П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.10.2019 Справа №607/20733/19

провадження №3/607/5777/2019

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ломакін В.Є., розглянувши матеріали, які надійшли від Яремчанського відділення поліції Головного управління національної поліції в Івано Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Із протоколу про адміністративне правопорушення від 18.08.2019 року серія ДПР18 №053860 вбачається, що 18.08.2019 р. близько 01 год.10 хв. громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «БМВ 520і» номерний знак НОМЕР_1 по вул.Карпатській в с.Поляниця, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 6810 (повірка дійсна до 10.10.2019 року) на табло якого висвітило результат 1.01 ‰ проміле. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, просить закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно нього у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на те, що 18.08.2019 р. близько 01 год.10 хв. він не керував автомобілем марки «БМВ 520і» номерний знак НОМЕР_1 в с.Поляниця по вул.Карпатській. Він із свідком ОСОБА_2 , у вказаному транспортному засобі, перебували в якості пасажирів. За кермом автомобіля знаходився його знайомий ОСОБА_3 , який у вказаний час направився у цілодобову станцію технічного обслуговування, яка знаходилась неподалік, для виклику майстра по ремонту авто або евакуатора, прихопивши із собою ключі від автомобіля, що унеможливлювало керування транспортним засобом. Він, ОСОБА_1 , як пасажир, присів за переднє сидіння водія, з метою відкриття капоту автомобіля, так-як помітив, ще під час руху транспортного засобу, що засвітився чек температури. Виявив намір піти на заправку та придбати антифриз, що підтверджується фрагментом відео. До нього підійшли працівники УПП та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, мотивуючи вимогу безпосередньо фактом перебування ОСОБА_1 на сидінні водія за кермом транспортного засобу. Огляд на стан алкогольного сп`яніння пройти він погодився, проте, пристрій «Drager Alcotest 6810» на його думку виявився несправним, так-як продуваючи його двічі, пристрій не зміг показати результат. Його вимога, пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, працівниками поліції була проігнорована. Поняті та свідки, при огляді на стан сп`яніння за допомогою приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 6810», присутні не були, йому не було роз`яснено порядок роботи пристрою, інструкції щодо його використання, похибку прибору, не пред`явлено сертифікату та акту про повірку прибору.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_4 Б ОСОБА_5 звернувся із клопотанням про закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки докази долучені до матеріалів справи є такими, що не підтверджують наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого с.130 ч.1 КУпАП.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні, підтвердила показання ОСОБА_1 , надавши аналогічні за змістом.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Так, ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії (п. 1.10 ПДР України).

Як роз`яснив Пленум ВСУ у Постанові №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами внесеними згідно Постанови Верховного Суду №18 від 19.12.2008 року,судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Отже, законодавство передбачає відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння для особи, яка безпосередньо керує транспортним засобом, а не особи, яка перебуває на сидінні водія, не керувала ним протягом певного часу в минулому та передавала керування третій особі.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом в час та місці, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, твердження ОСОБА_1 про відсутність свідків при його освідуванні, підтверджується відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, переглянутих судом.

Згідно із п.4 розділу 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 р., огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного сп`яніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан сп`яніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).

Однак, зазначений порядок щодо залучення свідків для проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, поліцейськими був порушений, а направлення на проведення огляду в закладі охорони здоров`я, наявне в матеріалах справи, у якому зазначено про відмову ОСОБА_1 у проведенні такого огляду, не містить підпису останнього, який б свідчив про таке його волевиявлення.

Крім того, всупереч відмови, у згаданому направленні на огляд в закладі охорони здоров`я, із відеозапису з нагрудних камер поліцейських вбачається факт, який протирічить цій відмові, а саме волевиявлення ОСОБА_1 пройти такий огляд, про що ним неодноразово повідомлявся інспектор поліції.

Відтак, суд вбачає порушення порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння відповідно до згаданої Інструкції, що згідно зі ст.266 КУпАП тягне його недійсність.

Згідно із ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В силу ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вищевказаний принцип знайшов відображення і в рішеннях Європейського Суду з прав людини («Капо проти Бельгії», 42914/98, 13.01.2005року, «Радіо Франс проти Франції», 53984/00, 30.03.2004 року…) за якими прийняття доказів належить досліджувати загалом в світлі пункту 2 статті 6, і вимагає воно, окрім іншого, щоб тягар доказування лежав на стороні обвинувачення.

Враховуючи вище наведені обставини, оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальності сторін та свобода в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а тому вважає недоведеним факт керування ОСОБА_1 18.08.2019р. близько 01 год.10 хв. транспортним засобом марки «БМВ 520і» номерний знак НОМЕР_1 по вул.Карпатській в с.Поляниця та вбачає порушення порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння відповідно до згаданої Інструкції, що згідно зі ст.266 КУпАП тягне його недійсність.

З цих підстав суд приходить до висновку про недоведеність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 284 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КУпАП або про закриття справи.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до переконання, що провадження в даній справі необхідно закрити в зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 130, 247, 254, 266, 283, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Суддя В.Є. Ломакін

Головуючий суддяВ. Є. Ломакін