Номер провадження: 33/813/1680/19
Номер справи місцевого суду: 495/5193/19
Головуючий у першій інстанції Прийомова О. Ю.
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Черевко П.М., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 вересня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним в вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення і піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн., стягнуто судовий збір у розмірі 384,20 грн., -

ВСТАНОВИВ:

13.09.2019 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області були направлені для розгляду адмін. матеріали після їх доопрацювання за ч.1 ст.164 КУпАП по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 336903, ОСОБА_1 в період часу з 01.05.2019 року по 19.06.2019 року здійснював підприємницьку діяльність, а саме надавав послуги ремонту автомобілів та шиномонтажу без реєстрації як суб`єкт підприємницької діяльності в АДРЕСА_1 .

Постановою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 вересня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним в вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення і піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн., стягнуто судовий збір у розмірі 384,20 грн.

10.06.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 вересня 2019 року та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Скаржник також додає клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому посилається на те, що про судові засідання по данній справі належним чином сповіщен не був, копії оскаржуваного рішення не отримував.

Вказана скаржником причина пропуску строку обґрунтована і вбачається із матеріалів справи, а тому заява підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП та накладаючи на нього відповідне стягнення суд першої інстанції, всупереч вимогам ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП належним чином не встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності, тобто однобічно розглянув справу, без з`ясування фактичних обставин, що мають істотне значення для її розгляду, та не звернувши уваги на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

Суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП. Апеляційний суд не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 червня 2019 року, справа № 495/5193/19, суддя Савицький С.І., повернуто адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення до Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області - для належного оформлення.

Суд звернув увагу на те, що всупереч чинному законодавству протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №336903 від 19.06.2019 року, складений відносно ОСОБА_1 , не відповідає формі згідно з додатком 1 до Інструкції ;в протоколі не повністю зазначено :місце вчинення адміністративного правопорушення; місце складання протоколу зазначено без району та області. Крім того, записи в протоколі зроблені не розбірливо, у зв`язку з чим не читаються. Також, протокол не складений у двох примірниках та один примірник не вручений ОСОБА_1 , до протоколу не долучені документи, що можуть свідчити про обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність особи, якщо такі наявні.

В подальшому постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24 липня 2019 року, справа № 495/5193/19, суддя Савицький С.І., вдруге повернуто адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення до Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області - для належного оформлення.

Суд звертає вдруге увагу на те, що недоліки які існували не виправлені записи в протоколі зроблені не розбірливо, у зв`язку з чим не читаються.

Також, протокол не складений у двох примірниках та один примірник не вручений ОСОБА_1 ; до протоколу не долучені документи, що можуть свідчити про обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність особи, якщо такі наявні.

Втретє постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02 серпня 2019 року, справа № 495/5193/19, суддя Заверюха В.О., адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -повернуто.

Суд звертає увагу, що недоліки які існували не виправлені, а саме записи в протоколі зроблені не розбірливо, у зв`язку з чим не читаються. Також, протокол не складений у двох примірниках та один примірник не вручений ОСОБА_1 ; до протоколу не долучені документи, що можуть свідчити про обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність особи, якщо такі наявні та інші зауваження.

В четверте постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 серпня 2019 року, справа № 495/5193/19, суддя Мишко В.В. адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - повернуто.

Суд звертає увагу, що відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Суд звертає увагу, що недоліки які існували не виправлені, а саме записи в протоколі зроблені не розбірливо, у зв`язку з чим не читаються. Також, протокол не складений у двох примірниках та один примірник не вручений ОСОБА_1 ; до протоколу не долучені документи, що можуть свідчити про обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність особи, якщо такі наявні та інші зауваження.

Визнаючи винним ОСОБА_1 в вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення і піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн., стягнуто судовий збір у розмірі 384,20 грн. суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області необґрунтовано не звернув уваги, що недоліки протоколу АПР18 №336903 від 19.06.2019 року так і не були усунуті. Протокол не відповідає формі згідно з додатком 1 до Інструкції ;в протоколі не повністю зазначено :місце вчинення адміністративного правопорушення; місце складання протоколу зазначено без району та області. Крім того, записи в протоколі зроблені не розбірливо, у зв`язку з чим не читаються, навіть дата його складання. Також, протокол не складений у двох примірниках та один примірник не вручений ОСОБА_1 , до протоколу не долучені документи, що можуть свідчити про обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність особи, якщо такі наявні, та інші порушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

На підставі вищевикладеного апеляційний суд приходить до висновку, що досудова перевірка по справі проведена неуповноваженим органом, що дає підстави визнати недопустимими всі докази по справі.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення серед інших питань вирішує, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Суд першої інстанції в порушення вимог ст. 278 КУпАП на зазначені недоліки доказів, наявних в матеріалах адміністративної справи уваги не звернув.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи. Кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП не доведена допустимими, належними та достовірними доказами. Оскільки вина є основною ознакою суб`єктивної сторони правопорушення, відсутність вини свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим, згідно ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ст. 277-2 ч. 1 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Матеріали справи не містять відмітки про вручення апелянту копії постанови, як то передбачено вимогами ст. 285 КУпАП.

На підставі наведеного вважаю, що доводи апеляційної скарги про те, що 20.06.2019 року справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 була розглянута судом без дотримання вимог ст.ст. 268, ч. 1 277 КУпАП, так як були відсутні відомості щодо належного сповіщення останнього про час та місце розгляду справи, знайшли підтвердження.

Застосовуючи закріплений в ст. 62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь та враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП, всі встановлені судом апеляційної інстанції обставини в своїй сукупності дають змогу зробити висновок про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

При таких обставинах, оскільки судом при розгляді справи не були дотримані вимоги ст. 268 КУпАП, зазначені обставини є безумовною підставою для скасування постанови суду в зв`язку з порушенням права ОСОБА_1 на захист.

За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: скасувати постанову та закрити провадження у справі.

При таких даних суд не вбачає наявності усіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КпАП України, з боку ОСОБА_1 , перед усім, об`єктивних ознак.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про те, що провадження підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бут розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 247, 278, 294 КпАП України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 вересня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 вересня 2019 задовольнити.

Постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19 вересня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним в вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення і піддати його адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн., стягнуто судовий збір у розмірі 384,20 грн. скасувати

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 164 КпАП Українивідносно ОСОБА_1 закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду: П.М. Черевко