Справа № 466/6537/19 Головуючий у 1 інстанції: Кавацюк В.І.
Провадження № 33/811/1036/19 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Медвідь В.О., прокурора Головацького І.З., розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 09 вересня 2019 року,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП та оштрафовано її на 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадин 850,00 гривень (вісімсот п`ятдесят гривень) в доход держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір у розмірі 384,20 грн (триста вісімдесят чотири гривні двадцять копійок).

Згідно постанови, Гр. ОСОБА_1 будучи завідувачем ДКП «Лікарняна аптека №297», являючись, відповідно до підпункту «а» частини 2 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», та примітки до статті 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин, а саме 11 квітня 2019 року о 21.19год на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції, подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік, вчинивши правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі за №466/6537/19 щодо притягнення гр. ОСОБА_1 за ч.3 ст.38 КУпАП.

В обґрунтування покликається на те, що 11.04.2019 року з метою дотримання вимог чинного законодавства України подала електронну декларацію за 2018 року, тим самим, своїми діями гр. ОСОБА_1 підтвердила відсутність у неї будь - якого умислу на уникнення фінансового контролю доходів.

Наголошує, що в бездіяльності ОСОБА_1 відсутні ознаки суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. оскільки у неї були відсутні мотиви вчинити порушення закону, вона не бажала його порушити, поза її волею перебував свідомий допуск настання негативних наслідків від діяння, що свідчить про відсутність вини, а відтак робить неможливим притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за даною статтею.

Вказує, що подавши 11.04.2018 року електронну декларацію за 2018 рік та задекларувавши отриманий дохід та банківські заощадження, остання повністю підтвердила те, що у неї був відсутній будь - який корисливий інтерес у неподанні зазначеної декларації.

Підкреслює, що слід враховувати лист - клопотання від членів трудового колективу ДКП «Лікарняна аптека № 297» м. Львова, відповідно до якого члени вищевказаного колективу посилаючись на високі професійні навички та рівень людських якостей при спілкуванні з колегами з боку ОСОБА_1 , клопочуть перед судом не притягувати останню до відповідальності.

Вважає, що датою вчинення адміністративного правопорушення у цьому випадку є 02.04.2019 року - а саме наступний день, після останнього дня, коли відповідна декларація мала бути подана на офіційному веб-сайті НАЗК, оскільки саме до 00:00 год. 01.04.2019 року у мене виник обов`язок подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Відтак, днем закінчення передбаченого ч.3 ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення, в такому разі, слід вважати 12.07.2019 року.Оскільки на момент розгляду справи судом першої інстанції строк, передбачений ч. З ст. 38 КУпАП, закінчився, провадження в ній підлягало закриттю.

Заслухавши в судовому засіданні правопорушника ОСОБА_1 та її захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив апеляційну скаргу та просив рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала та пояснила, що не користується комп`ютером, не вміє і тому так сталось, завжди раніше подавала вчасно декларації, на той час був зайнятий компютер

Так, ч. 1 ст. 172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до підпункту "з" пункту 1 частини 1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», і згідно примітки до ст.172-6 КУпАП гр. ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за порушення, пов`язані з корупцією.

Згідно з ч. 1 п.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2, частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Згідно з роз`ясненнями щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, затверджених Рішенням НАЗК від 11 серпня 2016 року №3, декларація суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення.

Так, ОСОБА_1 працює завідувачем Державного комунального підприємства «Лікарняна аптека №297» та в силу займаної посади наділена організаційно-розпорядчими функціями та повноваженнями з надання обов`язкових для виконання вказівок підлеглим працівникам, тобто є посадовою особою відповідно до пп «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» та є суб`єктом відповідальності за вчинення адміністративних порушень, пов`язаних з корупцією.

Як вбачається із матеріалів справи, суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 , будучи завідувачем ДКП «Лікарняна аптека №297», являючись, відповідно до підпункту «а» частини 2 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», та примітки до статті 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин, а саме 11 квітня 2019 року о 21.19год на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції, подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік, вчинивши правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Такий висновок судді підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №661 від 09.08.2019 року; поясненнями ОСОБА_1 від 26.07.2019 року; витягом з Єдиного державного реєстру декларації та іншими доказами, які містяться в матеріалах справи.

Покликання апелянта в апеляційній скарзі про те, що постанова суду винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

При цьому, апеляційний суд вважає, що стягнення у вигляді адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадин, що становить 850,00 гривень (вісімсот п`ятдесят гривень) накладене на ОСОБА_1 з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

Поряд з цим, апеляційний суд приходить до переконання, що місцевий суд вірно відмовив у задоволенні клопотання про звільнення її від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, оскільки вважає, що вчинене ОСОБА_1 правопорушення не являється малозначним, а тому не знаходить підстав для її звільнення від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП.

Що стосується покликань в апеляційній скарзі про закриття провадження у справі на підставі ч. 3 ст. 38 КУпАП, то такі є безпідставними виходячи з наступного.

Так, датою виявлення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, слід вважати день виявлення уповноваженим органом не повідомлених відомостей або день опублікування несвоєчасно повідомлених відомостей про відкриття суб`єктом валютного рахунку в установі банку нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта на офіційному веб-сайті НАЗК, тобто у передбаченому законом спеціально для контролювання майнового стану суб`єктів, відкритому джерелі, належному, до того ж, антикорупційному правоохоронному органу.

В даному конкретному випадку датою виявлення правопорушення слід вважати 15.07.2019 р., коли УЗЕ у Львівській області звернулося з запитом до Заступника начальника управління майном спільної власності Львівської обласної ради щодо надання копії документів щодо ОСОБА_1 .

Відповідно станом на час розгляду справи в суді першої інстанції строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч.3 ст.38 КУпАП.

В зв`язку з наведеним апеляційний суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 в задоволенні її апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції щодо неї залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 09 вересня 2019 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Я. Гончарук