Справа № 127/2850/19
Провадження № 33/801/367/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Чернюк І. В.
Доповідач: Матківська М. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Матківська М.В.,

розглянувши з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2

апеляційну скаргу представника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - адвоката Кізік Ганни Віталіївни

на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 27 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, не працюючого, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

Встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 303795, складеного 17 січня 2019 року о 10 год. 10 хв. - 13 січня 2019 року о 21 год. 29 хв. у м. Вінниці на вул. Немирівське Шосе, 63 водій ОСОБА_2 керував автомобілем Audi A6, д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння; огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря- нарколога в КП «ВОНД «Соціотерапія», чим порушив вимоги п. 2.9. (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 27 березня 2019 року визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 грн.

В апеляційній скарзі представник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - адвокат Кізік Г.В. просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначила, що постанову суду вважає незаконною та необґрунтованою у зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, а також через порушення судом норм матеріального і процесуального права. Працівниками поліції було порушено порядок огляду на стан сп'яніння, у зв'язку з чим такий огляд є недійсним, а протокол - недопустимим доказом вини ОСОБА_2 В протоколі не зазначено ознаки алкогольного сп'яніння та не сформульовано, який саме огляд ОСОБА_2 має пройти на вимогу поліцейського (на стан алкогольного чи наркотичного сп'яніння) та у який спосіб (на місці чи в закладі охорони здоров'я). Також у протоколі не зазначено, що водієві пропонувалось пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціальних технічних засобів, а також те, що водій відмовився від проходження такого огляду. Жодних законних підстав направляти водія для проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння відразу до медичного закладу не було. У протоколі не зазначено жодного із свідків та відсутні будь-які відмітки на підтвердження роз'яснення прав і обов'язків особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу, просить її задовольнити. При цьому пояснив, що 13 січня 2019 року о 21 год 29 хв внаслідок порушення ним Правил дорожнього руху він скоїв ДТП. З місця пригоди до лікарні його доставила карета швидкої медичної допомоги, де йому надали медичну допомогу, оскільки у нього була пошкоджена рука.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, згідно вимог статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За правилами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно роз'яснень, наданих у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Згідно з пунктом 2.9. (а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до частини 1 статті 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_2 підтверджується наявними у справі матеріалами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 303795 від 17 січня 2019 року, із якого вбачається, що 13 січня 2019 року о 21 год. 29 хв. водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння; огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога в КП «ВОНД «Соціотерапія» (а. с. 2);

- висновком КП «ВОНД «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 100 від 13 січня 2019 року, яким встановлено, що ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп'яніння; результат обстеження: алкотест 6820 - 2,43 проміле, алкотест 6820 - 2,29 проміле, аналіз сечі на етанол - 2,0 проміле (а. с. 3);

- актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 100 від 13 січня 2019 року (а. с. 32);

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого 13 січня 2019 року в результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_2 виявлені ознаки сп'яніння: запах алкоголю із порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, у зв'язку з чим його направлено до КП «ВОНД «Соціотерапія» для проходження огляду на стан сп'яніння (а. с. 33).

З'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, які узгоджуються між собою, апеляційний суд приходить до висновку про правильність та обґрунтованість висновку суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, який підтверджено відповідним висновком закладу охорони здоров'я.

Доводи апеляційної скарги в тому, що в протоколі не зазначено ознаки алкогольного сп'яніння та не сформульовано, який саме огляд ОСОБА_2 має пройти на вимогу поліцейського (на стан алкогольного чи наркотичного сп'яніння) та у який спосіб (на місці чи в закладі охорони здоров'я); не зазначено, що водієві пропонувалось пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціальних технічних засобів, а також те, що водій відмовився від проходження такого огляду; відсутні будь-які відмітки на підтвердження роз'яснення прав та обов'язків особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, є безпідставними з огляду на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 303795 від 17 січня 2019 року чітко зазначено суть адміністративного правопорушення, яке полягає в тому, що водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння та огляд на стан сп'яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога в КП «ВОНД «Соціотеарпія», чим порушив вимоги п. 2.9.(а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також зазначено, що ОСОБА_2 роз'яснено його права та обов'язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення складено у відповідності до вимог, встановлених ст. 256 КУпАП, уповноваженим на такі дії працівником поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема, на час складання протоколу, щодо оскарження таких дій та результатів такого оскарження.

Доводи апеляційної скарги про відсутність законних підстав для направлення водія для проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння відразу до медичного закладу, та про відсутність свідків при проведенні такого огляду, також є безпідставними, оскільки пунктом 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, передбачено, що огляд на стан сп'яніння проводиться як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Згідно цієї Інструкції огляд на виявлення стану сп'яніння у закладах охорони здоров'я не передбачає проведення такого огляду у присутності свідків.

В даному випадку огляд ОСОБА_2 на стан сп'яніння проводився лікарем в закладі охорони здоров'я та жодних порушень порядку проведення огляду ОСОБА_2 на стан алкогольного сп'яніння не виявлено.

За наведених обставин апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з'ясовані повно та об'єктивно; вина ОСОБА_2 доведена повністю, в зв'язку з чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначене судом адміністративне стягнення повністю відповідає вимогам статті 33 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

Постановив:

Апеляційну скаргу представника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - адвоката Кізік Ганни Віталіївни залишити без задоволення.

Постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 27 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ.В. Матківська