Провадження № 3/761/7552/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року

Суддя Шевченківського районного суду м. Києва Хардіна О.П.,

за участю прокурора - Кіч О.М., особи стосовно якої складено протокол ОСОБА_1 ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, працюючої на посаді головного спеціаліста відділу Державного комітету телебачення і радіомовлення України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно проколів №555, 556, 557 від 06.09.2019 року про адміністративне правопорушення, складених старшим оперуповноваженим відділу протидії корупції управління оперативних розробок Департаменту захисту економіки Національної поліції України Вакулюк А.П., ОСОБА_1 , займаючи посаду головного спеціаліста відділу з питань доступу до інформації управління розвитку інформаційної сфери Державного комітету телебачення і радіомовлення України, будучи державним службовцем категорії «В», відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 ЗУ, «Про запобігання корупції», не повідомила Національне агентство з питань запобігання корупції, про суттєві зміни у майновому стані, а саме: про отримання 04.12.2017 року доходу в розмірі 1485000 грн., від продажу нерухомого майна (квартири), розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , після набуття у власність 05.12.2017року об`єкту нерухомого майна, вартістю 150000 грн., а саме: квартири за адресою: АДРЕСА_3 , після набуття у власність 26.07.2019 року об`єкту нерухомого майна, вартістю 100000 грн., а саме: квартири АДРЕСА_4 .

Дії ОСОБА_1 в протоколах про адміністративне правопорушення кваліфіковані за ч.2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення за ознаками неповідомлення особою про суттєві зміни у майновому стані.

В суді ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, заперечувала. Вказала, що не повідомила НАЗК про суттєві зміни у майновому стані вчасно, оскільки на її робочому місці застаріла комп`ютерна техніка, яка унеможливила коректно внести відомості до Єдиного державного реєстру декларацій, доступ до мережі інтернет був обмежений, у зв`язку з цим вона неодноразово намагалась заповнити декларацію з різних комп`ютерів, але з невідомих причин внесена інформація була втрачена при зберіганні документа. При цьому 26.07.2019 року по 01.08.2019 року вона перебувала на лікарняному, після виходу на роботу 09.08.2019 року вона спробувала увійти з робочого місця в Держкомтелерадіо до Єдиного реєстру декларацій, щоб подати повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, але з не відомих технічних причин не змогла увійти до системи, у зв`язку з чим виникла необхідність змінити ключ ЕЦП, для чого 12.08.2019 року звернулась до відділення «Приват банк» з приводу видачі їй нового ЕЦП, після отримання нового ЕЦП в неї виникли труднощі з його зміною, оскільки виникли технічні проблеми на робочому комп`ютері. Крім того, зазначила, що в неї немає жодного умислу на укриття чи не вказання даних про отримання доходу від продажу квартири, про набуття права на майно.

Під час судового розгляду справи прокурор вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до такого висновку.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про відсутність в діях особи складу вказаного адміністративного правопорушення з таких підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи, протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягується до відповідальності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення.

Дії особи, поведінка якої є предметом дослідження, у кожному випадку потрібно оцінювати у контексті положень ст. 9 КУпАП, де закріплено поняття адміністративного правопорушення, яке визначається як протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, вчинена суб`єктом правопорушення, і за яку передбачено адміністративну відповідальність. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Так, відповідно до абз. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції" суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону, виконувати інші вимоги щодо судового контролю.

Згідно з частиною 2 пункту 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є зокрема: в) державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Частина 2 ст.172-6 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані і об`єктивна сторона адміністративного правопорушення передбачає наявність альтернативних обставин: як бездіяльності, яка полягає у повідомленні про суттєві зміни у майновому стані, так і активних дій, які полягають у несвоєчасному повідомленні про суттєві зміни у майновому стані, з пропуском встановленого Законом 10-денного строку.

Відповідно до ч.2 ст. 52 Закону «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Судом встановлено та учасниками справи не оспорювалось, що ОСОБА_1 , не повідомила чи несвоєчасно повідомила Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані.

Як убачається з протоколів про адміністративні правопорушення №555, 556 від 06.09.2019 року, він складений стосовно ОСОБА_1 , однак матеріали справи не містять фактичних про те, що ОСОБА_1 мала об`єктивну можливість у встановлений строк подати електронну декларацію про суттєві зміни у майновому стані. До протоколу про адміністративне правопорушення не додано відомості про послідовність дій на веб-сайті НАЗК користувача ОСОБА_1 в період, що стосується події, щодо якої складено протокол. При цьому ОСОБА_1 надала суду роздруківку, з якої убачається, що ОСОБА_1 неодноразово намагалась подати декларацію, однак вона з технічних причин не зберігалась в реєстрі.

Також, як убачається з протоколу про адміністративне правопорушеня №557 від 06.09.2019 року, що ОСОБА_1 несвоєчасно подала 13.08.2019 року декларацію про суттєві зміни у майновому стані після придбання нерухомості 26.07.2019 року. Проте ОСОБА_1 надала дані, що технічний стан робочого комп`ютера незадовільний, із застарілою системою доступу до мережі інтернет. При цьому ОСОБА_1 перебувала на лікарняному в період з 26.07.2019 року по 01.08.2019 року, про що надала лист непрацездатності. Після виходу на роботу намагалась відновити ключ для входу в реєстр декларацій, після відновлення якого одразу подала декларацію про суттєві зміни у майновому станію. Вказані обставини свідчать про поважність причин пропуску строку на подання електронної декларації про суттєві змін у майновому стані.

При цьому, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення №557 від 06.09.2019 року, вчинення вказаного адміністративного правопорушення пов`язують з поданням повідомлення про суттєві зміни в майновому стані ОСОБА_1 . Таким чином, в протоколі, складеному про адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-6 КУпАП, міститься твердження про встановлення не вчинення конкретних дій особою, всупереч строкам, визначеним законом, повідомлення про суттєві зміни у майновому стані. Проте як убачається з наданих документів - витягу, даних самого протоколу ОСОБА_1 подала повідомлення про суттєві зміни в майновому стані 13.08.2019 року, проте з порушенням 10-денного строку. Одночасно із твердженням про неподання повідомлення в протоколі зазначено про дату вчинення адміністративного правопорушення 13.08.2019 року, коли ОСОБА_1 подала повідомлення про суттєві зміни у майновому стані. Такі обставини є взаємовиключними з огляду на диспозицію ч.2 ст. 172-6 КУпАП, яка передбачає відповідальність як за не подання, так і за несвоєчасно подання повідомлення.

Отже, твердження в протоколі про неподання повідомлення ОСОБА_1 про суттєві зміни в майновому стані спростовуються даними про подання ОСОБА_1 декларації 13.08.2019 року, вказані обставини, не знаходять підтвердження в матеріалах справи як об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6КУпАП. Уповноваженою особою не визначено, в діях чи бездіяльності полягає склад адміністративного правопорушення.

При цьому лише з обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, може виходити суд при вирішенні справи про адміністративне правопорушення.

Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: зокрема обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62) .

Відповідно до п.4.1 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення) відзначається принцип правової визначеності, який означає, що "обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки".

Як наголошує Конституційний Суд України у п.4.2 вказаного Рішення, орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо (статті 245, 280 Кодексу). Згідно з Кодексом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення; оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252) тощо. Положення зазначених статей визначають систему процесуальних механізмів, які в сукупності з наведеними конституційними нормами унеможливлюють притягнення до адміністративної відповідальності особи, яка не вчиняла правопорушення.

Таким чином, оскільки в суді не доведено обставини, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, такі обставини виключають провадження у адміністративній справі, яка підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172 -6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.П. Хардіна