхав у м. Київ та автомобіль марки КІА OPTIMA 2015 року випуску ОСОБА_2 переданий у володіння ОСОБА_1 , а ним в свою чергу з ОСОБА_2 були здійснені відповідні розрахунки. З урахуванням дати передачі автомобіля КІА OPTIMA 2015 року випуску ОСОБА_2 йому 30.06.2018, як набувачеві, 08.07.2018 ОСОБА_1 вніс відповідні повідомлення про суттєві зміни у майновому стані (а.с. 15-16);

-інформацією з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, згідно якої, ОСОБА_1 повідомив про суттєві зміни 08.07.2018 року (а.с. 43-45);

-копією заяви № 147598552 від 21.06.2018 ОСОБА_1 про первинну реєстрацію транспортного засобу марки КІА OPTIMA 2015 року випуску VIN: НОМЕР_2 (а.с. 48);

-копією довіреності від 04.06.2018, посвідченої державним нотаріусом П`ятої донецької державної нотаріальної контори Сафроновою Н.Л., згідно якої ОСОБА_1 уповноважує ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , бути його представником в усіх установах, підприємствах, організаціях будь-якої організаційно-правової форми та форми власності галузевої належності компетентних органах Грузії та України перед усіма фізичними та юридичними особами, в тому числі в органах нотаріату, органах Державної автомобільної інспекції, митних органах, в Економічній зоні Оформлення, Агентстві обслуговування МЗС (органах патрульної поліції), в Службі доходів, банківських установах, сервісних Центрах МВС України тощо, з питань, пов`язаних з: придбання (купівлею) на ім`я ОСОБА_1 автомобіля в Грузії, що прибув на його ім`я в порт (м. Поті або м. Батумі) за ціну та на умовах на його власний розсуд; перегоном або транспортування придбаного на ім`я ОСОБА_1 автомобіля з країни його придбання до його місця мешкання; митним оформленням придбаного на ім`я ОСОБА_1 автомобіля, проходженням митного контролю та оформленням для цього всіх необхідних документів; постановки придбаного на ім`я автомобіля на реєстраційний облік та отримання відповідних документів (а.п. 50-51);

-копією посвідчення про реєстрацію серії НОМЕР_3 , виданого Державною митною службою України, згідно якого транспортний засіб марки КІА OPTIMA 2015 року випуску VIN: НОМЕР_2 18.06.2018 був зареєстрований в підрозділі МВС України (а.п. 52-54);

-копією договору № 1416028 від 09.06.2018 за угодою по передачу права власності на механічний транспортний засіб, згідно якого ОСОБА_2 , який є представником ОСОБА_9 отримав від ОСОБА_10 право власності на механічний транспортний засіб КІА OPTIMA 2015 року випуску, тип SEDAN, колір чорний, VIN: НОМЕР_2 (а.п. 99-102);

-копією акта проведення огляду товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 17.06.2018, виданого Одеською митницею ДФС, згідно якого транспортний засіб КІА OPTIMA 2015 року випуску, тип SEDAN, колір чорний, VIN: НОМЕР_2 був оглянутий 17.06.2018 в присутності ОСОБА_1 (а.п. 103-104);

-копією квитанції № 32834305 від 14.06.2018, згідно якої ОСОБА_1 сплатив за митне оформлення 107800,00 грн. (а.с. 105).

- витягом з офіційного сайту НБУ, відповідно до якого курс валют 8.06.2018 року становив: 100 доларів США- 2617,1679грн.

Відповідно до підпункту «е» пункту 1 частини 1 статті 3, ч.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 зобов`язаний повідомляти Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни в майновому стані, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на початок звітного року, в даному випадку станом на 01.01.2018 року - 88100 гривень.

Порядок інформування Національного агентства з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування визначений у Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, який був затверджений рішенням Національного агентства № 3 від 10.06.2016 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089). Згідно з пунктом 2 розділу II зазначеного Порядку, повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування подається через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті суб`єкта декларування, після реєстрації в Реєстрі.

Відповідно до пункту 6 Розділу II зазначеного Порядку, суб`єкти декларування письмово повідомляють Національне агентство про суттєві зміни у своєму майновому стані, відповідно до частини другої статті 52 Закону, шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу, або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Реєстру, відповідно до технічних вимог до форми. Повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування подаються виключно в електронній формі, їх паперова копія не подається.

Електронна форма для подання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування затверджена рішенням Національного агентства № 3 від 10.06.2016.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру декларацій ОСОБА_1 08.07.2018р. повідомив НАЗК про суттєві зміни у майновому стані.

НАЗК своїм рішенням від 11.08.2016 року № 3 затвердило Роз`яснення щодо застосування окремих положень ЗУ «Про запобігання корупції», де дало чітку відповідь на питання, коли подається повідомлення про суттєві зміни в майновому стані в разі придбання авто за кордоном. Зокрема, відповідно до пункту 1 Правил заповнення форми повідомлення під суттєвою зміною у майновому стані суб`єкта декларування розуміється отримання ним одноразового доходу або придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня року, у якому подається повідомлення. Відповідно до статті 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки. Згідно з пунктом 5 Правил заповнення форми повідомлення доходи та видатки на придбання майна суб`єкта декларування відображаються у грошовій одиниці України. Доходи/видатки, одержані/здійснені в іноземній валюті, з метою відображення у повідомленні перераховуються в грошовій одиниці України за валютним (обмінним) курсом Національного банку України, що діяв на дату одержання доходів / здійснення видатків. Вартість майна, що було придбано суб`єктом декларування, зазначається у грошовій одиниці України відповідно до останньої грошової оцінки майна або - якщо така оцінка не проводилася чи її результати не відомі суб`єкту декларування - на момент набуття майна у власність (як зазначено в документі, на підставі якого було набуто право власності). Враховуючи зазначене: 1) при визначенні вартості майна (транспортного засобу, придбаного за межами України), щодо набуття у власність якого суб`єкт декларування повинен подати повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, витрати із справляння податків, зборів та інших обов`язкових платежів, пов`язаних із ввезенням такого транспортного засобу на митну територію України та його державною реєстрацією, не повинні враховуватись для цілей декларування; 2) придбання суб`єктом декларування транспортного засобу за межами України, що підтверджується відповідними документами, без державної реєстрації такого транспортного засобу вважається "придбанням майна" в розумінні частини другої статті 52 Закону; 3) суб`єкт декларування повинен подати повідомлення про суттєві зміни у майновому стані (у разі придбання ним транспортного засобу за межами України, вартість якого перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року) протягом 10 днів з моменту набуття права власності за договором.

Таким чином, дане роз`яснення не допускає жодного двоякого тлу4мачення щодо моменту «придбання майна» в рзумінні ч.2ст.52 ЗУ «Про запобігання корупції».

Відповідно п.4.2 договору купівлі-продажу (купча) вказаного автомобіля в Республікі Грузія за № НОМЕР_4 від 09.06.2018 року продавець зобов`язаний передати покупцю предмет угоди відразу після отримання вартості предмету угоди (а.п.99-102 ).

Суддею суду першої інстанції вірно встановлено, що представник ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_2 від імені ОСОБА_1 купив автомобіль за 3500 доларів США та отримав автомобіль 09.06.2018 р., після чого транспортував цей автомобіль до м. Одеса, де здійснив митне оформлення автомобіля на Одеській митниці.

Факт сплати за автомобіль та отримання автомобіля у натурі від продавця 09.06.2018 підтверджено електронною митною декларацією, де за кодом 9610- Класифікатор документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20 вересня 2012 року № 1011 (зі змінами)- копія митної декларації країни відправлення - зазначено датою складання митної декларації у Грузії саме 09.06.2018 р. (а.с. 106-107).

Договір купівлі- продажу за № 1416028 від 09.06.2018 р.не має будь-яких застережень про розстрочку оплати за автомобіль, або наступної оплати за автомобіль за фактом його отримання, або перехід права власності ОСОБА_1 після передачі йому автомобіля довіреною особою ОСОБА_2 , тощо.

Таким чином, відповідно договору купівлі-продажу (купча) вказаного автомобіля в Республікі Грузія за № НОМЕР_4 від 09.06.2018 року ОСОБА_1 вже набув право власності на автомобіль КІА OPTIMA 2015 року випуску VIN: НОМЕР_2 , та мав не пізніше 20.06.2018 року повідомити НАЗК про суттєві зміни у майновому стані щодо придбаного на його ім`я на підставі довіреності гр. ОСОБА_2 зазначеного рухомого майна.

Апеляційний суд погоджується з висновком судді щодо неприйнятності доводів ОСОБА_1 про набуття ним права власності на автомобіль саме 30.06.2018 р. в момент передачі йому ОСОБА_2 автомобіля на підставі договору про надання послуг- придбання (купівлі ) автомобіля за кордоном та його транспортування від 05.06.2018 р. та акту приймання -передачі ТЗ № 1 від 30.06.2018 р. (а.п.153-154,155 ).

Відповідно до п. 6.4. вказаного договору факт передачі автомобіля Замовнику ( ОСОБА_1 ) як набувачеві відповідно до вимог ст. 334 ЦК України посвідчується актом приймання -передачі.

Але, відповідно до ст. 334 ЦК України продавцем за договором купівлі-продажу (купча) вказаного автомобіля у Республіки Грузія за № НОМЕР_4 від 09.06.2018 року є ОСОБА_11 , а не ОСОБА_2 .

Внаслідок чого, представник ОСОБА_1 за договором купівлі продажу - ОСОБА_2 не є продавцем за договором,укладеним між ним та ОСОБА_1 05.06.2018 р., у розумінні ст. 334 ЦК України.

Тому й право власності у ОСОБА_1 , відповідно до ст. 334 ЦК України, виникло з моменту передачі майна власником автомобіля у Грузії його представнику ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу з 09.06.2018 р., а не з моменту передачі довіреною особою ОСОБА_2 своєму довірителю ОСОБА_1 автомобіля.

Більше того, навіть якщо прийняти пояснення ОСОБА_1 про те, що він отримав автомобіль 30.06.2018 року, то уже в цей день йому беззаперечно було відомо про факт реєстрації автомобіля на території України 21.06.2018 року, що він зареєстрований його власником. Тобто навіть з цієї дати ОСОБА_1 ще мав час подати повідомлення про суттєві зміни до 1.07.2018 року включно, але цього не зробив.

Суддя першої інстанції вірно звернув увагу на те, що ОСОБА_1 достовірно було відомо про покупку на його ім`я ОСОБА_2 автомобілю, бо 14.06.2018 р. ОСОБА_1 сплачено передоплату за митне оформлення у сумі 107800 грн., яка вираховується, в тому числі, з урахуванням вартості автомобіля (а.с.105,106).

Слід також зазначити, що в повідомленні про суттєві зміни ОСОБА_1 повідомив відомості про продавця автомобіля - ООО «Трансвелес-СМ», хоча йому достовірно було відомо дані про продавця автомобіля, яким зазначене підприємство не являлось.

Всі ці дії свідчать про наявність умислу в діях ОСОБА_1 щодо несвоєчасного подання повідомлення про зміну майнового стану та відсутність вини у формі необережності, що належним чином обґрунтував суд першої інстанції.

Законодавець, конструюючи норму частини 2 статті 172-6 КУпАП, не виділив мотив скоєння правопорушення як окрему ознаку складу адміністративного правопорушення, тобто слід дійсти висновку, що правопорушення може бути скоєно з будь-якою метою.

Щодо доводів апеляційної скарги про проведення перевірки своєчасності подання повідомлення та складення протоколу про адміністративне правопорушення неналежною особою, слід зазначити наступне.

На момент складення протоколу 28.08.2019р. статтею 255 КУпАП було передбачено право уповноважених на те посадових осіб органів внутрішніх справ (Національної поліції) складати протоколи про адміністративне правопорушення за ст.ст.172-4-172-9 КУпАП.

Відповідно до п.1, п.п.1 п.3, п.5 «Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (далі Порядку), затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 56 від 10.02.2017 року, цей Порядок визначає механізм проведення НАЗК контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), відповідно до статей 48 та 50 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон).

Згідно п.2 - п.5 розділу II Порядку, НАЗК здійснює контроль щодо своєчасності подання декларацій. У разі отримання інформації (повідомлень), передбаченої у підпунктах 1, 2 пункту 2 цього розділу, НАЗК перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації суб`єктом декларування. У випадку встановлення факту неподання декларації НАЗК письмово повідомляє про це суб`єкта декларування та спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції у визначеному НАЗК порядку.

Як вбачається з матеріалів справ, саме НАЗК провело перевірку повідомлення Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України від 05.03.2019 року про можливе порушення ОСОБА_1 вимог частини другої статті 52 ЗУ «Про запобігання корупції» щодо несвоєчасного подання повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, після чого направило повідомлення, зібрані матеріали, пояснення ОСОБА_1 для вжиття заходів з перевірки та, при необхідності, складення протоколу про адміністративне правопорушення, до Управління захисту економіки в Донецькій області Департаменту захисту економіки НП України (а.с.8).

Тобто, в даному випадку були виконані приписи ЗУ «Про запобігання корупції», інших нормативних актів, зокрема - зазначеного вище Порядку щодо порядку перевірки своєчасності подання декларації (повідомлення). Орган, що склав протокол про адміністративне правопорушення, діяв в межах своїх повноважень саме на підставі повідомлення та доручення НАЗК.

Крім того, апеляційний суд враховує, що 18.10.2019 року набув чинності Закон України від 2.10.2019 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення ефективності інституційного механізму запобігання корупції», яким внесено зміни до ст. 255 КУпАП, зокрема, в частині того, що протоколи про адміністративні правопорушення мають право складати уповноважені особи Національної поліції за статтями 172-4 - 172-9, за винятком правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище. Протоколи про адміністративні правопорушеннями за зазначеними статтями стосовно таких осіб мають право складати уповноважені особи НАЗК.

Відповідно до приписів статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

В даному випадку закон від 2.10.2019 року змінив суб`єкта, який має право скласти протокол про адміністративне правопорушення стосовно осіб, які займають відповідальне становище. Така зміна процесуальних положень Кодексу України про адміністративні правопорушення не може розглядатися як пом`якшення чи скасування відповідальності за адміністративне правопорушення.

Процесульні положення розгляду справи врегульовані частиною 3 статті 8 КУпАП, відповідно до якої провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до розділу 1У КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення починається зі складення протоколу про адміністративне правопорушення, потім включає розгляд справ, винесення постанови, оскарження постанови, тобто проходить певні стадії. В даному випадку відсутні підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення на момент його складення 28.08.2019 року був складений неповноваженою особою. Надалі протокол був розглянутий судом першої інстанції і апеляційної інстанції відповідно до приписів, що стосуються процесуального порядку провадження саме на цих стадіях.

Обговорюючи доводи апеляційної скарги щодо спливу строків накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП, слід зазначити, що суд першої інстанції також обговорив це питання.

Так, відповідно до ч.3 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Як вірно зазначив суд, для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, важливу роль відіграють як день вчинення, так і день виявлення правопорушення.

При цьому законодавцем чітко не встановлено, яка подія є моментом виявлення правопорушення, тобто в кожному випадку належить дати оцінку встановленим фактичним обставинам.

Переглядом матеріалів справи встановлено, що 3 травня 2019 року до УЗЕ в Донецькій області надійшли матеріали з НАЗК щодо можливого вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Так як всі необхідні ознаки складу адміністративного правопорушення не були явно очевидними, то до моменту складення протоколу про адміністративне правопорушення 28.08.2019 року посадовою особою ДЗЕ Національної поліції України проводились дії по збору доказів, встановлення фактичних обставин. Тому в даному випадку слід погодитись з висновком суду, що дії особи, що має право скласти протокол, до моменту складання протоколу можуть свідчити, що виявлені окремі ознаки правопорушення, але факт, що виявлене діяння містить склад адміністративного правопорушення (встановлено об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону), зазначається тільки при складанні протоколу і саме з дати його складання починає текти строк накладання стягнення.

Таким чином, оцінюючи в сукупності наявні в справі докази, вважаю, що суд першої інстанції, з огляду на матеріали адміністративного провадження, обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та врахувавши вимоги ст. 33 КУпАП, наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене санкцією даної статті.

З урахуванням викладеного, суд не знаходить підстав для зміни чи скасування постанови суду першої інстанції, як законної, обґрунтованої та вмотивованої, та залишає апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника Безрука В.Л., який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, постанову судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 10 жовтня 2019 року без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: