ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 33/821/715/19Суддя у першій інстанції - Калашник В.Л.
Справа: №712/8821/19 Категорія: ч. 1 ст. 173-2 КУпАП Суддя в апеляційній інстанції - Ятченко М.О.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2019 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Черкаської області Ятченко М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 вересня 2019 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 , не працюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.; стягнуто судовий збір у сумі 384, 20 грн.,

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду, ОСОБА_2 25.06.2019 року о 12год. 00хв. в м. Черкаси, вул. Золотоніська, 4 вчинив відносно ОСОБА_4 , 1959р.н., яка являється матір`ю його співмешканки ОСОБА_4 , 1993 р.н., насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні нецензурною лайкою на її адресу, а також жбурляв речі в її сторону, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному та психічному здоров`ю.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просив поновити строк на оскарження постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.09.2019 року, скасувати її, а справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказує, що він не приймав участь у розгляді справи, оскільки з 05.07.2019 року по 17.08.2019 року перебував за межами України, про існування постанови апелянт дізнався 09.09.2019 року, а постанову суду зміг отримати лише 12.09.2019 року, тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

По суті апеляційних вимог апелянт зазначає, що оскаржувану постанову прийнято незаконно та необґрунтовано, унаслідок неправильного встановлення обставин, які мають значення для справи і, як наслідок неправильного застосування норми матеріального права та порушено норми процесуального права, а саме: неправильно застосовано норми ст.ст. 173-2, 251, 256, 268 КУпАП, порушено норми ст. 252 КУпАП.

Відповідно до п.12 розділу «II.Документування адміністративних правопорушень» Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС від 06.11.2015 р. №1376, у разі якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача, однак апелянту було відмовлено у залучені перекладача, тим самим позбавивши права надавати свої заперечення на протокол про адміністративне правопорушення. Права та обов`язки було викладено українською мовою, якою скаржник не володіє, тому він не міг зрозуміти зміст викладеного.

Крім того, зазначає апелянт, у протоколі про адмінправопорушення не зазначено прізвища та адреси свідків, показами яких не підтверджується факт кидання речей, а саме молотка в сторону громадянки ОСОБА_4 . Також судом не взято до уваги той факт, що саме ОСОБА_4 користувалася молотком і саме для того, щоб запобігти травмуванню цим молотком, беручи до уваги емоційний стан ОСОБА_4 , ОСОБА_2 схопив його і кинув у зовсім протилежний бік, у кущі, подалі від ОСОБА_4 . Звертає увагу, що він діяв виключно в умовах крайньої необхідності захисту від агресивних дій ОСОБА_4 .

Також зазначає апелянт, всупереч вимогам ст. 280 КУпАП оскаржуваною постановою не встановлено, які саме конституційні права і свободи ОСОБА_4 (1959 р. н.) було порушено, чи спричинено моральну шкоду, шкоду фізичному чи психічному здоров`ю. Також, не встановлено, у чому саме полягало насильство відносно ОСОБА_4 (1959 р. н.), які наслідки це мало для неї, якщо це було психологічне насильство, то чи спричинено емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю.

З урахуванням всього наведеного, вважає, що постанова підлягає скасуванню, а справа - закриттю за відсутністю в моїх діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять доказів вчинення апелянтом жодного із складів правопорушення, передбаченого цією статтею.

В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і дату судового розгляду.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, вважаю наступне.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи в їх сукупності, зокрема: відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії АА №321415 від 25.06.2019 року, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, зі змістом якого ОСОБА_2 ознайомлений, про що свідчить його підпис в протоколі; копією протоколу прийняття заяви ОСОБА_4 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 25.06.2019 року; письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_4 ; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_4 .

В сукупності ці докази підтверджують факт вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства психологічного характеру, що тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Що стосується доводів апелянта про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, суд апеляційної інстанції зазначає, що дослідженими судом доказами вони повністю спростовуються.

В апеляційній скарзі не наведено переконливих доводів, які б ґрунтувалися на доказах, що містяться в матеріалах справи та давали б апеляційному суду підстави ставити під сумнів обставини справи, які правильно були встановлені судом першої інстанції, а доводи апелянта про формальний розгляд справи, суд розцінює як безпідставні та вважає, що позиція ОСОБА_2 зводиться до незгоди з правовими наслідками притягнення його до відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що він був відсутній у судовому засіданні під час ухвалення оскаржуваної постанови, суддя апеляційного суду бере до уваги, однак, враховуючи, що рішення суду першої інстанції по суті є вірним, суд не вбачає доцільності скасовувати його виключно з формальних міркувань.

При розгляді справи районним судом порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Таким чином, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 вересня 2019 року стосовно ОСОБА_2 - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Ятченко