Справа № 202/6449/19
Провадження № 3/202/3041/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2019 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Волошин Є.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшов адміністративний матеріал відповідно до якого 06.09.2019 о 01 год. 30 хв. в м. Дніпро, вул. Байкальська, буд. 13, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Opel Vectra д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння: огляд на стан сп`янінняу встановленому законом порядку із застосуванням приладу Drager 6820 із результатом 1,57(‰), в присутності двох свідків, чим порушила вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачено адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судові засідання, призначені на 26.09.2019 року, 02.10.2019 року, 18.10.2019 року, 13.11.2019 року, 18.11.2019 року не з`явилася, повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила, судові повістки про виклик до суду направлялися за місцем проживання правопорушниці, зазначеному у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме « АДРЕСА_1 , у своїх клопотаннях ОСОБА_1 зазначала адресу проживання, як « АДРЕСА_1 », що є адміністративною будівлею. Заяв про відкладення судового засідання не надходило, суд на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП розглядає адміністративний матеріал за її відсутністю.

Статтею 277 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Суд, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.7 глави 2 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ України за № 1452/735 від 09.11.2015 - установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до вимог п. 2.9.а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», на що остання погодилась, тим самим підтвердивши факт керування транспортним засобом.

Відповідно до матеріалів справи, а саме алкотестеру «ДРАГЕР», тест № 562, у ОСОБА_1 результат тесту 1,57 (‰)(алкогольне сп`яніння).

Крім того, винність ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №177787 від 06 вересня 2019 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Додані до протоколу про адміністративне правопорушення матеріали в повній мірі підтверджують те, що поліцейські, проводячи огляд ОСОБА_4 на стан сп`яніння, діяли згідно вимог чинного законодавства. Будь яких доказів які б спростовували обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення суду надано не було.

Отже суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом з перевищенням допустимої норми алкоголю, тобто перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При визначенні виду і розміру стягнення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують її відповідальність, вважаю за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортним засобом.

Cтаттею 40-1 КУпАП України встановлено, що судовий збір упровадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесеннясудом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

В відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладання адміністративного стягнення, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 40-1, 130, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави в розмірі шістсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 384 гривні 20 копійки.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Є.В. Волошин