Справа № 466/4934/19 Головуючий у 1 інстанції: Невойт П.С.
Провадження № 33/811/856/19 Доповідач: Михалюк В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді Михалюка В.О.,

при секретарі Романчуку Р.І.,

за участю правопорушника гр. ОСОБА_1 ,

захисників адвокатів Семочка О.А. та Козія І.Ю.,

потерпілої ОСОБА_2 ,

представника потерпілої адвоката Мисенко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 18 липня 2019 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 18 липня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН,

громадянку України, працездатну, не працевлаштовану, яка проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 5-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят п`ять) грн. в дохід держави з конфіскацією тварин: собаки без породи кобель за кличкою Барс, 2011 ІНФОРМАЦІЯ_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , та суки ОСОБА_3 , 2018 р.н.

ОСОБА_1 визнана винною у тому, що вона 28 травня 2019 близько 08:20 у дворі за будинком на АДРЕСА_2 вигулювала собак, без породи, без намордника, внаслідок чого собака вкусила гр. ОСОБА_2 за ногу, спричинивши заподіяння шкоди здоров`ю останній, чим вчинила правопорушення передбачене ч. 2 ст. 154 КУпАП.

На дану постанову судді Стрелецька Н.М. подала апеляційну скаргу, в якій вважає, що зазначена постанова суду грунтується на заздалегідь неправдивих свідченнях потерпілої. Зазначає, що потерпіла безпідставно напала на неї, погрожувала, агресивно кричала, чим викликала відповідну захисну реакцію собаки. Крім того, потерпілу вкусила одна собака, а не дві, собаки не агресивні, спокійні, ніяких скарг на неї не надходило з приводу утримання собак та не було конфліктних ситуацій, пов`язаних з собаками, які нею утримуються. Крім того, зазначає, що вона готова відшкодувати потерпілій 1000 гривень на її лікування. При цьому вважає, що правопорушення вона не скоїла, оскільки її собаки не повинні вигулюватися в намордниках.

Просить дану постанову судді скасувати та провадження у справі закрити

Заслухавши в судовому засіданні правопорушника ОСОБА_1 та її захисників-адвокатів Семочка О.А. та Козія І.Ю., які просили задовольнити апеляційну скаргу, потерпілу ОСОБА_2 та її представника адвоката Масенко С.В., які просили рішення суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Так, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи зобов`язана зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 154 КУпАП передбачено відповідальність за тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну, та тягне за собою накладення штрафу від трьох до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин.

І як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів, дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП.

Такий висновок суду підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР № 021044 від 10 червня 2019 року, заявою ОСОБА_2 , показаннями самої ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , показами свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , даними в суді апеляційної інстанції та іншими матеріалами справи.

При цьому, суд апеляційної інстанції відкидає твердження правопорушника ОСОБА_1 про те, що потерпіла ОСОБА_2 сама спровокувала інцедент, так як обов`язок по утриманню тварин, їх вигулювання та забезпечення безпеки інших осіб покладається на власника, а згідно копії дипломів вбачається, що ОСОБА_1 належать собаки без породи за кличкою Барс, 2011 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , 2018 р.н.

Покликання апелянта про те, що постанова суду винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, не в повній мірі відповідає вимогам закону, розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Що стосується доводів апелянта про закриття провадження у справі, то вважаю, що у діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, а тому відсутні підстави для закриття провадження у даній справі.

При цьому апеляційний суд відхиляє твердження ОСОБА_1 про те, що в її діях відсутній склад даного адміністративного правопорушення, оскільки її собаки, без визначеної породи, не входять до переліку порід собак, яких повинні вигулювати в намордниках, встановлених правилами утримання і поводження з тваринами у м. Львові, затверджених Ухвалою Львівської міської ради № 262 від 17 березня 2016 року, так як даний перелік визначає лише породи собак, відповідальність власників яких підлягає обов`язковому страхуванню за шкоду, яка може бути заподіяна третім особам. Крім того, відповідно до цих правил, а також Закону України «Про ветеринарну медицину» особа, яка супроводжує тварину, зобов`язана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуючою домашньою твариною. А тому, на переконання апеляційного суду, з метою забезпечення безпеки оточуючих людей собаки ОСОБА_1 повинні були вигулюватися в намордниках, і про це було відомо останній, оскільки вона вигулювала собак як в намордниках так і без намордників, що підтвердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 .

Разом з тим, доводи апеляційної скарги правопорушника ОСОБА_1 щодо необґрунтованого застосування до неї адміністративного стягнення у виді штрафу з конфіскацією обох тварин: собаки без породи кобель за кличкою Барс, 2011 ІНФОРМАЦІЯ_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , та суки ОСОБА_3 , 2018 р.н., за наявних в справі обставин заслуговують на увагу.

Так, як вбачається з матеріалів справи, зокрема із протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 021044 від 10 червня 2019 року складеному стосовно ОСОБА_1 , в такому зазначено, що ОСОБА_1 28 травня 2019 близько 08:20 у дворі за будинком на АДРЕСА_2 вигулювала собак, без породи, без намордника, внаслідок чого собака вкусила гр. ОСОБА_2 за ногу, спричинивши заподіяння шкоди здоров`ю останній, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 154 КУпАП.

При цьому, як ОСОБА_1 так і потерпіла ОСОБА_2 , як в суді першої так і в апеляційній інстанції зазначили, що потерпілу вкусила одна собака, а саме - ОСОБА_3 .

Жодних інших доказів, які би підтверджували той факт, що ОСОБА_2 вкусило дві собаки в матеріалах справи немає.

А тому, на думку апеляційного суду призначаючи ОСОБА_1 стягнення, суд першої інстанції припустився помилки, призначивши адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 154 КУпАП у виді штрафу з конфіскацією тварин: собаки без породи кобель за кличкою Барс, 2011 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та суки ОСОБА_3 , 2018 р.н., оскільки факт укусу потерпілої двома собаками не доведений, і лише одна собака заподіяла шкоду здоров`ю потерпілої ОСОБА_2 .

За таких обставин апеляційний суд приходить до переконання, що оскаржена постанова судді стосовно ОСОБА_1 в частині накладення стягнення підлягає зміні, а апеляційна скарга останньої частковому задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 18 липня 2019 року щодо ОСОБА_1 в частині накладення на неї стягнення змінити.

Вважати ОСОБА_1 притягнутою до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, з накладенням на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 5-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят п`ять) гривень з конфіскацією тварини, а саме собаки без породи за кличкою ОСОБА_3 , 2018 р.н.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.Михалюк