Справа № 644/8170/19
Провадження № 3/644/2085/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 листопада 2019 р. Харків

суддя Орджонікідзевського районного суду міста Харкова Саркісян О.А., розглянувши матеріал щодо особи, яка притягується до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

- за ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

16.09.2019 року о 00-20 годин ОСОБА_1 у м. Харкові по пр.Архітектора Альошина, 1 керував транспортним засобом TOYOTA COROLLA, державний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме розширені зіниці, які не реагують на світло, підвищена жвавість, почервоніння обличчі. Від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення вимог, встановлених п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином та своєчасно, причини неявки не повідомив. З протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №180330 від 16.09.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 був повідомлений, що розгляд адміністративної справи відбудеться у Орджонікідзевському районному суду м. Харкова, що підтверджується його підписом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що положення підпункту "а" п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті.

У своїх рішеннях ЄСПЛ визначає правові підходи щодо розуміння порушення права особи на участь у судовому розгляді як з точки зору принципу процесуальної рівності, так й самої процесуальної поведінки сторони провадження, та наголошує, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження ("Олександр Шевченко проти України", "Трух проти України", "Пономарьов проти України").

Враховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд провів розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП). Стаття 268 (ч. 2) КУпАП не містить заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Викладені обставини підтверджуються зібраними матеріалами справи:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №180330 від 16.09.2019 року;

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які містяться в матеріалах справи та з яких видно, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я для визначення стану наркотичного сп`яніння;

-рапортом від 16.09.2019 року;

-довідкою про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія НОМЕР_2 ;

-відеозаписом події, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у присутності свідків.

Згідно п.2.5. Правил дорожнього руху Україйни водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Своїми діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

При призначенні виду та міри стягнення суд враховує ступінь важкості здійсненого правопорушення, особистість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення та з урахуванням всіх обставин у справі суд вважає накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом, яке буде необхідним та достатнім для виправлення та попередження здійснення нових правопорушень.

Згідно положень ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 130, ст. 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Постанову може бути оскаржено в Харківський апеляційний суд через районний суд протягом 10 діб.

Суддя Саркісян О. А.