Справа № 461/1594/19 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 33/811/389/19 Доповідач: Гуцал І. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду ОСОБА_1, з участю представника Львівської митниці ДФС України ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС України ОСОБА_3 Анатоліївнина постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 12 березня 2019 року

в с т а н о в и в:

постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 12 березня 2019 року ОСОБА_4 звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням. Вилучений товар, згідно протоколу про порушення митних правил № 0795/20900/19 від 13 лютого 2019 року, а саме: чоботи гумові торгової марки «EKO-BUT» різних розмірів, код згідно УКТЗЕД НОМЕР_1, в кількості 25 пар; набір інструментів (ключі) торговельної марки «EUROTEK» модель «SS 108», код згідно УКТЗЕД НОМЕР_2, в кількості 3 штук; набір інструментів (ключі) торговельної марки «CHAMPION» модель «CP 250», код згідно УКТЗЕД НОМЕР_2, в кількості 3 штук; набір інструментів (ключі) торговельної марки «BOXER» модель «BX-008S», код згідно УКТЗЕД НОМЕР_2, в кількості 3 штук; набір інструментів (ключі) торговельної марки «BOXER» модель «BX-012M», код згідно УКТЗЕД НОМЕР_2, в кількості 2 штуки загальною кількістю 25 пар, 11 шт. - повернуто ОСОБА_4 після проведення митного оформлення або для повернення вказаного товару на митну територію держави, з якої його було вивезено. Провадження по справі про порушення митних правил закрито.

Згідно постанови судді 13 лютого 2019 року, близько 12 години 09 хвилин, громадянин України ОСОБА_4 на автомобілі марки «VW TRANSPORTER», реєстраційний номер BC3223AK, прямував з ОСОБА_5 в Україну в якості водія, з приватної поїздки, через МАПП «Шегині» Львівської митниці ДФС України, обравши формою проходження митного контролю смугу спрощеного митного контролю «зелений коридор», чим своїми діями заявив про відсутність будь-яких товарів, які підлягають обовязковому декларуванню та оподаткуванню або, які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження.

При здійсненні митного контролю даного транспортного засобу виникла підозра щодо наявності в ньому товарів, які підлягають обовязковому декларуванню та оподаткуванню.

Автомобіль було переведено зі смуги спрощеного митного контролю в місце поглибленого догляду транспортних засобів та товарів, де під час проведення огляду автомобіля було виявлено, товар, який відповідно до ст.374 МК України перевищує неоподатковану норму переміщення через митний кордон України, а саме: чоботи гумові торгової марки «EKO-BUT» різних розмірів в кількості 25 пар; набір інструментів (ключі) торговельної марки «EUROTEK» модель «SS 108» в кількості 3 штук; набір інструментів (ключі) торговельної марки «CHAMPION» модель «CP 250» в кількості 3 штук; набір інструментів(ключі) торговельної марки «BOXER» модель «BX-008S» в кількості 3 штук; набір інструментів (ключі) торговельної марки «BOXER» модель «BX-012M» в кількості 2 штук.

Під час усного опитування ОСОБА_4 не повідомив про вагу такого товару, проте визнав себе його власником.

Відповідно до ч.2 ст. 366 МК України, канал, позначений символами зеленого кольору ("зелений коридор"), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню. Громадянин самостійно обирає відповідний канал («зелений коридор» або «червоний коридор») для проходження митного контролю за двоканальною системою.

Даний товар переміщувався без приховування в салоні автомобіля.

Не погоджуючись з постановою судді місцевого суду представник Львівської митниці ДФС України ОСОБА_3подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 12 березня 2019 року скасувати та постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України, та накласти на нього стягнення, передбачене санкцією статті в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_4 витрати за зберігання товару на складі митниці. Вважає постанову судді місцевого суду незаконною та безпідставною, прийнятою без врахування наявних у матеріалах справи документів, що мають істотне юридичне значення для вирішення справи.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суддею місцевого суду порушено норми матеріального права, оскільки не було накладено на ОСОБА_4 штраф в сумі 1 700 грн., економічно-правовим наслідком чого є ненадходження до Державного бюджету України коштів в сумі 1 700 грн. штрафу за вчинене адміністративне правопорушення.

Вважає, що винесена постанова не спрямована на попередження подібних правопорушень, а навпаки сприяє їх вчиненню в майбутньому та породжує почуття безвідповідальності за вчинене.

Крім того, зазначає, що ДФС України понесла витрати за зберігання товару, які відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Заслухавши пояснення представника Львівської митниці ДФС України ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється наявними у справі доказами.

Відповідно до ст. 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вважаю, що зазначені вимоги закону при розгляді справи про порушення митних правил стосовно ОСОБА_4 в місцевому суді були дотримані.

Як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції обгрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що ОСОБА_4 при вищезгаданих обставинах справи вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 471 МК України.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, підтверджується протоколом про порушення митних правил № 0795/20900/19 від 13 лютого 2019 року, доповідною запискою, контрольним талоном для проходження по «зеленому коридору» транспортного засобу без причепа та без товарів, що підлягають обовязковому письмовому декларуванню та (або) оподаткуванню, актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, службовою запискою щодо орієнтовної вартості товарів, службовою запискою щодо суми витрат у справі про ПМП.

Що ж стосується накладення стягнення, то згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» № 8 від 3 червня 2005 року суддя вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП. При цьому необхідно врахувати не лише вартість, а й кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення.

Статтею 22 КУпАП передбачає, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

І в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

При вирішенні питання про накладення стягнення на ОСОБА_4 суддя місцевого суду в повній мірі врахував вимоги, передбачені ст. ст. 22, 23 та 33 КУпАП, а саме: характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який вперше притягається до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, є пенсіонером, не працює, на його утриманні перебуває дружина ОСОБА_6, яка часто хворіє, зважаючи на вид та розмір передбаченого покарання, мету призначення покарання та співрозмірність можливого покарання вчиненому правопорушенню, тобто принципу розумності призначення покарання, те, що наслідки даного порушення не представляють суспільної небезпеки, не завдали значної шкоди державним чи суспільним інтересам, дійшов вірного та обґрунтованого висновку, що ОСОБА_4 слід звільнити від адміністративної відповідальності за порушення митних правил у звязку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням, провадження по справі закрити, а товар, що був предметом правопорушення, повернути ОСОБА_4 після здійснення належного митного оформлення, або для повернення вказаного товару на митну територію держави, з якої його було вивезено.

А тому, на переконання судді апеляційного суду, застосування такого заходу, як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

За таких обставин суддя апеляційного суду вважає, що доводи представника митниці в апеляційній скарзі про те, що суддею місцевого суду при винесенні постанови порушено норми матеріального та процесуального права, є необґрунтованими.

З урахуванням наведеного, вважаю, що постанова судді місцевого суду є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КпАП України, суддя

п о с т а н о в и в:

постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 12 березня 2019 року стосовно ОСОБА_4 залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС України ОСОБА_3 - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гуцал І.П.