Номер провадження: 33/813/503/19
Номер справи місцевого суду: 506/716/18
Головуючий у першій інстанції Павловська Г. В.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Копіци О.В., за участі секретаря судового засідання Пойзнер В.Є., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Котовського міськрайонного суду Одеської області від 09.01.2019 року відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладання стягнення за вчинення адміністративногоправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Зазначеною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 384 гривні 20 копійок.

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 11.11.2018 року, приблизно о 19 годині ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2108, н.з. НОМЕР_1 , по вул. Виноградній в смт. Окни Одеської області з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, незв`язне мовлення та від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що не погоджується із оскаржуваною постановою та вважає її необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам закону з огляду на наступне:

- судом не було враховано того, що він вимушений був сісти за кермо машини після того як випив пляшку пива, оскільки його сина потрібно було доставити до лікарні;

- працівники поліції затримали його вже вдома та не зупиняли під час руху, а також не запропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів та відразу доставили до лікарні;

- суд залишив поза увагою те, що співробітниками поліції було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, оскільки в протоколі не сформульовано, який саме огляд він мав пройти та у який спосіб, що призвело до того, що апелянт не мав можливості надати однозначну відповідь;

- постанова суду не містить належного обґрунтування саме такого адміністративного стягнення, натомість, не враховано те, що він займається будівельними роботами та виконання службових обов`язків пов`язано із керуванням автотранспортом, постійно відвідує лікарні із дитиною-інвалідом, правопорушення було вчинене під впливом сильного душевного хвилювання за дитину, тому він поспішав та змушений був підписати протокол не розбираючись.

Посилаючись на наведені обставини, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та провадження по справі закрити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги та повторно дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд критично відноситься до тверджень ОСОБА_1 про те, що він вимушений був сісти за кермо машини після того як випив пляшку пива, оскільки його сина потрібно було доставити до лікарні у зв`язку із тим, що такі твердження є голослівними та жодними матеріалами справи не підтверджуються.

Натомість, аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що провина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння повністю доведена.

Так, з відеозапису з нагрудної камери співробітника поліції (а.с. 4) вбачається, що автомобіль ВАЗ 2108, н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 був помічений патрульними поліцейськими у зв`язку із порушенням правил дорожнього руху, однак законні вимоги працівників поліції про зупинення останній не виконував та зупинився лише на подвір`ї свого будинку, що спростовує його доводи про його затримання вдома.

Окрім того, доводи ОСОБА_1 по те, що співробітники поліції порушили порядок проведення огляду на стан сп`яніння також не знайшли свого підтвердження з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З вищевказаного відеозапису з нагрудної камери співробітника патрульної поліції вбачається, що водій ОСОБА_1 визнав, що він вживав спиртне та сів за кермо автомобіля, однак від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився та погодився на проходження медичного огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, однак після прибуття до Окнянської ЦРЛ від проходження зазначеного огляду відмовився, що підтверджується висновком лікаря Окнянської ЦРЛ (а.с. 3).Жодних застережень щодо необхідності термінового доставлення сина до лікарні не робив.

У зв`язку із викладеними обставинами відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відносно останнього був складений протокол про адміністративне правопорушення серії АП2 №430126 від 11.11.2018 року (а.с. 1) за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який містить власноручний підпис ОСОБА_1 , що свідчить про його згоду із викладеними в ньому обставинами.

Окрім того, в апеляційній скарзі, незважаючи на зазначені апелянтом доводи на порушення з боку поліцейських порядку проведення огляду, ОСОБА_1 свою провину у вчиненому правопорушенні визнає повністю та посилається на підписання протоколу у зв`язку із поспішанням та браком часу на ознайомлення із його змістом.

Таким чином, зазначені вище докази спростовують доводи апелянта та навпаки повністю підтверджують його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Що стосується доводів апелянта про неврахування судом особи правопорушника при призначенні стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, апеляційний суд вважає їх помилковими із наступних підстав.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає один безальтернативний вид стягнення - накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (що складає 10 200 грн.) із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Таким чином, суд позбавлений можливості застосувати до ОСОБА_1 не передбачений санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП альтернативний менш суворий вид стягнення, не зважаючи на обставини вчинення правопорушення, особу правопорушника та того, що останній використовує автомобіль для виконання службових обов`язків та відвідування лікарні із дитиною-інвалідом.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Таким чином, враховуючи викладене в своїй сукупності, апеляційний суд вважає за необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції як законну та обґрунтовану - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 36, 38, 251, 252, 280, 283, 294 КУпАП апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Котовського міськрайонного суду Одеської області від 09.01.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца