КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.,

за участю:

захисника Терехова М.С.

особи, яка притягнута до

адміністративної відповідальності, ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника Терехова Миколи Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 , яка містить клопотання про поновлення строку, на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 5 червня 2019 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим втому, що 9 березня 2019 року о 05.05 год. в м. Києві на бульварі Лесі України, 19, керував автомобілем марки «Деу» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка містить у собі клопотання про поновлення строку, в якій просить постанову скасувати та провадження закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Так захисник обґрунтовує поважність причини пропуску строку тим, що про наявність зазначеної постанови дізнались тільки 4 липня 2019 року. До цього часу ОСОБА_1 самостійно цікавився про хід розгляду справи. 5 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи у зв`язку з пошуком захисника, та, не отримавши будь-якої відповіді, звернувся до суду з клопотанням від 20 червня 2019 року, в якому просив повідомити наступну дату судового засідання. Не дочекавшись будь-якої відповіді, 27 червня 2019 року ОСОБА_1 уклав угоду із захисником, який 4 липня 2019 року при ознайомленні з матеріалами справи дізнався про наявність постанови, яка оскаржується.

Щодо незгоди з постановою суду захисник зазначає, що суд першої інстанції позбавив ОСОБА_1 можливості захистити свої інтереси в суді, довести свою невинуватість. Скориставшись правовою допомогою на залучення захисника, розглянув справу, визнавши ОСОБА_1 винним та наклав на нього адміністративне стягнення, що свідчить, що судом не досліджувались докази у справі. Так в матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 для проходження огляду, яка є обов`язковим, що свідчить про те, що ОСОБА_1 не направлявся на медичний огляд у встановленому законом порядку. Окрім того, суд безпосередньо не досліджував покази свідків, пояснення яких неможливо визнати доказом, оскільки містяться на заздалегідь заготовлених бланках.

За таких обставин, на думку захисника, постанова підлягає до скасування із закриттям провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 , будучи присутнім в судовому засіданні 1 серпня 2019 року, підтримавши клопотання про поновлення строку, в подальшому, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в судові засідання не з`являвся.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку доводів клопотання про поновлення строку та апеляційної скарги, дослідивши наявні у справі докази, апеляційний суд доходить висновку, що клопотання про поновлення строку є обґрунтованим та підлягає до задоволення, а апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи, справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з матеріалами справи ОСОБА_1 повідомлений про день та час розгляду справи 5 червня 2019 року об 11.10 год. (ас. 8).

Разом з тим 5 червня 2019 року ОСОБА_1 подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю пошуку захисника, оскільки він є юридично необізнаною особою та потребує професійної юридичної допомоги (ас. 9).

Вказане клопотання було подане ОСОБА_1 5 червня 2019 року о 09.38 год., про що свідчить відповідь Печерського районного суду м. Києва від 13 серпня 2019 року.

Однак, за наявності такого клопотання судом було розглянуто справу та прийняте рішення, яке наразі оскаржується.

Окрім того, відповідно до вимог ст. 285 КУпАП постанова суду оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Проте у матеріалах справи наявний лише супровідний лист від 12 червня 2019 року про направлення копії постанови ОСОБА_1 на домашню адресу (ас. 12), але матеріали справи не містять даних про те, що ОСОБА_1 отримав вказану копію постанови, що не спростовує доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 постанова суду, яка наразі оскаржується, не була отримана.

Відповідно до заяви захисника Терехова М.С. від 3 липня 2019 року про ознайомлення з матеріалами справи, останній 4 липня 2019 року ознайомився з матеріалами справи про адміністративне правопорушення (ас. 13), а апеляційна скарга, яка містить в собі клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, подана безпосередньо до суду першої інстанції, відповідно до штемпелю суду - 9 липня 2019 року (ас. 21).

З огляду на встановлені обставини, апеляційний суд доходить висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду пропущено з поважних причин, у зв`язку з чим підлягає поновленню.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги, то вони є необґрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції вказані вимоги закону дотримані.

Приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції послався на відомості, які зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків, відеозаписом з місця події.

Місцевий суд проаналізував докази у справі з точки зору їх допустимості та достатності, не знайшов істотних суперечностей, та визнав ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.1 30 КУпАП, піддавши його адміністративному стягненню в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП (ас10-11).

З таким висновком погоджується й суд апеляційної інстанції.

Так під час апеляційного розгляду встановлено, що відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 199136 від 9 березня 2019 року про те, що 9 березня 2019 року о 05.05 год. ОСОБА_1 керував автомобілем Деу Матіз державний номерний знак НОМЕР_1 по бул. Лесі України, 19, з ознаками наркотичного сп`яніння: розширені зіниці очей не реагують на світло, підвищена жвавість, поведінка, що не відповідаж обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. ст.. 130 КУпАП.

В графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» ОСОБА_1 зробив власноручно запис, що зобов`язується не керувати протягом 24 годин (ас. 1).

Згідно з поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які викладені письмово на друкованих бланках, в їх присутності водій ОСОБА_1 , який керував автомобілем Деу Матіз з ознаками наркотичного сп`яніння в їх присутності відмовився від проходження тесту на стан наркотичного сп`яніння (ас. 2).

У письмових поясненнях ОСОБА_1 вказав про те, що 9 березня 2019 року о 05.05. год. він керував транспортним засобом, був з дружиною. Помітив, що після заправи почав смикатись автомобіль з незрозумілих для нього причин. У зв`язку з чим він увімкнув аварійні сигнали, намагаючись їхати у правому ряду. Повертаючи на перехресті з вул.. Алмазова на бульвар Лесі Українки він вимкнув аварійні сигнали та ввімкнув правий поворот, звернув на бул. Л.Українки, та продовжив рух у заданій смузі, увімкнувши аварійку. Під час повороту вони бачили автомобіль поліції, який, розвернувшись, почав наздоганяти автомобіль під його керуванням. Зупинившись, до них підійшли два поліцейських і попросили технічний талон, одразу сказавши, що він ( ОСОБА_4 ) їде на дорозі неадекватно, що він має їхати на експертизу В додаток до цього почали світити ліхтарем в очі, переговорюючись між собою. Так як він їхав на роботу, де за запізнення його очікував великий штраф, він вирішив не їхати з ними. На нього після цього почали складати протокол. Свідки бачили, що він поводив себе чемно, толерантно, і що співробітники поліції нав`язливо говорили, що йому треба їхати на експертизу і все. Так як з ним була вагітна дружина, він не міг її залишати на холоді, вирішив нікуди не їхати, сказав, що протягом 2 годин поїде сам (ас. 3).

Відповідно до відеозапису подій, наявного у матеріалах справи, працівниками поліції в присутності свідків ОСОБА_1 називають ознаки наркотичного сп`яніння та пропонують проїхати до медичної установи для проходження огляду на стан сп`яніння, на що ОСОБА_1 відмовляється та каже працівникам поліції, щоб вони скоріше складали протокол, він підпише (ас. 4).

Оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, встановлених судом, підтверджується в повному обсязі.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду передбачені статтею 266 КУпАП, пунктом 6, 7 Розділу 1, Розділами П та Ш Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року за № 1452/735.

Згідно з п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 9 листопада 2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Працівниками поліції вказані вимоги закону дотримані.

Відеозаписом подій, який є об`єктивним доказом у справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи, на якому зафіксовано обставини відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря нарколога, спростовуються як доводи апеляційної скарги про порушення процедури направлення ОСОБА_1 для огляду на виявлення стану сп`яніння до лікаря, так і пояснення самого ОСОБА_1 по обставинах подій, які відбулися.

Що стосується відсутності в матеріалах справи направлення ОСОБА_1 для огляду на стан наркотичного сп`яніння, то слід звернути увагу на наступне.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно до п. п. 8, 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 9 листопада 2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

З відеозапису вбачається, що працівником поліції запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі, однак, останній відмовився.

Сам бланк направлення (додаток 1 до Інструкції) не містить будь-яких даних щодо відмови водія від проходження огляду в медичному закладі, у зв`язку з чим вважаю, що відсутність вказаного направлення не є беззаперечним доказом порушення з боку працівника поліції порядку направлення водія для огляду на стан наркотичного сп`яніння, та не спростовує порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, не тягне за собою безумовне скасування прийнятого судового рішення.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, серед іншого, передбачена адміністративна відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З наявної у справі сукупності доказів, в тому числі з відеозапису, який є об`єктивним доказом у справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи та на якому зафіксована відмова водія ОСОБА_1 на вимогу працівників патрульної поліції пройти медичний огляд в закладі охорони здоров`я з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, вбачається, що ОСОБА_1 , як особа, яка керувала транспортним засобом та у якої працівниками поліції були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, відмовився на вимогу поліцейського пройти у встановленому законом порядку медичний огляд в закладі охорони здоров`я з метою встановлення стану сп`яніння, і вказані обставини свідчать про порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, за що й передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, постанова місцевого суду є законною, вмотивованою, обґрунтованою, та підстави для її скасування відсутні, у зв`язку з чим апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 5 червня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір в сумі 352,40 грн. залишити без змін, апеляційну скаргу захисника Терехова М.С. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А. Васильєва