Справа № 464/3685/19 Головуючий у 1 інстанції: Тімченко О.В.
Провадження № 33/811/878/19 Доповідач: Михалюк В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі :

Головуючого судді Михалюка В.О.,

з участю правопорушника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 29 липня 2019 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Сихівського районного суду м. Львова від 29 липня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою:

АДРЕСА_1 , працюючу оператором ТзОВ «Сільпо Фуд»,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

ОСОБА_1 визнано винною в тому, що вона 07 липня 2019 року о 23.30 год. на пр. Червоної Калини, 52 в м. Львові керувала автомобілем марки «ВАЗ», номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушила п.2.9а ПДР України.

Не погодившись з даною постановою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що свою вину у скоєнні даного правопорушення визнає повністю, щиро кається, раніше до адміністративної відповідальності не притягалася, зобов`язується у майбутньому не допускати вчинення будь-яких правопорушень. Вказує, що у неї на вихованні малолітня дитина, яка постійно хворіє і її потрібно возити до лікарів, а позбавлення її права керування автомобілем потягне за собою проблеми з доставкою дитини до лікарів. Крім того, зазначає, що вона працює у ТзОВ «Сільпо Фуд», яке звернулося з клопотанням до Львівського апеляційного суду про передачу справи стосовно неї на розгляд трудового колективу.

Просить згадану постанову судді скасувати, постановити нову постанову, якою задовольнити клопотання трудового колективу ТзОВ «Сільпо Фуд» та адміністративну справу щодо неї передати на розгляд трудового колективу в порядку, передбаченому ст. 21 КУпАП.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 , яка просила задоволити апеляційну скаргу, розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_1 керувала автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, тобто в її діях наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Такий висновок суду підтверджується належними та допустимими доказами у відповідності до ст.251 КУАП, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 152665 від 08 липня 2019 року, що відповідає вимогам ст. 256 КУАП та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення; результатом тестування на стан алкогольного сп`яніння, яким встановлено стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 1,71 ‰; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про обставини вчинення правопорушення; протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 152666 від 08 липня 2019 року, складеним відносно ОСОБА_1 про вчинення нею 07 липня 2019 року о 23 год. 30 хв. на пр. Червоної Калини, 52 в м. Львові порушення за ст. 124 КУАП; визнавальними поясненнями правопорушника, даними в суді, згідно з якими погодилася з обставинами, викладеними у протоколі, та ствердила, що випила 4 бокали вина, сіла за кермо та вчинила ДТП.

Що стосується доводів правопорушника ОСОБА_1 про можливість звільнення її від адміністративної відповідальності та передачі матеріалів справи про адміністративне правопорушення на розгляд трудового колективу ТзОВ «Сільпо Фуд», в якому вона працює тривалий час, то таке не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 21 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

За змістом зазначеної норми закону звільнення від адміністративної відповідальності, в даному випадку, є правом, а не обов`язком суду з урахуванням, зокрема, обставин, зазначених у ст. 33 КпАП України.

Водночас, згідно з ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За загальним визначенням транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а тому на водія покладається величезна відповідальність не тільки за своє життя, а й за життя пішоходів та цілісність майна інших громадян.

Вважаю, що своїми діями ОСОБА_1 грубо порушила Правила дорожнього руху України та вчинене нею порушення має підвищену суспільну небезпеку, адже створювало загрозу життю, здоров`ю та майну самого порушника та інших осіб, оточуючим об`єктам державного, колективного або приватного майна.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Крім цього, з наданого ОСОБА_1 клопотання про передачу на поруки трудового колективу ТзОВ «Сільпо Фуд», вбачається, що такий не містить будь-яких даних про те, яким чином даний трудовий колектив буде реалізовувати громадський вплив на ОСОБА_1 та які зобов`язання бере на себе вказаний колектив для здійснення заходів виховного впливу, спрямованих на недопущення вчинення останньою нових правопорушень. При цьому, згадане клопотання не відповідає вимогам закону, оскільки таке подане не від всього колективу ТзОВ, а лише окремого відділу.

Застосування ст. 21 КУпАП щодо особи, яка визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, протирічить меті законодавчого посилення відповідальності за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, чи за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, яка має каральний та стримуючий характер.

А тому, на думку апеляційного суду, при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

При цьому, апеляційний суд вважає, що стягнення у вигляді адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає за необхідне відмовити правопорушнику ОСОБА_1 в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції відносно останньої залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 29 липня 2019 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий : В. Михалюк