Провадження № 33/824/490/2019 Доповідач у 2 інстанції Ященко І.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 24 » квітня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Ященко І.Ю., з участю особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, її захисника Пальохи В.Г., потерпілого ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 - Пальохи В.Г. на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 4 грудня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженку м. Києва, працюючу начальником відділу в Міністерстві культури, зареєстровану та проживаючу в АДРЕСА_1,-

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови ОСОБА_2 визнана винною у тому, що вона 25.09.2018р. о 14 год. 20 хв., керуючи транспортним засобом «Ford Fiesta» д.н.з. «НОМЕР_2», на регульованому перехресті просп.Алішера Навої та бульв.Перова в м.Києві, в порушення вимог п.16.6 ПДР України, повертаючи ліворуч, не дала дорогу транспортному засобу, який рухався в зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого здійснила зіткнення з транспортним засобом «Ford Windstar» д.н.з. «НОМЕР_1», під керуванням водія ОСОБА_4, чим заподіяла транспортним засобам технічні пошкодження та завдала матеріальної шкоди.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 - Пальоха В.Г. просив постанову скасувати, прийняти нову постанову, якою провадження щодо ОСОБА_2 закрити за відсутністю в її діях складу вказаного правопорушення.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт послався на незаконність постанови та її необґрунтованість, вважав висновки судді, викладені в постанові такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, зазначив, що ДТП сталась з вини водія ОСОБА_4, який порушив п.12.4 ПДР України в частині перевищення максимального обмеження швидкості руху і ці порушення знаходяться в прямому причинному зв'язку з виникненням ДТП, що підтверджується результатами дослідження №0321 від 5.11.2018р.

На думку апелянта, враховуючи характер зближення автомобілів і рух автомобіля під керуванням ОСОБА_2, який на момент зіткнення перебував в стані завершення маневру, необхідності застосовувати гальмування аж до зупинки транспортного засобу, за умови руху автомобіля під керуванням ОСОБА_4 з допустимою швидкістю, у водія ОСОБА_2 не було і в її діях не вбачається невідповідностей технічного характеру вимогам ПДР України, які б створювали небезпеку для руху; судом безпідставно не прийнято до уваги вказаний висновок та необґрунтовано визнано його неспроможнім, а посилання судді на показання свідка ОСОБА_6 є не точним; також судом залишилось не врахованим порушення водієм ОСОБА_4 п.12.3 ПДР, який виявивши небезпеку для руху, не прийняв міри до зниження швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, а змістився з лівої смуги в середню намагаючись об»їхати небезпеку.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, її захисника Пальохи В.Г., які підтримали апеляційну скаргу, пояснення потерпілого ОСОБА_4, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги і просив постанову залишити без зміни, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності постанови про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у зв»язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, апеляційний суд вважає безпідставними.

Так, згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об»єктивне з»ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст.280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ст.124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов'язаний з'ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що суддя при розгляді справи дотримався вказаних вимог закону.

Висновок судді про доведеність винності ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за ознаками порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за обставин, викладених в постанові судді, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і є обґрунтованим.

Незважаючи на невизнання своєї вини водієм ОСОБА_2, її вина у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серія БР № 172512 (а.с.1), в якому зафіксовано порушення водієм ОСОБА_2 вимог п.16.6 ПДР України, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди та зіткнення автомобілів FORD НОМЕР_2 і FORD НОМЕР_1 з отриманням пошкоджень вказаних автомобілів; схемою дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 12) на якій зафіксовано місце розташування автомобілів після ДТП; даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25.09.2018р.( а.с.7-11), а саме перехрестя бул.Перова та вул.А.Навої в м.Києві із зазначенням локалізації пошкоджень транспортних засобів: «Ford Fiesta» д.н.з. «НОМЕР_2» - деформоване заднє праве крило, розбита задня права фара, деформований капот з правої сторони, пошкоджений передній бампер з правої сторони, задні праві двері, розбите скло правих дверей біля дзеркала заднього виду, пошкоджений задній бампер з правої сторони; «Ford Windstar» д.н.з. «НОМЕР_1» - розбита ліва передня фара, деформоване ліве переднє крило, капот з лівої сторони розбитий передній бампер з лівої сторони, пошкоджений лівий поріг, деформовані задні двері та заднє ліве крило; зазначенням слідів гальмівного юзу та факту наявності відеореєстратора в автомобілі свідка ДТП; поясненнями водія ОСОБА_4 про те, що він, рухаючись на дозволений сигнал світлофору по бул.Перова до перехрестя з пр.А.Навої в крайній лівій смузі, побачивши автомобіль «Ford Fiesta», який рухався у зустрічному напрямку та намагався здійснити поворот ліворуч, був змушений змістити свій автомобіль з крайньої лівої смуги в середню, оскільки вказаний автомобіль виїхав частиною капоту на його смугу руху, під час того як його автомобіль вже був на перехресті, автомобіль «Ford Fiesta» різко розпочав рух внаслідок чого сталася ДТП; поясненнями водія ОСОБА_2 про те, що, рухаючись по бул.Перова, на перехресті з пр.А.Навої на дозволений сигнал світлофору намагалася здійснити розворот, виїхавши на перехрестя, впевнившись, що з правої сторони автомобілі відсутні, почала рух і відчула сильний удар в праву частину свого автомобіля, при цьому, автомобіль іншого учасника рухався з великою швидкістю і винен у ДТП; поясненнями свідка ОСОБА_6 ( а.с.16) про те, що автомобіль «Ford Fiesta», на перехресті А.Навої та бул.Перова в м.Києві, здійснюючи поворот ліворуч в сторону пр.Визволителів, не надав перевагу в русі автомобілю «Ford» д.н.з. «НОМЕР_1», який рухався по бул.Перова в зустрічному напрямку, в результаті чого сталося зіткнення даних автомобілів; переглянутим, як в суді 1 інстанції, так і в суді апеляційної інстанції відеозаписом з відеореєстратора із записом моменту ДТП з якого вбачається, що автомобіль під керуванням водія ОСОБА_2, не давши дорогу автомобілю ОСОБА_4, який рухався на зелене світло світлофору, виїхав на перехрестя для розвороту в той час, коли автомобіль під керуванням водія ОСОБА_4 вже перетинав вказане перехрестя, створивши небезпеку для руху автомобілю під керуванням ОСОБА_4; іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_4 дав аналогічні своїм поясненням показання, додавши, що побачивши автомобіль «Ford Fiesta», який поводився невпевнено, то рухався, то зупинявся, розраховував, що вказаний автомобіль в дотримання правил дорожнього руху пропустить його автомобіль, але коли він вже пересікав перехрестя, вказаний автомобіль несподівано почав здійснювати розворот ліворуч.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 дала аналогічні своїм поясненням показання, додавши, що коли вона почала маневр розвороту на відстані 60 м праворуч автомобілів не було і вона вважала, що часу для завершення маневру достатньо, відстань визначила візуально, без замірів.

Апеляційний суд вважає, що, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суддя вірно встановив фактичні обставини ДТП і дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_2 допустила порушення вимог п. 16.6 ПДРУкраїни, які призвели до даної ДТП, оскільки, здійснюючи розворот та виїжджаючи на перехрестя, могла бачити автомобіль «Ford Windstar», який рухався у зустрічному напрямку прямо, а тому зобов»язана була надати йому дорогу, та вчинила адмінправопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що саме з вини ОСОБА_4, який рухався з великою швидкістю, виникла ДТП, є необґрунтованими, оскільки апеляційний суд вважає, що саме невиконання водієм ОСОБА_2 п.16.6 ПДР знаходиться у прямому причинному зв»язку з ДТП та наслідками, що настали у виді пошкодження транспортних засобів, саме ОСОБА_2 створила небезпеку для ОСОБА_4 і саме вона мала більше можливостей уникнути зіткнення, припинивши здійснювати розворот, зупинивши свій автомобіль і надавши дорогу автомобілю ОСОБА_4, при цьому, водій ОСОБА_4 мав право у відповідності до п.1.4 ПДР розраховувати на те, що й інші учасники дорожнього руху виконують ці правила, в тому числі, і ОСОБА_2 виконуючи п.16.6 ПДР України.

Кваліфікація дій ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху що спричинило пошкодження транспортних засобів, є правильною.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд безпідставно не взяв до уваги висновок експерта №0321 від 5.11.2018р. згідно якого водій ОСОБА_4 під час руху перевищив дозволену швидкість руху, рухаючись з дозволеною швидкістю мав технічну можливість уникнути ДТП, в діях ОСОБА_4 вбачаються невідповідності вимогам п.12.4 ПДР , які знаходяться в причинному зв»язку з виникненням ДТП, на думку апеляційного суду, є необґрунтованими.

Так, з вказаного висновку вбачається, що при дослідженні проведеному за зверненням ОСОБА_2, експертом серед інших вихідних даних бралися до уваги пояснення ОСОБА_2 про те, що в крайній лівій смузі не було транспортних засобів на відстані близько 60 м, а далі оглядовість була обмежена відбійником.

Саме з цих параметрів (60м) виходив експерт порівнюючи визначену величину віддалення автомобіля «Ford Windstar» від місця зіткнення з величиною зупиночного шляху цього автомобіля, дійшовши висновку, що величина віддалення від місця зіткнення(60м) перевищує величину зупиночного шляху при службовому гальмуванні(57м) і роблячи висновок про те, що водій ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути даної ДТП шляхом своєчасного застосування гальмування.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що лише одні показання ОСОБА_2 щодо зазначених вище обставин, не можуть вважатися об»єктивними даними для проведення вказаного дослідження, з врахуванням показань ОСОБА_2 під час апеляційного розгляду про те, що відстань 60м вона визначила візуально не проводячи ніяких замірів.

Враховуючи те, що висновок експертного дослідження №3290/19-52/5267/19-35 від 27.03.2019р. ( а.с.98-103) проводився також з врахуванням саме цих даних - величина віддалення від місця зіткнення(60м), апеляційний суд не може визнати вказаний висновок належним і допустимим доказом у справі.

За таких обставин підстав для скасування постанови і закриття справи щодо ОСОБА_2 на підставі п.1 ст.247 КУпАП та притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4, апеляційним судом не встановлено, а тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - Пальохи В.Г. залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 4 грудня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ______________