П О С Т А Н О В А

Справа № 135/1101/19

Провадження № 3/126/1361/2019

"12" листопада 2019 р. м. Бершадь

Суддя Бершадського районного суду

Вінницької області Гуцол В. І.

із секретарем Гримальською С.В.

за участі прокурора Гладкоскока М.В., захисника адвоката Волошина І.А.,

особи, що притягається до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління захисту економіки у Вінницькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , одруженої, працює головним державним ревізором-інспектором відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Вінницькій області, до адміністративної відповідальності не притягувалася,

за ст. 172-6 ч.2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Бершадського районного суду Вінницької області надійшов адміністративний матеріал, у якому зазначено, що ОСОБА_1 , головний державний ревізор-інспектор відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Гайсинського управління ГУ ДФС у Вінницькій області, будучи відповідно до п.п. "в" п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону, тобто особою, яка відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язана подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, таким чином відповідно до примітки до ст. 172-6 КУпАП також суб`єктом відповідальності за порушення вимог фінансового контролю, в порушення вимог ч.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», набувши 05.12.2018 у власність квартиру загальною площею 37,8 кв.м, житловою площею 12,9 кв.м, за № АДРЕСА_2 вартістю 217161 грн., станом на 21.06.2019 9 год. 40 хв. письмово не повідомила Національне агенство із запобігання корупції (НАЗК) про суттєві зміни у майновому стані, чим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП не визнала, суду показала, що вона на час набуття у власність квартири і складання протоколу перебувала на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Гайсинського управління ГУ ДФС у Вінницькій області, займала посаду державного службовця категорії "В". Згідно п.п. "в" п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» її посада віднесена до суб`єктів, на яких поширюється дія вказаного Закону. Нею не заперечується того факту, що нею не було повідомлено у десятиденний строк з моменту отримання доходу Національне агенство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані. За змістом міжнародних договорів, згоду на обов`язковість яких надала ВРУ, обов`язковими ознаками, за якими будь-яка неправомірна чи неетична поведінка осіб, уповноважених на виконання функцій держави може визнаватись корупційною, а так само й процедура віднесення тих чи інших діянь названих суб`єктів до категорії корупційних та їх кваліфікації за відповідними нормами глави 13-А КУпАП, в тому числі і за ч.2 ст. 172-6 КУпАП є умисна форма вини, використання свого службового становища та мета одержання неправомірної вигоди. З матеріалів справи про адміністративне правопорушення не доведено наявності її умислу на несвоєчасне подання повідомлення та корисну мету таких дій. Натомість, у поданій до 01.04.2019 року щорічній декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік (Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання фунцій держави або місцевого самоврядування, оприлюднено на офіційному веб-сайті Національного агенства із запобігання корупції) нею було зазначено про вказану у протоколі про адміністративне правопорушення квартиру. При цьому, на момент заповнення цієї декларації, перевірка щодо можливого скоєння інкримінуємого їй адміністративного правопорушення ще не проводилась, а відтак вона не могла знати про таку перевірку, але все ж таки повністю відобразила свій дохід у щорічній декларації, що також вказує на відсутність у неї будь-якої протиправної мети та умислу на приховування інформації про суттєві зміни у майновому стані. Таким чином, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відомостей, які б вказували на те, що вона не подавши повідомлення про суттєві зміни майнового стану до 23 год. 59 хв. 15.12.2018 року мала умисел на порушення вимог фінансового контролючи переслідувала будь-який корупційний інтерес. Вважає, що виконала всі вимоги антикорупційного законодавства і в її діях відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, тому просить суд закрити провадження по даній справі.

Прокурор Гладкоскок М.В. у судовому засіданні просив провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням строків притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог КУпАП України, одним із завдань провадження у адміністративних справах є забезпечення судами своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, передбачених ст.ст. 247 і 280 КУпАП.

Суди мають також з`ясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв`язку між діянням і виконанням особою повноважень, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, пов`язаних з корупцією, суди зобов`язані забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне й неухильне застосування чинного законодавства.

Вирішуючи справи цієї категорії, суди повинні керуватися Конституцією, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), законом «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VІІ, КУпАП України, іншими нормативно-правовими актами, а також практикою Європейського суду з прав людини.

Згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України», визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Згідно матеріалів адміністративної справи встановлено, що ОСОБА_1 на час набуття у власність квартири загальною площею 37,8 кв.м, житловою площею 12,9 кв.м, за АДРЕСА_2 вартістю 217161 грн. і складання протоколу № 202 від 06.08.2019 року перебувала на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Гайсинського управління ГУ ДФС у Вінницькій області, займала посаду державного службовця категорії "В". Згідно п.п. "в" п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» її посада віднесена до суб`єктів, на яких поширюється дія вказаного Закону.

У поданій ОСОБА_1 до 01.04.2019 року щорічній декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік (Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання фунцій держави або місцевого самоврядування, оприлюднено на офіційному веб-сайті Національного агенства із запобігання корупції) нею було зазначено про вказану у протоколі про адміністративне правопорушення квартиру. При цьому, на момент заповнення цієї декларації, перевірка щодо можливого скоєння інкримінуємого їй адміністративного правопорушення ще не проводилась, а відтак вона не могла знати про таку перевірку, але все ж таки повністю відобразила свій дохід у щорічній декларації.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» (в редакції закону №1022-VIII від 05.10.2016), встановлено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства. Порядок інформування Національного агентства про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента, а також про суттєві зміни у майновому стані, визначаються Національним агентством. Відповідно до частини 2 цієї ж статті 52 Закону України «Про запобігання корупції» (в редакції закону №1774-VIII від 06.12.2016), згідно Прикінцевих та перехідних положень цей Закон набрав чинності з 01.01.2017, встановлено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 затверджено Форму повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб`єкта декларування, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 961/29091, відповідно до якої під суттєвою зміною у майновому стані суб`єкта декларування розуміється отримання ним одноразового доходу або придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 01 січня, у якому подається повідомлення. Якщо вартість майна перевищує 50 мінімальних заробітних плат, але була сплачена частинами, то повідомлення про суттєві зміни в майновому стані подається після переходу права власності на таке майно. Дохід, який був нарахований, але не сплачений (не отриманий), не повідомляється. Повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування подається ним особисто шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Інформація, включена в повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування, повинна бути також відображена в декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яку такий суб`єкт декларування подає відповідно до Закону України "Про запобігання корупції".

Згідно протоколу № 202 про адміністративне правопорушення від 06.08.2019 року, пов`язане з корупцією, ОСОБА_1 , набувши 05.12.2018 року у власність квартиру загальною площею 37,8 кв.м, житловою площею 12,9 кв.м, за № АДРЕСА_2 вартістю 217161 грн., станом на 9 год. 40 хв. 21.06.2019 року письмово не повідомила Національне агенство із запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані.

Частиною 2 ст. 172-6 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, а саме неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність. Даною статтею, також, визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. ст. 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Склад правопорушення за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП є формальним, оскільки обов`язковим елементом об`єктивної сторони є умисна дія - умисне несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані. Тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести в діях особи умисел на несвоєчасне повідомлення.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З врахуванням положень ст. 1 Закону №1700-VII, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов`язана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети. А тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести наявність в діях особи умислу на несвоєчасне подання такого повідомлення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

При дослідженні матеріалів справи в судовому засіданні встановлено, що ні у протоколі про адміністративне правопорушення, а ні у судовому засіданні не наведено обґрунтувань та доказів на підтвердження суб`єктивної сторони даного правопорушення. Тобто, не встановлені і не доведені вина у формі умислу, мотив (корисливий, особиста зацікавленість, неправильно зрозумілі інтереси служби, тощо).

Зокрема, повідомлення в порядку ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» шляхом подачі електронної декларації до НАЗК і не повідомлення в порядку ст. 52 цього Закону шляхом подачі окремої інформації до НАЗК про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування виключають наявність вини у формі умислу в учиненні зазначених дій, а відтак і наявності суб`єктивної сторони даного правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, оцінюючи пояснення ОСОБА_1 , висловлені у судовому засіданні, письмові докази на підтвердження доводів, доданих до протоколу та які містяться у матеріалах справи, суд приходить до висновку про не встановлення вини ОСОБА_1 у несвоєчасному поданні декларації про суттєві зміни в майновому стані через відсутність умислу на вчинення правопорушення, а саме суб`єктивної сторони складу правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи наведене, оцінивши вищевказані докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч. 6 ч. 7 ст. 126 Конституції України, ст. 7, 9, 10, 11, 247, 283-285 КУпАП, ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», ст.247, 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Бершадський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Суддя В. І. Гуцол