КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Мельник В.В., за участю:

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Шапошника Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Богуславського районного суду Київської області від 21 березня 2019 року відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП),

в с т а н о в и в:

Постановою судді Богуславського районного суду Київської області від 21.03.2019 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 10.01.2019, о 18 год. 10 хв., ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ», державний номер НОМЕР_1 , по вул. Миколаївській, у м. Богуслав Київської області, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 «а» «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (надалі - Правил дорожнього руху), та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати, та закрити провадження у справі, посилаючись на порушення суддею місцевого суду норм процесуального та матеріального права, неповноту судового розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначав, що викладені у протоколі обставини не відповідають дійсності, оскільки 10.01.2019 він перебував у стані сильного емоційного збудження, обумовленого сімейним конфліктом із дружиною. Керуючи автомобілем, він декілька разів здійснив розворот на проїзній частині, після чого зупинив автомобіль на узбіччі, та придбав у магазині алкогольні напої, який вжив на місці. Коли прибули працівники поліції, його автомобіль знаходився у нерухомому стані, що підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3

На думку апелянта, показання свідка ОСОБА_4 та відеозапис місця події не можуть бути доказами у справі, оскільки вказаний свідок є працівником поліції, який перебував на місці події не під час виконання ним службових повноважень, та здійснював відеозйомку на власний мобільний телефон.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Шапошника Є.В., який просив задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.5 Правил, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2, 3 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно п. 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджуєтьсяданими протоколу по адміністративне правопорушення від 10.01.2019 року, у відповідності до якого, цього ж дня, о 18 год. 10 хв., ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ», державний номер НОМЕР_1 , по вул. Миколаївській, у м. Богуславі Київської області, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 «а» «Правил /а.с. 1/;письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з яких убачається, що вказані свідки бачили, як ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, та після зупинки транспортного засобу працівниками поліції, у їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер" та у медичному закладі охорони здоров`я /а.с. 5-7/; даними відеозапису, на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння /а.с. 29/; показаннями допитаних у судовому засідання суду першої інстанції інспекторів поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом у момент, коли до нього підійшли працівники поліції, ретельно перевірялися але не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Вказані доводи апелянта спростовуються поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 10.01.2019, які зазначали про те, що бачили, як ОСОБА_1 10.01.2019, близько 18 год. 00 хв. керував транспортним засобом «ВАЗ», державний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, заважаючи при цьому іншим учасникам дорожнього руху та не реагуючи на їх зауваження.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 та його захисником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження викладених ним доводів про те, що він вживав алкогольні напої після того, як зупинив транспортний засіб на узбіччі.

Посилання апелянта на те, що наявний у справі відеозапис не може бути доказом у справі, оскільки він здійснений інспектором поліції ОСОБА_4, який перебував на місці події не під час виконання ним службових повноважень, та здійснював відеозйомку на власний мобільний телефон, є безпідставними.

Як убачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, диск із відеозаписом направлено на адресу Богуславського районного суду Київської області листом №952/109/1011/1/04-2019 від 19.03.2019 начальником Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області /а.с. 28/.

З урахуванням наведеного, не убачаю підстав для визнання відеозапису місці події, який узгоджується з іншими наявними у справі доказами, недопустимим доказом. Суддя місцевого суду обґрунтовано допустив відомості, що містяться на відеозаписі з місця події як доказ у справі.

Та обставина, що допитаний суддею місцевого суду інспектор поліції ОСОБА_4 перебував на місці події не під час виконання ним службових повноважень, сама по собі, не свідчить про наявність у вказаного свідка підстав для обмови ОСОБА_1 та не свідчить про його зацікавленість у результатах розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення свою незгоду із викладеними у ньому відомостями та процедурою оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення. Однак зауважень чи заперечень щодо процедури складення протоколу про адміністративне правопорушення, у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не висловлював, та відмовився від надання пояснень.

Отже, при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Інші доводи апеляційної скарги висновків судді місцевого суду не спростовують.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Богуславського районного суду Київської області від 21 березня 2019 року відносно ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Мельник В.В.