ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 657/187/19 Головуючий в І інстанції: Ковальчук О.В.
Провадження №33/819/196/19 Доповідач: Литвиненко І.І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2019 року м.Херсон

Суддя Херсонського апеляційного суду Литвиненко І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Херсоні за участю захисника Кушнеренко Т.В., апеляційну скаргу адвоката Кушнеренко Т.В., яка діє в інтересах ОСОБА_2, на постанову Каланчацького районного суду Херсонської області від 01 березня 2019 року,

в с т а н о в и л а:

Вказаною постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно з постановою місцевого суду, ОСОБА_2 24 січня 2019 року о 22.50 год. в м.Селидове по вул.Черняховського, 42 керував автомобілем ВАЗ-21063, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння очей, нестійка хода), в присутності двох свідків, в порушення п.2.5 ПДР України, відмовився від проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану сп'яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, адвокат Кушнеренко Т.В., яка діє в інтересах ОСОБА_2, подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, однобічне та неповне з'ясування всіх обставин справи, просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку із відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що в порушення норм процесуального права, суд першої інстанції належним чином не повідомив ОСОБА_2 про розгляд справи, судову повістку він не отримував, оскільки увесь час перебуває у зоні АТО, в результаті чого був позбавлений можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

Вказує, що ОСОБА_2 інкриміноване адміністративне правопорушення не вчиняв, алкогольні напої не вживав, випив лише безалкогольне пиво.

Після зупинки транспортного засобу працівникам поліції пояснив, що не може поїхати з ними на медичне обстеження, оскільки виконує бойове завдання, при цьому продути «Драгер» не відмовлявся. Працівники поліції його відпустили, жодних свідків не було.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження адвокат посилається на те, що ОСОБА_2 не був належним чином повідомлений судом про розгляд справи, копію постанови не отримував.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.

ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленим про дату та час слухання справи, в судове засідання не з'явився, клопотання про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходили.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст.130 КУпАП.

Пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КупАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції повно, всебічно та об'єктивно розглянув справу, враховуючи вимоги ст.ст.245, 251, 252, 254-256, 280, 283 КУпАП та прийняв правильне рішення на підставі досліджених в судовому засіданні доказах, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №144981 від 24 січня 2019 року, відповідно до якого ОСОБА_2 24 січня 2019 року о 22.50 год. в м.Селидове по вул.Черняховського, 42 керував автомобілем ВАЗ-21063, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини роту, почервоніння очей, нестійка хода), в присутності двох свідків, в порушення п.2.5 ПДР України, відмовився від проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану сп'яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відповідно до яких ОСОБА_2 працівникам поліції пояснив, що випив лише пляшку пива, від проходження медичного огляду на стан сп'яніння в установленому законом порядку відмовився (а.с.2-3).

З направлення на огляд ОСОБА_2 до Покровського наркодиспансеру з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24 січня 2019 року, видно, що ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду (а.с.4).

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки його притягнуто до адміністративної відповідальності не за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, а за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, що підтверджується доказами по справі, а тому доводи апеляційної скарги адвоката про те, що ОСОБА_2 адміністративного правопорушення не вчиняв, у стані алкогольного сп'яніння не перебував, являються безґрунтовними.

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутності ОСОБА_2, без належного повідомлення про місце та час розгляду справи, суперечать матеріалам провадження, оскільки судова повістка на 01 березня 2019 року була вручена правопорушнику, що підтверджується відповідним повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.8).

Враховуючи вказані обставини справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що доводи апеляційної скарги адвоката щодо порушення прав ОСОБА_2 передбачених ст.268 КУпАП, не заслуговують на увагу.

Доводи адвоката про те, що працівники поліції 24 січня 2019 року дійсно зупиняли транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2, проте протокол за ч.1 ст.130 КУпАП щодо останнього не складався, жодних свідків не було - суперечать матеріалам справи та свідчать про бажання ОСОБА_2 уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

На підставі вищенаведеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу в їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції дотримано вимоги діючого законодавства, правильно враховано характер вчиненого правопорушення, ступінь суспільної небезпеки скоєного та ступінь вини ОСОБА_2, а тому апеляційні доводи адвоката визнає безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами адміністративної справи.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є законним та обґрунтованим, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП - за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката Кушнеренко Т.В., яка діє в інтересах ОСОБА_2, про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити адвокату Кушнеренко Т.В., яка діє в інтересах ОСОБА_2, строк на апеляційне оскарження постанови Каланчацького районного суду Херсонської області від 01 березня 2019 року.

Апеляційну скаргу адвоката Кушнеренко Т.В., яка діє в інтересах ОСОБА_2, залишити без задоволення, а постанову Каланчацького районного суду Херсонської області від 01 березня 2019 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду І.І.Литвиненко