ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4273/19
Провадження № 3/210/1532/19
П О С Т А Н О В А
іменем України
"21" жовтня 2019 р. м. Кривий Ріг

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ступак С.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, яка надійшла з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в місті Кривому Розу, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працює, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:
30 липня 2019 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов адміністративний матеріал з Управління патрульної поліції в місті Кривому Розу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №159005 складеного 21.07.2019 року, о 12 год. 26 хв., інспектором взводу 2 роти 1 батальйону 2 УПП в м. Кривому Розі лейтенантом поліції Єременко О.О., що 21.07.2019 року о 11 годині 50 хвилин в Металургійному районі м. Кривого Рогу по вулиці О.Васякіна, біля будинку №17, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «NISSAN Primera», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка яка не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 присутній не був, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник ОСОБА_1 адвокат Морозов Є.Є. через канцелярію суду надав клопотання про закриття провадження у справі, яке підтримав у судовому засіданні, в якому зазначив, що матеріали справи не містять жодних доказів та усіх необхідних відомостей, які б вказували на винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки лише наявність ознак сп`яніння у особи, яка керувала транспортним засобом не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності. В матеріалах справи відсутні будь-які докази зупинення автомобіля, який рухався під керуванням ОСОБА_1 , також в матеріалах справи відсутні докази відмови ОСОБА_1 від проведення огляду в закладі охорони здоров`я. У зв`язку з чим просив суд закрити справу за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши протокол та долучені до нього докази, суд вважає, що провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч.1 ст.2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 1.3. ПДР України, що кореспондується з п.1.9 ПДР України на учасників дорожнього руху покладений обов`язок знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, за порушення цих Правил вони несуть відповідальність згідно з законодавством.

Положеннями п.п.2.5 Правил дорожнього рухуУкраїни, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, (в редакції постанови КМУ №161 від 22.03.2017), визначено, що водій на вимогу працівника поліції повинен пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Отже, чинне законодавство передбачає, що до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП може бути притягнена особа, яка являється водієм і керує транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
В судовому засіданні судом встановлено, що окрім протоколу про адміністративне правопорушення в якому зазначено, що гр. ОСОБА_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння керував транспортним засобом «NISSAN Primera», д.н.з. НОМЕР_1 , інших доказів не надано.

Як вбачається з відеозапису камери поліцейського інспектора, який долучено до матеріалів справи та переглянуто в судовому засіданні при розгляді справи, момент зупинки вищезазначеного автомобілю відсутній, докази того, що ОСОБА_1 21 липня 2019 року о 11-50 год. керував транспортним засобом відсутні. Інших доказів того, що ОСОБА_1 21 липня 2019 року о 11.50 год. керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння вищезазначений відеозапис не містить, як не містять такого доказу і матеріали справи.
Суд критично відноситься до дій працівника поліції, який, як видно з відеозапису одразу, без виявлення будь-яких видимих ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння, останній пропонує водію пройти медичний огляд на встановлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння, оскільки, будь-яких видимих ознак, які зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: звужені зіниці очей, тремтіння пальців рук, поведінка не відповідає обстановці, на відеозаписі не встановлені. Таким чином, працівник поліції, повідомляючи водієві формальну причину зупинки, не виявивши відповідних ознак, одразу пропонує пройти огляд на встановлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Крім цього, суд, звертає увагу на наступні обставини.

Згідно п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція від 09.11.2015 року), передбачено огляду на стан сп`яніння пiдлягають водiї транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого пiдроздiлу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.п.3,4 Розділу І Інструкція від 09.11.2015 року ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та долучений до протоколу про відеозапис, суд встановив, що у особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , відсутні ознаки наркотичного сп`яніння зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме: звужені зіниці очей які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, отже у інспектора взводу №2 роти №1 батальону №2 полку ПП у місті Кривий Ріг УПП у Дніпропетровській області лейтенанта поліції Єременко О.О. не було підстав вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння і як наслідок пропонувати йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Крім того, в поясненнях долучених до протоколу про адміністративне правопорушення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не зазначено наявність у особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будь-яких ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим, відповідні пояснення свідків є неналежним та не допустимим доказом. Крім того, звертає на себе увагу той факт, що пояснення свідків складені шляхом внесення в заздалегідь виготовлений машинописний текст бланку рукописної інформації, і працівником поліції лише зазначено про те, що відповідна особа відмовилась в їх присутності від проходження огляду на стан сп`яніння, що є неприпустимим порушенням.

Аналізуючи, вищевикладене долучені письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не відповідають критерію належності доказів. Тому, суд не бере їх до уваги.

Таким чином, фактичні обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, працівниками поліції при складанні протоколу не дотримано вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь згідно ст.62 Конституції України ст.6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини.

Відповідно до ст.251 КУпАП - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Таким чином, суд виходить з того, що будь-які докази, які могли б підтвердити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, відсутні. Суду не представлено свідків або відеоматеріалів, які містили б відомості, що беззаперечно встановили б факт керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом «NISSAN Primera», д.н.з. НОМЕР_1 , 21 липня 2019 року о 11.50.
У відповідності до вимог ст.62 Конституції України особа не зобов`язана доводити свою невинуватість. Крім того, згідно чинного законодавства, вина особи у вчиненні будь-якого проступку (в тому числі адміністративного правопорушення), повинна бути доведена в установленому законом порядку тобто, в межах процедури, чітко визначеної нормативно правовим актом.

Враховуючи вимоги ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви стосовно доведеності вини ОСОБА_1 трактуються на його користь.

Ретельно дослідивши та перевіривши в ході розгляду адміністративної справи усі наявні в справі докази, приходжу до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні даного правопорушення в судовому засіданні встановлено не було.

Керуючись ст.ст. 247 п.1, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Провадження в справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення у вигляді арешту, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 185-3 КУпАП.

Суддя: С. В. Ступак