Справа № 644/1899/19
Провадження № 3/644/741/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 травня 2019 р.

м. Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Харкова Саркісян О.А., розглянувши матеріал щодо особи, яка притягується до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

17.02.2019 року о 03-16 годин у м. Харкові, бул.І.Каркача, 73 ОСОБА_1 керував транспортним засобом АЗЛК 2144, державний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан алкогольного спяніння зі згоди водія проводився із застосуванням газоаналізатора «Drager Alcotest 6820 AR 0313» в присутності двох свідків. Результат огляду 1,98 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення вимог, встановлених п. 2.9 А Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 пояснив, що огляд на стан спяніння проведено з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, оскільки працівниками поліції ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан спяніння в закладі охорони здоровя. Крім того, з диску не зрозуміло хто саме проходить огляд на стан спяніння, дуже темно, зображення не чітке, особа 6-7 разів дихав у Драгер, жодних прав поліцейські не розяснювали. ОСОБА_1 після проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки хотів поїхати для проходження на стан спяніння до закладу охорони здоровя, але інспекторами не було виписано направлення. Зазначив, що ОСОБА_1 не був згоден з протоколом. Вважає, що ОСОБА_1 не вчиняв правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та не порушував п.2.9А ПДР України.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення свідка ОСОБА_3, суддя приходить до наступного висновку.

Ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортними засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або щодо вживання лікарських препаратів, щ знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності з підпунктом "а" пункту 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.п.6,7 розділу 1 Інструкції огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Вина ОСОБА_1 підтверджується сукупністю зібраних та досліджених доказів по справі, а саме:

-пояснення свідка ОСОБА_3, про те, що він був пасажиром в автомобілі під керуванням ОСОБА_1, який підвозив його додому в якості таксиста 17.02.2019 року. Біля будинку № 73 по бул.І.Каркача в м.Харкові водія було зупинено співробітниками поліції Під час спілкування водія запідозрили в тому, що він знаходиться у стані алкогольного сп*яніння, хоча при ньому водій не вживав алкогольні напої і як йому здалося, був тверезий. Приїжджало декілька патрульних екіпажів, надавали на вибір декілька запакованих мундштуків, перевіряли вибраний ним мундштук спочатку він показав нулі, а після цього водій декілька раз не міг продути в мундштук, так як хвилювався. Після того, як водій продув в трубку, то він не погоджувався з результатом, але поліцейські відмовили йому поїхати до наркоцентру. Також свідок пояснив суду, що письмове пояснення підписав, але не читав його.

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 136535 від 17.02.2019 року,

-актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що огляд проведено у звязку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, проба позитивна, вміст алкоголю у видихаємому повітрі складає 1,98 проміле. Огляд проведено за допомогою «Drager Alcotest 6820 AR 0313»;

-результатом тесту від 17.02.2019 року з підписом ОСОБА_1

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які містяться в матеріалах справи та з яких видно, що у їх присутності ОСОБА_1 пройшов огляд на стан спяніння з використанням газоаналізатора «Drager Alcotest 6820 AR 0313» за результатами якого встановлено, що вміст алкоголю у видихаємому повітрі складає 1,98 проміле;

-довідкою про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія ВАН 613415 від 13.07.2013 року.

Також в судовому засіданні був досліджений відеозапис с нагрудних камер інспекторів УПП, який підтверджує порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України.

Суд відноситься критично до твердження свідка про те, що ОСОБА_1 не погоджувався з результатом алкотесту, оскільки будучи запрошеним до суду на прохання захисника тільки в судовому засіданні повідомив про ці факти. Більш того, ці твердження спростовуються протоколом дослідження та актом дослідження, де зазначено ОСОБА_1 про те, що він згоден з результатом освідування. Крім того, на даних відеозапису такі твердження ОСОБА_1 відсутні. Він дійсно вимагав надати докази належної сертифікації газоаналізатора і такі документи на його прохання були надані співробітниками поліції і ці ж дані надані захисту на їх запит.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі держави.

Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп*яніння.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

При призначенні виду та міри стягнення суд враховує ступінь важкості здійсненого правопорушення, особистість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, відсутність обставин, що обтяжують та помякшують відповідальність за адміністративне правопорушення та з урахуванням всіх обставин у справі суд вважає накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом, яке буде необхідним та достатнім для виправлення та попередження здійснення нових правопорушень.

Згідно положень ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ч.2 ст. 130, ст. 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Постанову може бути оскаржено в Харківський апеляційний суд через районний суд протягом 10 діб.

Суддя

ОСОБА_5 А.