Справа № 404/2745/19
Номер провадження 3/404/851/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Галаган Олексій Валерійович, розглянувши матеріали справи стосовно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, українця, громадянина України, працюючого зварювальником «Євростенд», який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

- про вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 03.03.2019 року о 16-00 год., ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_1 вчинив відносно бабусі домашнє насильство психологічного характеру, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що проживає разом з бабусею, за адресою: АДРЕСА_1. По обставинам справи пояснив, що сварка виникла із-за того, що зламався дверний замок і він зняв дверні ручки, оскільки лише в такий спосіб можна було зачинити двері на ключ, в протилежному випадку квартира не зачинялася. ОСОБА_1 погодився, що він в грубій формі відповів бабусі, проте підстав викликати поліцію не вбачає. Щодо посилань, що під час сварки він перебував в стані алкогольного спяніння, то цей факт ОСОБА_1 категорично заперечив, оскільки працює шість днів на тиждень. Вжиття алкогольних напоїв дозволяє собі тільки у неділю, оскільки його робота потребує значної уважності та концентрації уваги. ОСОБА_1 просив врахувати, що раніше не притягався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП. Крім того, вказав, що на даний час, питання з дверима вирішено, претензій будь-якого характеру у бабусі до нього не має. Під час конфлікту будь-якого насилля з його боку вчинено не було.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши письмові матеріали справи, вважаю не доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, а його дії такими, що не підпадають під ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за насильство в сімї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сімї. З наведеного убачається, що обєктивна сторона правопорушення передбачає наявність обовязкових складових: діяння - вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного, економічного характеру та наслідків у вигляді настання /або можливості настання/ шкоди фізичному або психічному здоровю потерпілого.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», насильство у сім'ї це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Зазначене у цій же статті визначення пояснює, що психологічне насильство в сім'ї - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров'ю особи.

Розгляд справи проводиться за принципом диспозитивності. Так, згідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 03.03.2019 року о 16-00 год., ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_1 вчинив відносно бабусі домашнє насильство психологічного характеру.

Проте, складаючи протокол про адміністративне правопорушення працівник поліції не розкрив суті правопорушення не вказав, які саме дії вчинив ОСОБА_1, які наслідки настали від його дій.

Так, на підтвердження фактів зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, до суду надано письмові пояснення та заява ОСОБА_2, в яких заявниця просить притягнути до відповідальності її онука, оскільки він часто знаходиться в стані алкогольного спяніння, ображає її нецензурною лайкою та постійно хоче влаштувати з нею бійку.

Проте, суд оцінює критично письмові пояснення надані ОСОБА_2 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки вони повністю спростовані поясненнями ОСОБА_1, наданими як під час розгляду справи, так і під час складання протоколу, яким у суду не має підстав не довіряти.

За таких підстав, надані на розгляд матеріали, у розумінні до вимог п. 14 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», не містять доказів на підтвердження ознак психологічного насильства вчиненого саме з метою навмисного спричинення емоційної невпевненості, нездатності захистити себе, якими могла завдаватись або завдана шкода психічному здоров'ю.

Таким чином, матеріали адміністративного провадження не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б переконливо вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ст.173-2 КУпАП та настання для потерпілої особи наслідків, зазначених у цій статті.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП не знайшла свого підтвердження належними та достатніми доказами, тому вважає за необхідне звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Керуючись ст.ст. 1, 9, 173-2, 245, 247, 277, 280, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Провадження у справі закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 діб з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_3