Справа№ 640/2527/19
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" квітня 2019 р. Київський районний суд м. Харкова у складі: судді - Божко В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: не відомо), проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 А, -
за ст. 130 ч.1 КпАП України, -
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 202980 від 20.01.2019 р., ОСОБА_1 19.01.2018 р. о 23-20 год. керував транспортним засобом «Acura MDX» д.н.з. НОМЕР_1 по Білгородському шосе, 4 в м. Харкові в стані алкогольного сп'яніння, що підтверджується висновком № 98 лікаря нарколога КЗОЗ ХОНД. Від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер» відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.9 А «Правил дорожнього руху України», за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
До судового засідання зявився ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_2, які зі складеним протоколом не погодились, вказуючи на те, що він складений з чисельними порушеннями діючого законодавства при відсутності події та складу адміністративного правопорушення, при відсутності доказів вчинення правопорушення. Просили закрити провадження у адміністративній справі, у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Письмові заперечення долучені до матеріалів справи.
Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1, його представника адвоката ОСОБА_2, дослідивши адміністративний матеріал, встановив наступні факти.
Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту протоколу про адміністративне правопорушення. В ньому, зокрема, повинно бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі сукупності досліджених доказів, які наведені на обґрунтування наявності складу правопорушення і правильності його юридичної кваліфікації.
У відповідності до ст. 245 КУпАП, суд має повно, всебічно і обєктивно зясувати обставини кожної справи, вирішуючи її в точній відповідності до вимог чинного законодавства.
Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
З матеріалів справи вбачається, що 20.01.2019 р. о 00 год. 45 хв. в м. Харків, по вул. Білгородське шосе, 4, інспектором взводу 2 роти 1 батальйону 4 УПП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 202980 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, відповідно до положень ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.
Статтею 130 ч. 1 КУпАП України передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом водієм у стані алкогольного, наркотичного спяніння.
Об'єктивна сторона цього правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння.
Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП визначає 3 обєктивні сторони складу правопорушення, за яке винна особа має понести покарання, визначене санкцією даної норми, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водночас, підставою для притягнення суб'єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.
Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об'єктивних і суб'єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.
Об'єктивна сторона правопорушення це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об'єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об'єктивних умов його здійснення. Обов'язковими ознаками об'єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв'язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак обєктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.
Суб'єктивна сторона правопорушення це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов'язковою ознакою суб'єктивної сторони є вина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).
Постанова судді, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Для використання доказу при розгляді справи необхідно, щоб він був належним і допустимим. Належний доказ це доказ, зміст якого відтворює (приблизно чи вірогідно) фактичну обставину, що має значення для правильного вирішення справи. До того ж фактичні дані це дані, які мають звязок із фактами предмета доведення, здатні підтвердити існування чи відсутність доказуваних фактів. А допустимим вважається той доказ, який був отриманий у встановленому законом порядку і передбаченими способами, а також коли законодавець допускає його використання.

Так, відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність особи настає виключно в разі, якщо ця особа керувала транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок огляду на стан спяніння встановлений ст. 266 КУпАП, відповідно до ч. 2 якої, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Тобто, нормами чинного законодавства України передбачено наявність двох обовязкових умов для проведення процедури огляду водія (судноводія) на стан алкогольного спяніння: свідки повинні бути присутніми під час пропозиції проведення, а також самого проведення такого огляду; під час складання відповідних процесуальних документів.

Однак, протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 202980, складений інспектором з порушенням вимог ст. 254, ч. 2 ст. 266 КУпАП та п. 2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, а саме за відсутності свідків в момент зупинки ОСОБА_1 Із змісту ст. 266 КУпАП слідує, що запідозрити водія у керуванні автомобілем у нетверезому стані інспектор поліції вправі лише в присутності двох свідків та обов'язковим (при згоді водія) використанням технічного засобу. Порушення цього порядку, відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП, є підставою для визнання огляду водія недійсним.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата i місце його складення. Так, місцем складання протоколу зазначено м. Харків, Білгородське Шосе, 4, що не відповідає дійсності, оскільки в судовому засіданні встановлено, що складено протокол було за адресою проведення медичного огляду ОСОБА_1, а саме: м. Харків, вул. Шевченка, 26.

Крім того, поліцейським при складанні протоколу було порушено порядок огляду на стан сп'яніння, у зв'язку з чим він вважається недійсним, а протокол недопустимим доказом вини.

Відповідно до вимог Інструкції, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя (п. 7 Інструкції).

Результати огляду на стан спяніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів (п. 10 Інструкції).

Матеріали справи відмови ОСОБА_1 від проходження огляду з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським не містять.

Акт огляду на стан алкогольного спяніння (а.с.5), не містить ані результату огляду на стан спяніння, ані підписів свідків огляду, ані запису про відмову від підпису акту ОСОБА_1

Таким чином, поліцейським було порушено процедуру огляду на стан спяніння, що свідчить про недійсність такого огляду і відсутність підстав для притягнення водія до адміністративної відповідальності.

Крім того, показання свідків ОСОБА_4 (а.с. 6) та ОСОБА_5 (а.с. 7), не узгоджуються з протоколом, що ставить під сумнів достовірність наданих до суду матеріалів.

Згідно до вимог ст. 256 КУпАП, протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Так, у своїх письмових поясненнях свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 19.01.2018р. (що відмінна від дати протоколу на 1 рік) вказують, що ознакою сп'яніння ОСОБА_1 є «невідповідність поведінки обстановці, запах з порожнини рота». Датою пояснень свідків, які містяться в матеріалах справи є 19.01.2018 року, тоді як протокол про адміністративне правопорушення складено 20.01.2019 року.

Протокол не містить підписів свідків, а матеріали справи містять Пояснення свідків, які датовано 19.01.2018 р., тобто за 1 рік до складення протоколу, а отже матеріали справи містять суперечливі дані.

Крім того, дата інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в протоколі №202980 від 20.01.2019 р. вказана: 19.01.2018 р., тобто за 1 рік до складення протоколу.

Судом за клопотанням адвоката ОСОБА_2 викликався та був допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4, який пояснив, що він не був присутнім при складенні протоколу про адміністративне правопорушення №202980 від 20.01.2019 р. Лише за проханням поліцейського він засвідчив факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер». Але він не може підтвердити чи спростувати факт знаходження ОСОБА_1 в стані алкогольного сп'яніння.

Всі сумніви, які маються в матеріалах справи, відповідно до ст. 62 Конституції України, трактуються на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, суд, дослідивши матеріали справи та письмові докази, дійшов висновку, про відсутність у діях ОСОБА_6 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 130, ст. ст. 9, 247, 268, 283-285 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 закрити, у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Харківського Апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з моменту її винесення.

Постанова набирає чинність після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження.

Суддя