ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/673/19 Справа № 209/1405/19 Суддя у 1-й інстанції - Шендрик К. Л. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в особі судді Коваленко В.Д., за участю адвоката Бабець Т.О. та Посного В.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 24 квітня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який одружений, неповнолітніх дітей не має, не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаною винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 173, 185 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 24 квітня 2019 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 173, 185 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 5 (п`ять) діб.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок..

ОСОБА_1 визнано винуватим в тому, що він, приблизно о 17.30 годині 07 квітня 2019 року знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, висловлювався нецензурною лайкою у бік. громадян та співробітників поліції, чим порушував громадський порядок і спокій громадян, Тобто вчинив дрібне хуліганство.

Крім цього, на законні вимоги інспектора поліції лейтенанта поліції Іванова В.М. припинити адміністративне правопорушення, не висловлюватися нецензурною лайкою, ОСОБА_1 не відреагував, та навмисно наніс удар головою в обличчя співробітнику поліції.

Тобто він також скоїв злісну непокору законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення щодо нього, за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Вважає, що судове рішення винесено з грубим порушенням норм процесуального Закону та невірно застосовані матеріальні норми, судом однобічно, неповно з`ясовано фактичні обставини справи.

Вважає, що його пояснення як на місці вчинення правопорушення так і у відділенні поліції ігнорувались, а в основу підтвердження вчинення правопорушення покладено виключно пояснення свідків - гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 Вказані особи являються заінтересованими у визнанні його винуватим, ОСОБА_2 є його сусідом, з яким у нього напружені стосунки.

Вважає, що інспектор та свідки є зацікавленими особами та мають дружні стосунки, їх покази не можуть бути достовірними.

Також вважає, що немає підтвердження того, що він був у стані алкогольного сп`яніння. Відтак, відсутня експертиза та медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння. Не надано доказів стосовно того, що він перебував у громадському місці в стані алкогольного сп`яніння, що ображало людську гідність та громадську мораль.

На його думку, суд першої інстанції не встановив та не вказав у постанові місце вчинення правопорушення, не встановив та не вказав які саме неодноразово повторені законні вимоги чи розпорядження працівників поліції були йому пред`явлені та які він відмовився виконати.

Вважає, що протоколи про адміністративні правопорушення складено необ`єктивно.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його адвоката, які прохали задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши відповідні докази, дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, вважаю її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що постанова суду є незаконною, що викладені в протоколах про адміністративні правопорушення обставини не відповідають дійсності, є безпідставними.

Навпроти, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.173, 185 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду в повному обсязі підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: відомостями з протоколів про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 303082 та серії АПР18 № 303065 від 07 квітня 2019 року з яких вбачається, що ОСОБА_1 о 17.30 годині 07 квітня 2019 року, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, висловлювався нецензурною лайкою у бік громадян та співробітників поліції, чим порушував громадський порядок і спокій громадян, тобто вчинив дрібне хуліганство. На законні вимоги інспектора СРПП лейтенанта поліції Іванова В.М. припинити адміністративне правопорушення, а саме невисловлюватися нецензурною лайкою, ОСОБА_1 не реагував.

При цьому, він умисно наніс удар головою у обличчя співробітнику поліції ОСОБА_4 . Тобто ОСОБА_1 скоїв злісну непокору законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

В апеляційному суді інспектор ОСОБА_4 пояснив, що отримавши повідомлення 102 про те, що 07.04.2019 року о 17:29 год за адресою АДРЕСА_2 , громадянин ОСОБА_1 вибиває двері у сусідній квартирі, власник якої ОСОБА_5 вийшов до ОСОБА_1 , але останій почав йому погрожувати ножем та кидатися на нього. Під`їхавши на автомобілі до місця вчинення правопорушення, та почавши спілкування із ОСОБА_1 , який знаходився у стані алкогольного сп`яніння той почав поводити себе агресивно, неодноразово висловлювався нецензурною лайкою, не реагував на неодноразові зауваження припинити порушення громадського порядку, та вчинив злісну непокору навмисно, вдарив його головою в підборіддя.

Після чого ОСОБА_1 , було доставлено до відділку поліції, де відносно нього складено два адміністративні протоколи за порушення вимог ст. 173 та 185 КУпАП.

Дані покази працівника поліції ОСОБА_4 . узгоджуються і з іншими матеріалами справи, та сумніву в їх правдивості не викликають.

Зокрема вони узгоджуються з поясненнями свідка ОСОБА_5 , який пояснив, що мешкає за адресою АДРЕСА_2 , та 07.04.2019 року, він разом з своїм приятелем ОСОБА_3 , перебували вдома за вказаною адресою. Приблизно о 17:00 годині його сусід ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, почав стукати в двері, виражатися нецензурною лайкою та погрожувати їм ножем, на зауваження не реагував.

Відповідно до диспозиції ст. 173 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у разі вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурної лайки в громадських місцях, образливого чіпляння до громадян та інших подібних речей, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Доводи ОСОБА_1 про те, що місце, де відбувалися зазначені події, не є громадським, не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_1 лаявся нецензурно на ОСОБА_5 в житловому будинку, в присутності свідків, порушуючи громадський порядок.

Відповідно до ст. 185 КУпАП злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків….або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Про це зазначено і в Постанові Верховного Суду України №8 від 26.06.1992року (абзац 2 пункт 7).

Судом першої інстанції правильно кваліфіковані дії ОСОБА_1 за ст.ст.173, 185 КУпАП, як дрібне хуліганство та злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а доводи апелянта щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення є безпідставними та надуманими.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 обгурнтовано кваліфіковано за даними статтями, застосовані до ОСОБА_1 судом вид та застосованого адміністративного стягнення, у вигляді 5 діб адміністративного арешту, з урахуванням ст.36 КУпАП, та того що він грубо , на протязі тривалого часу порушував громадський порядок, не реагував на зауваження, на законні вимоги працівників поліції, виявив грубу непокору є обґрунтованими та в повній мірі будуть сприяти його вихованню в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення ним нових правопорушень.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Постанова за змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального Закону, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 24 квітня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим за ст. ст. 173, 185 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 5 (п`ять) діб, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду В.Д. Коваленко