КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/2724/2019 Постанова винесена суддею Сирбул О.Ф.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві, справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за апеляційною скаргою захисника Скотара О.М. з доповненнями ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 28 травня 2019 року

в с т а н о в и в:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 28 травня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Як встановив суддя місцевого суду в постанові, ОСОБА_1 14 квітня 2019 року о 15 год. 40 хв. по вул. Горлівській в м. Києві керував автомобілем «БАЗ Т 713 12», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло; блідий колір обличчя; поведінка, яка не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України і вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Скотар О.М., посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування матеріального закону, просить постанову Дарницького районного суду м. Києва від 28 травня 2019 року скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що суд першої інстанції порушив вимоги ст. 268 КУпАП, оскільки справу розглянув без участі ОСОБА_1 та за відсутності відомостей про належне його сповіщення про судове засідання, водночас неправильно встановив фактичні обставини справи та обґрунтував свої висновки недопустимими доказами, отже не виконав вимог ст. 245, 280 КУпАП.

Зокрема, звертає увагу на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення невірно та нечітко сформульована суть адміністративного правопорушення при тому, що відповідальність за керування автомобілем з ознаками сп`яніння не передбачена; в копії протоколу про адміністративне правопорушення, яка вручена ОСОБА_1 , не зазначена частина статті 130 КУпАП, однак в оригіналі протоколу є посилання на частину 1 ст. 130 КУпАП; пояснення свідків відібрані на бланках та їх зміст не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_1 не пропонувався огляд на місці зупинки транспортного засобу, водночас особу свідків було встановлено лише з їх слів; відеозапис не містить всієї процедури оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, що є порушенням вимог пунктів 3.3, 3.5 Розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.02.2016 № 100.

Окрім того зазначає, що ОСОБА_1 перевозив продукти харчування на значну суму до м. Пирятин, а тому, враховуючи тривалий час від зупинки автомобіля та ймовірність псування продуктів, був змушений відмовитись від огляду, щоб якнайшвидше здійснити доставку продуктів харчування. При цьому стверджує, що працівники поліції істотно порушили вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (далі - Інструкція), оскільки не запропонували ОСОБА_1 огляд на місці зупинки транспортного засобу, не направили його на проведення огляду в заклад охорони здоров`я, бо в матеріалах справи відсутнє відповідне направлення, не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. Разом із цим, матеріали справи не містять даних щодо причин зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .

Вказує захисник і на те, що суд не дотримав вимог ст. 33 КУпАП при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

Одночасно в апеляційній скарзі захисник Скотар О.М. порушив питання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 28 травня 2019 року, поважність пропуску якого обґрунтував тим, що розгляд справи відбувся у відсутність ОСОБА_1 , а про прийняте рішення він дізнався лише 13 червня 2019 року, звернувшись до суду з відповідною заявою.

В доповненнях до апеляційної скарги ОСОБА_1 виклав аналогічні доводи та апеляційне прохання.

Захисник Скотар О.М. у судове засідання не прибув, повідомив суду про те, що 22 серпня 2019 року за ініціативою ОСОБА_1 розірвав з ним договір про надання правової допомоги, просив здійснювати апеляційний розгляд без його участі.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не прибув,клопотання про відкладення розгляду справи не подав, а тому його неявка, з огляду на положення ч. ч. 5, 6 ст. 294 КУпАП, не перешкоджає апеляційному перегляду постанови судді місцевого суду.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, доповнень до неї та клопотання, вважаю можливим в даному випадку поновити захиснику строк оскарження судового рішення, з урахуванням того, що справу було розглянуто без участі ОСОБА_1 , копію постанови він отримав 13 червня 2019 року та з цього часу протягом десяти днів захисником в інтересах ОСОБА_1 була подана апеляційна скарга, проте апеляційна скарга захисника з доповненнями ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Під час апеляційного розгляду не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги захисника щодо істотного порушення прав ОСОБА_1 , передбачених ст. 268 КУпАП, бо, як слідує з матеріалів провадження, судом були здійснені заходи для виклику ОСОБА_1 в судове засідання шляхом направлення повістки за адресою, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення, але судовий виклик повернувся до суду без вручення у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Між тим, за даними протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 були роз`яснені процесуальні права та повідомлено про розгляд справи в суді, проте самостійно він не цікавився станом відомої йому справи.

До того ж, при розгляді справи в апеляційному суді ОСОБА_1 мав можливість для реалізації усіх своїх прав, передбачених ст. 268 КУпАП, але в судове засідання не прибув, отже слід вважати, що розгляд справи в суді першої інстанції за його відсутності не вплинув на правильність прийнятого суддею рішення і не може бути підставою для його скасування.

Що стосується доводів захисника та ОСОБА_1 , які вони пов`язують з проханням про закриття провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, то вони є непереконливими, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,

284 КУпАП.

За змістом п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок).

Разом із цим, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що вимоги п. 2.5 ПДР України, як про це переконливо свідчать докази у справі, ОСОБА_1 виконано не було та його винуватість у вчиненні правопорушення, за обставин, викладених у постанові, підтверджується даними: протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 287936 від 14 квітня 2019 року (а.с. 1); письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 2); відеозапису з нагрудної камери поліцейського (а.с. 3), отже судове рішення постановлено з дотриманням вимог закону.

Так, протокол про адміністративне правопорушення від 14 квітня 2019 року складений уповноваженою на те особою, без істотних порушень вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та, окрім іншого, містить виклад суті адміністративного правопорушення, виходячи з характеру вчинених дій, зокрема, в протоколі вказані ознаки наркотичного сп`яніння водія ОСОБА_1 , які були виявлені поліцейським, та дії водія в присутності двох свідків щодо ухилення від огляду на стан сп`яніння, є вказівка на порушення вимог п. 2.5 ПДР України та посилання на ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи захисника щодо неконкретності викладення суті правопорушення в протоколі не заслуговують на увагу, оскільки диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Водночас, виходячи з вимог Інструкції та Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Таким вимогам протокол про адміністративне правопорушення повністю відповідає.

При цьому доводи захисника щодо невідповідності змісту протоколу в справі з тією копією, яка була вручена ОСОБА_1 , нічим не підтверджені.

Крім того, як убачається із протоколу, в поясненнях ОСОБА_1 власноручно указав, що залишає автомобіль на місці зупинки та зобов`язується не керувати, що вже свідчить про неспроможність доводів апелянтів щодо нездійснення працівниками поліції такого заходу забезпечення провадження як відсторонення водія від керування транспортним засобом.

Не викликають жодних сумнівів у їх достовірності і письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які складені на виконання вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 06.11.2015 № 1376 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 за № 1496/27941, а їх зміст узгоджується з фактичними обставинами правопорушення, наведеними у протоколі та переконливо доводить, що саме в присутності двох свідків водійОСОБА_1 14 квітня 2019 року о 15 годині 50 хвилин відмовився на вимогу поліцейського від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Узгоджуються пояснення свідків із відеозаписом, долученим до протоколу, з якого слідує, що працівником поліції в присутності двох свідків було запропоновано водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога, тобто у закладі охорони здоров`я, на що він відмовився.

При цьому зафіксовані у відеозапису обставини, що передували складанню протоколу про адміністративне правопорушення переконливо доводять, що водій ОСОБА_1 вчинив дії, пов`язані з ухиленням від огляду на стан наркотичного сп`яніння, а тому порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, що і було викладено у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, про що в свою чергу свідчать їх підписи у протоколі.

Хоча відеозапис не відображає всього перебігу подій до часу завершення процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення, на що звертає увагу захисник, але у суду не було підстав не брати його до уваги, оскільки ОСОБА_1 в поясненнях у протоколі не повідомив таких суттєвих обставин, які відбувалися до або під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та не були зафіксовані працівниками поліції, але ставили під сумнів достовірність даних, викладених у протоколі.

Крім того, як слідує із відеозапису, ОСОБА_1 не оспорював дії поліцейських, які були пов`язані із зупинкою керованого ним транспортного засобу, а тому дослідження питання щодо обґрунтованості підстав такої зупинки для даного провадження не має істотного значення.

Твердження захисника про те, що поліцейський в порушення вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції не запропонував ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, не видав йому направлення на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, також не заслуговують на увагу. Враховуючи, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у будь-якому випадку підлягав проведенню виключно в закладі охорони здоров`я відповідно до п. 12 розділу ІІ згаданої Інструкції, проте ОСОБА_1 відмовився від такого огляду. Водночас у поліцейського не було підстав для оформлення письмового направлення водія на огляд, від якого він відмовився, оскільки відповідно до положень ст. 266 КУпАП огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться виключно в присутності поліцейського.

Таким чином, на противагу доводам апелянтів, докази у справі є належними, допустимими та достовірними, здобуті вони з додержанням процесуальної процедури та об`єктивно узгоджуються між собою, тому суддя місцевого суду обґрунтовано поклав їх в основу висновку про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_1 перевозив продукти харчування на значну суму до м. Пирятин, а тому, враховуючи тривалий час від зупинки автомобіля та ймовірність псування продуктів, був змушений відмовитись від огляду, щоб якнайшвидше здійснити доставку продуктів харчування, не можуть бути враховані судом, оскільки в справі відсутні та апелянтами не надані жодні докази того, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності.

Та обставина, що суддя місцевого суду безпосередньо не допитав під час розгляду справи свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не може свідчити про неповноту судового розгляду, оскільки відеозапис, долучений до протоколу, дає можливість з достатньою повнотою перевірити дотримання працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП і підзаконних нормативних актів та дійти висновку про відсутність порушень під час провадження в справі.

З цих же підстав апеляційний суд відхилив клопотання захисника про допит під час апеляційного розгляду свідків у справі та працівників поліції.

Враховуючи наведене, вважаю, що висновки судді місцевого суду в постанові від 28 травня 2019 року, відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на оцінці доказів, які спростовують позицію ОСОБА_1 та захисника в апеляційній скарзі і доповненнях до неї, отже судове рішення постановлено з дотримання вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП і немає законних підстав для його скасування та закриття провадження в справі.

Що стосується стягнення, то воно накладено на ОСОБА_1 в межах строків, встановлених ст. 38 КУпАП, та виходячи із санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка не передбачає альтернативних стягнень.

За відсутності підстав для скасування постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 28 травня 2019 року, яка є законною та обґрунтованою, апеляційна скарга захисника Скотара О.М. з доповненнями ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику Скотару Олександру Миколайовичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Дарницького районного суду м. Києва від 28 травня 2019 року.

Апеляційну скаргу захисника Скотара Олександра Миколайовича з доповненнями ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 28 травня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді у штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк 1 рік - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.П. Павленко