Справа № 502/689/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2019 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Маслеников О.А.

розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Головного управління держпраці в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , громадянку України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , директора ТОВ «Вилківський рибзавод», проживаючої: АДРЕСА_1 ,

за ст. 41 ч.1 Кодексу про адміністративні правопорушення України

В С Т А Н О В И В:

10.04.2019 р. до Кілійського районного суду надійшли матеріали про адміністративне правопорушення скоєне ОСОБА_1 за ст. 41 ч.1 КУпАП, а саме встановлено, що згідно поданих заяв та наказів по товариству на умовах строкового трудового договору протягом березня - вересня 2018 р. згідно наказу від 01.04.2018 р. № 224-ОК на посаду ловців прибережного лову було зараховано працівників від 02.04.2018 р., а саме ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Наказом від 09.04.2018 р. на посаду ловця прибережного лову було зараховано працівника ОСОБА_10 від 10.04.2018 р. Згідно табелю використання робочого часу за квітень 2018 р. вказані працівники приступили до роботи з дати, зазначеної у відповідному наказі. При цьому документально не було підтверджено оформлення та направлення до територіального органу ДФС України. Повідомлення про прийняття працівника на роботу. Вищевказані працівники були допущені до роботи за укладеними трудовими договорами на підставі видання належним чином оформлених наказів, але відповідне повідомлення органу ДФС було вчинено в день їх фактичного допуску до роботи, що свідчить про факт порушення вимого Постанови Кабінету міністрів України від 17.06.2015 р. № 413 «Про порядок повідомлення Державної фіскальної служби та її територіальних органів про прийняття працівника на роботу» в частині, коли до територіального органу ДФС інформація про зарахування працівника має бути подана до початку його роботи. Згідно наданих відомостей нарахування заробітної плати за березень -жовтень 2018 р. виплата заробітної плати за березень 2018 р. виплачена 21.04.2018 р., що підтверджено відомістю на виплату грошей від 21.04.2018 р. № 01. Так, виплата заробітної плати працівникам товариства за червень 2018 р. виплачена 31.07.2018 р., що підтверджено відомістю на виплату грошей від 31.07.2018 р. № 04, що перевищує 16 календарних днів, та пізніше 7 днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата, чим порушено вимоги ч. 1,2 ст. 115 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про оплату праці». При звільненні працівників, виплата всіх сум, що належать їм від товариства не виплачується в день звільнення. Так, на підставі особистих заяв, наказами від 18.04.2018 р. № 229/ОК працівники ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 звільнені із займаних посад 19.04.2018 р. за ст. 38 КЗпП України, належні при звільненні грошові кошти від товариства отримали 24.05.2018 р. не в день звільнення, що підтверджено платіжною відомістю № 02 від 24.05.2018 р. Наказом від 21.06.2018 р. працівники ОСОБА_12 , ОСОБА_13 звільнені із займаних посад 22.06.2018 р. за ст. 38 КЗпП України, належні при звільненні грошові кошти від товариства отримали 31.07.2018 р. не в день звільнення, що підтверджено платіжною відомістю № 04 від 31.07.2018 р., що є порушенням ч. 1 ст. 116 КЗпП України. Грошова компенсація за всі дні невикористані дні щорічної відпустки ОСОБА_14 , ОСОБА_4 , ОСОБА_15 станом на 21.03.2019 р. не нарахована та не виплачена, що свідчить про порушення вимог ч. 1 ст. 83, 116 КЗпП України щодо виплати працівникам всіх належних працівникові сум у день звільнення, у т.ч. грошової компенсації за всі невикористані ними дні щорічної відпустки.

Відповідальним за допущення даних порушень є ОСОБА_1 , до посадових обов`язків якого входить здійснення контролю за дотриманням законодавства про працю на підприємстві. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ст. 41 КпАП України - порушення вимог законодавства про працю.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину визнала частково, оскільки порушення, які були скоєні у 2018 р. до неї не відносяться, оскільки вона зайняла посаду директора тільки 18.01.2019 р., у іншому щодо порушення вимог ч. 1 ст. 83, 116 КЗпП України щодо виплати працівникам всіх належних працівникові сум у день звільнення згодна.

Факт скоєння адміністративного правопорушення ОСОБА_1 підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення № ОД 316/АВ/П/ПТ від 21.03.2019 р.;

- актом перевірки № ОД316/1592/АВ.

Кваліфікація дій правопорушника, передбачена ст. 41 ч. 1 КпАП України - недодержання та порушення норм законодавства про працю, є вірною.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Беручі до уваги особу правопорушника, ступінь суспільної небезпеки вчиненого порушення, ставлення правопорушника до скоєного, суд вважає за доцільне застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Керуючись ст. 34-35, 283, 284 КпАП України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винною ОСОБА_1 , громадянку України, 05.03.1984 - у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 41 ч.1 Кодексу про адміністративні правопорушення України та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі через Кілійській районний суд Одеської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников