Справа № 316/789/19
Провадження № 3/316/259/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2019 рік м.Енергодар

Суддя Енергодарського міського суду Запорізької області Бульба О.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління Державного агентства рибного господарства в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Горностаївка, Горностаївського району, Херсонської області, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 002774 від 27.03.2019 року ОСОБА_1 27.03.2019 року о 12-00 годині на Каховському водосховищі в районі м. Енергодар, Запорізької області здійснював протизаконний лов риби з берега методом багріння забороненими знаряддями лову- «драком». Риби не виловив.

Відповідно до пояснень, наданих ОСОБА_1 , він дійсно 27.03.2019 року здійснювали лов риби на гачок, а не браконьєрським способом. Коли підійшли до нього рибінспектори, то на їх прохання він зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення, що здійснював лов риби забороненим методом. Ніяких знарядь лову у нього не вилучалося, бланк опису вилученого знаряддя лову ним був підписаний незаповнений (а.с. 7).

Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частина 1 ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Судом встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення № 002774 від 27.03.2019 року, який складений відносно ОСОБА_1 , відсутні пояснення свідків, як це передбачено статтею 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зміст матеріалів справи спростовує висновки посадової особи Управління Державного агентства рибного господарства в Запорізькій області, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 р., Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що у протоколі про адміністративне правопорушення та матеріалах справи не приведено доказів винності ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП, хоча саме на орган, котрий склав протокол про адміністративне правопорушення, закон покладає обов`язок збирання та надання доказів, з урахуванням усіх наведених вище обставин справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 має бути закрита на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 4 ст. 85 КУпАП,- закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя О. М. Бульба