Справа №560/282/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2019 року м.Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Сидоренко З.С., за участю адвоката Москаля Я.О., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Дубровицького ВП Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП, ОСОБА_1 роз`яснені.

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 112095 від 19 лютого 2019 року, того ж дня о 15 год. в с. Орв`яниця по вул. Центральна водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen passat», державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest 6810 та проведення такого огляду в медичному закладі відмовилася у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 19 лютого 2019 року близько 13 год. Він їхав на своєму автомобілі Volkswagen passat, д.н.з. НОМЕР_1 із м. Дубровиця до с. Орв`яниця Дубровицького району. В с. Орв'яниця на вул. Центральна він був зупинений працівниками поліції, які причину зупинки йому не пояснили та вимагали пред`явити посвідчення водія та документи на автомобіль. Такі документи ним були пред'явлені поліцейським для огляду з його рук. Однак поліцейський, який його зупинив, почав вимагати щоб він надав йому документи в руки. Не пояснивши з якою метою це необхідно зробити, на що він не заперечував, але зауважив, що надасть ці документи тоді, коли йому пояснять причину його зупинки. У відповідь на це, поліцейські почали заявляти про те, що він нібито перебуває в стані алкогольного сп`яніння, так як відчули запах алкоголю. На їхні зауваження він пояснив, що відповідний запах може мати місце, оскільки у нього виразка шлунку і він вживає ліки. Проте, поліцейські почали наполягати на проходженні медичного огляду на наявність ступеня алкогольного сп`яніння в Дубровицькій ЦРЛ. Однак він попросив, щоб такий огляд був проведений на місці зупинки з допомогою спеціальних технічних засобів, але поліцейські продовжували погрожувати складенням протоколу за керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. За таких обставин він змушений був погодитись пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в Дубровицькій ЦРЛ. Огляд проводився з допомогою технічного засобу марку якого йому не повідомили та не надали йому письмового результату проведеного огляду. За результатом поведеного тесту було встановлено, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, але ступінь сп`яніння йому не повідомили. При проведені огляду свідків не було. Протокол про адміністративне правопорушення він отримав поштою.

Адвокат Москаль Я.О. в судовому засіданні зазначив, що за змістом своїх пояснень ОСОБА_1 вказав на незаконність дій працівників поліції щодо зупинення його транспортного засобу. Як зауважив ОСОБА_1 , в стані алкогольного сп`яніння не перебував, а тому бажав пройти відповідний огляд на місці зупинки, проте у зв`язку з відсутністю у поліцейських спеціального технічного засобу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, змушений був пройти такий огляд в медичному закладі. Однак, такий огляд ОСОБА_1 в медичному закладі був проведений з порушенням інструкції проведення огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, оскільки такий огляд було проведено після спливу більш ніж двох годин з моменту зупинки транспортного засобу, а саме о 15 год. 20 хв., тоді як зупинка відбулася близько 13 год. З огляду на наведені обставини, ним було подано відповідну скаргу на дії працівників поліції при зупинці транспортного засобу ОСОБА_1 Крім того, з акту медичного огляду від 19 лютого 2019 року №7 вбачається, що такий був проведений лікарем наркологом ОСОБА_2 , який також зазначений свідком у протоколі про адміністративне правопорушення. Вважає, що ОСОБА_2 , будучи посадовою особою, який безпосередньо здійснював огляд ОСОБА_1 , не міг бути одночасно і свідком складення адміністративного протоколу, що чітко регламентовано п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Крім цього, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що такий складений у КНП Дубровицька ЦРЛ у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 проходити такий огляд на стан сп`яніння з допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки та у медичному закладі, що суперечить отриманим матеріалам справи. До того ж, наявний у матеріалах справи акт огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 складений поліцейським Подіком Ф.П. на місці зупинки транспортного засобу, не містить записів про свідків, які засвідчили факт відмови. Сумнів викликає також і те, що в даному акті не зазначено його дати, часу та місця складання. За змістом ст. 266 КУпАП, огляд водіїв транспортних засобів здійснюється в присутності двох свідків, так само і фіксація факту відмови водія від проходження такого. Тому, акт огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , складений поліцейським, повинен бути визнаний недопустимим доказом. Враховуючи наведене, слід констатувати, що в матеріалах справи відсутні допустимі та належні докази вини ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, а докази, надані стороною захисту підтверджують відсутність події та складу правопорушення. Тому, просить взяти до уваги наведене вище та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення.

У судове засідання викликалися в якості особи, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення як свідки, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердив той факт, що проводив огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у приміщенні Дубровицької ЦРЛ, де за результатами такого огляду і був складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення. Свідком зупинки ОСОБА_1 він не був, як і не був свідком відмови останнього пройти запропонований поліцейськими огляд за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки. Про це йому повідомили працівники поліції.

Свідок ОСОБА_3 також не підтвердила вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Крім того, в судове засідання викликався в якості свідка поліцейський, який складав протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_4 , однак, він в судове засідання не з`явився, подавши через канцелярію суду заяву про розгляд даної справи без його участі. При цьому зазначив, що відомості, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, є достовірними.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, ознакою об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення крім іншого є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Таким чином об`єктивна сторона складається з сукупності ознак, а саме: керування транспортним засобом особою та відмова від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідності до ч. 1 ст. 130 КУпАП є підставою для притягнення такої особи до адміністративної відповідальності за вказаною статтею.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлений безперечний обов`язок водія на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Таким чином, сама по собі відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

При цьому, закон пов`язує таку відмову виключно з керуванням цією особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що має бути доведеним.

До протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як докази вини надано: протокол про адміністративне правопорушення від 19.02.2019 року серії ОБ № 112095; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів згідно якого у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння такі, як запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, тремтіння рук, від проходження огляду на місці зупинки відмовився; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння в КНП Дубровицька ЦРЛ; висновок лікаря Дубровицької ЦРЛ ОСОБА_2 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Як встановлено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція), затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, суд враховує, що відповідно до ч. 3 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, а згідно Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (надалі Порядок), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Зважаючи на викладене, а також те, що ані зазначений Порядок, ані згадана Інструкція, ані положення КУпАП не надають право поліцейському складати протокол про адміністративне правопорушення у випадку порушення процедури почерговості проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, як того вимагає Порядок.

Так, як встановлено у судовому засіданні, поліцейські, в порушення Порядку і Інструкції, минаючи процедуру проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, відразу доставили ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я, особливо враховуючи той факт, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на місці зупинки, оскільки такий йому не пропонували. Натомість, в матеріалах справи міститься акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де зазначено, що відмовився на місці зупинки.

При цьому, суд звертає увагу на те, що вказаний акт не містить відомостей хто саме відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння, відсутні дата, час та місце фіксації такої відмови, а також відсутні відомості про свідків, які засвідчили факт відмови від проходження огляду.

За змістом ст. 266 КУпАП та Інструкції, огляд водіїв на місці зупинки транспортних засобів проводиться в присутності двох свідків, так само і фіксація факту відмови водія від проходження такого. Тому, акт огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , є недопустимим доказом.

Окрім того, пунктом 1 Р. ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року №1395, передбачено, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються письмові пояснення свідків правопорушення, які, всупереч вказаній вимозі, матеріали справи не містять.

У п. 6 Р.ІІ Інструкції та п. 4 Порядку чітко передбачено, що не можуть бути залучені як свідки працівники поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Всупереч зазначеним вимогам, у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 поліцейським вказано свідком ОСОБА_2 , який є лікарем, що проводив огляд ОСОБА_1 , що, у свою чергу, викликає сумнів у його неупередженості.

Як встановлено у судовому засідання та не спростовано в ході розгляду справи, ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції 19 лютого 2019 року саме біля 13 год.

Згідно відомостей, що містяться в акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також у висновку щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, такий медичний огляд ОСОБА_1 був проведений 19 лютого 2019 року о 15 год. 30 хв.

Як стаття 266 КУпАП, так і вищевказані Інструкція та Порядок передбачають обов`язок поліцейського забезпечити огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав, що було порушено.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Оцінюючи докази у сукупності, суд керується положеннями ст. ст. 251, 252 КУпАП.

Таким чином суд вважає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів щодо того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці) та відмови від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6810» та проведення такого огляду в медичному закладі.

Крім того, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, суд вбачає їх протиріччя та неузгодженість між собою, зокрема щодо показань свідків, які не підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, а також проігнорований поліцейським Краськом О.М. виклик до суду, що свідчить лише про підтвердження факту недотримання Порядку та Інструкції щодо проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Отже, будь-яких доказів, які могли засвідчити факт наявності у ОСОБА_1 на момент зупинки транспортного засобу ознак алкогольного сп`яніння та в подальшому його відмови від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, суду не надані.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що працівники поліції в порушення вимог КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» вимагали від водія проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я за відсутності передбачених законом підстав, які б свідчили про наявність у нього ознак такого сп`яніння.

За таких обставин відмова від проходження огляду на стан сп`яніння не може становити складу адміністративного правопорушення за умови, коли вимога про проходження медичного огляду була безпідставною, а дії працівників поліції не відповідали повністю вимогам закону.

Зі змісту ч. 5 ст. 266 КУпАП вбачається, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Поруч з тим, суд окремо вказує на порушення зі сторони працівників поліції, в частині роз`яснення прав та обов`язків особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки такі вголос не роз`яснювалися.

Пунктом 24 Постанови Пленуму ВС України №14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

У п.1 ст.11 Загальної декларації прав людини, у п.2 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод, у п.2 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, у принципі 36 Зводу принципів захисту всіх осіб, у ст. 62 Конституції України закріплено одне з найважливіших положень демократичної, правової держави презумпцію невинуватості, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зміст принципу «поза розумним сумнівом» сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», відповідно до якого доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає із зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення. Отже, докази повинні бути настільки переконливими, що сумнівів при розгляді справи не повинно бути, а якщо вони є, то повинні тлумачитись тільки на користь особи, відносно якої вирішується питання щодо притягнення до відповідальності.

Отже прямих, безспірних і безсумнівних доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в ході судового розгляду не здобуто, а під час судового розгляду у діях ОСОБА_1 не встановлено складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, як і самої події правопорушення.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 247, 251, 252, 284, 287, 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження в справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: підпис.

З оригіналом згідно

Голова Дубровицького

районного суду Сидоренко З.С.