Справа № 324/218/19
Провадження № 3/324/241/2019
П О С Т А Н О В А

02 травня 2019 року суддя Пологівського районного суду Запорізької області Кацаренко І.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Пологівського ВП ГУ НП в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який працює електриком у відділі культури та туризму Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області, проживає за адресою: АДРЕСА_1, за ч.2 ст.212-13 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом - КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

До Пологівського районного суду Запорізької області 26 квітня 2019 року після доопрацювання згідно постанов судді Пологівського районного суду Запорізької області Іванченка М.В. від 01 березня 2019 року та 29 березня 2019 року надійшов матеріал про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.212-13 КУпАП.

У визначені судом дату і час розгляду справи, тобто 02 травня 2019 року о 16.00 годині, ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленим, до суду не з'явився.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Гречиха С.Ю., який діє на підставі договору №18-АДМ про надання правової допомоги від 18 лютого 2019 року, до суду з'явився, провину ОСОБА_1 заперечував, наголошував на тому, що протокол про адміністративне правопорушення складено з численними порушеннями, зокрема, відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Проте в процесі складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не було додержано встановленого строку, таким чином, поданий працівниками поліції до суду протокол серії ГП №387629 від 02 лютого 2019 року, складений з порушенням встановленого Законом порядку, не може бути правовою підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Крім того, справжність наданих до суду разом з протоколом серії ГП №387629 від 02 лютого 2019 року копій документів, не засвідчена Пологівським ВП ГУ НП в Запорізькій області в порядку та спосіб, встановлені Законом, зокрема, всупереч вимог Національного стандарту України «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів»(ДСТУ 4163-2003) - жодна копія не містить слів «Згідно з оригіналом»; назви посади; особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища; дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Також відповідно до п.7 розділу 2 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 року №1376 і зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за №1496/27941, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено. Проте в порушення вказаних вимог в протокол серії ГП №387629 від 02 лютого 2019 року після доопрацювання було внесено виправлення та додано певну інформацію, таким чином другий примірник протоколу, який було вручено ОСОБА_1 при складанні протоколу, наразі суттєво відрізняється від примірника, що 26 квітня 2019 року надійшов на розгляд до Пологівського районного суду Запорізької області.

Захисник Гречиха С.Ю. також зауважив, що станом на дату розгляду справи вже минули строки накладення адміністративного стягнення, тому провадження у справі має бути закрито, та, зважаючи на практику апеляційних судів, питання винуватості в даному випадку не повинно розглядатись.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази і доводи захисника в їх сукупності, приходжу до висновку, що провадження у даній справі підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Враховуючи, що ст.268 КУпАП не передбачає обов'язкової присутності під час розгляду справи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.212-13 КУпАП, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1

Відповідно до вимог ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Як вбачається із протоколу серії ГП №387629 від 02 лютого 2019 року, адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.212-13 КУпАП, було вчинене 30 січня 2019 року. При цьому, судовий розгляд даної справи не міг бути завершений у встановлений ч.2 ст.38 КУпАП строк у зв'язку з тим, що він надійшов до Пологівського районного суду Запорізької області після доопрацювання лише 26 квітня 2019 року. Таким чином, враховуючи вихідні та святкові дні, суд був позбавлений можливості вчасно викликати особу, яка притягується до адміністративної відповідальності.

У зв'язку з викладеним, станом на дату розгляду матеріалів про дане правопорушення судом, тобто на 02 травня 2019 року, вже сплинули строки накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як, зокрема, закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Оскільки строки притягнення до адміністративної відповідальності, встановлені ст.38 КУпАП, на момент розгляду справи судом закінчилися, вбачаються підстави для закриття провадження у справі.

Вирішуючи питання про необхідність перед закриттям провадження у справі встановити вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-13 КУпАП, судом враховано положення ст.6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Судом також враховано, що п.7 ч.1 ст.247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абз.1 ст.247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (ст.280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з вимогами ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених ст.24-1 цього Кодексу; про закриття справи, і цей перелік є вичерпним.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що свідченням того, що особу визнано винною у вчиненні правопорушення, є накладення адміністративного стягнення.

Тобто, під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП, визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення, не узгоджується з вимогами вказаної статті.

До цього висновку прийшов Запорізький апеляційний суд у своїй постанові від 08 квітня 2019 року, справа №336/5405/18 (провадження №33/807/123/19).

Таким чином, зважаючи на викладене, суд не вбачає у даному випадку підстав для встановлення вини ОСОБА_1, оскільки її встановлення у разі закриття провадження у справі може призвести до порушення його права на справедливий суд, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.38, 247, 268, 271, 284, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.212-13 КУпАП, відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, закрити у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи судом строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Пологівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Кацаренко І.О.