ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/399/19
Провадження №3/477/286/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2019 року місто Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Л.М.Семенова, за участю ОСОБА_1 , захисника - ОСОБА_5., розглянувши адміністративну справу, що надійшла з Вітовського ВП Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

- до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне порушення БД №260836, 07 лютого 2019 року о 10-40 годині, на автодорозі «Миколаїв-Херсон» (через Станіслав), водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем «Renault Scenic» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота). В порушення п.2.5 Правил дорожнього руху на вимогу працівника поліції, водій ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» та в медичній установі відмовився, у зв`язку з чим відносно нього складено протокол про адміністративну відповідність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В ході розгляду справи, з цим протоколом ОСОБА_1 не погодився та суду пояснив, що в час та місці, що вказані у протоколі він їхав з с.Прибузьке до м.Миколаєва. Був зупинений працівниками поліції, які поспішали на виклик. Під час перевірки його документів, висловили вимогу про проходження огляду на стан сп`яніння, при цьому проходити такий огляд на місці йому не пропонували та не мали приладу «Драгер». Серйозності наслідків такої відмови йому не роз`яснили. У присутності свідків пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки йому не пропонували. Стосовно письмових пояснень, доданих до протоколу як свідків так і його, то зазначив, що останні були складені під диктовку працівників поліції.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011 [2] зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, наведених у цьому Рішенні, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Суд, дотримуючись загальних засад судочинства, положень Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вжив всіх заходів, передбачених законом, для перевірки доводів ОСОБА_1 з метою усунення суперечностей, викликав у судове засідання свідків, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також працівника поліції ОСОБА_4 , які повідомлялись неоднократно про дати судових засідань належним чином (а.с. 13,16-17, 20-21, 26-27, 35, 35 зворотній бік), однак у судові засідання не з`явились, причини неявки не повідомили. За вказаного, суд позбавлений можливості встановити обставини їх участі при складанні даного протоколу та дій ОСОБА_1 і наявності ознак, що давали підстави вважати про перебування водія у стані сп`яніння, дотримання процедури виявлення ознак сп`яніння, а також перевірити їх письмові пояснення.

Також на вимогу суду Вітовським ВП не надано відеозаписів з нагрудної камери поліцейського під час складання вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення. Про підстави ненадання такого запису суду не повідомлено, хоча обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУАП України провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Статтею 245 КпАП України передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст. 252 КУпАП, о рган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 2 Порядку «Направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 р. N 1103, а також згідно п. 6 Розділу ІІ Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та Міністерства юстиції 09.11.2015 № 1452/735 - огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції МВС є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, саме: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; вражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до абз. 2 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", якщо водій ухилявся від огляду на стан сп`яніння, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Згідно п. п. 6, 7 Розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільнимнаказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тобто, вимозі медичного обстеження обов`язково передує пропозиція пройти огляд на місці зупинки.

Як наполягає ОСОБА_1 працівники поліції не мали технічних приладів для огляду на стан сп`яніння на місці зупинки, та наполягали на проходженні огляду у лікарні, при цьому, запевнили його про відсутність серйозних негативних наслідків для нього у разі відмови від такого огляду, не роз`яснили про наслідки такої відмови.

Притягнення до адміністративної відповідальності обумовлює певні обмеження щодо особи, тому складання протоколу про адміністративне правопорушення має бути лише з обґрунтованих підстав та наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння мають бути роз`яснені водієві на момент такої вимоги.

Натомість, як слідує з пояснень ОСОБА_1 , йому не було роз`яснено наслідків такої відмови. Навпаки водія запевнили про відсутність негативних наслідків. Тобто особа не мала повної інформації щодо наслідків такої відмови, та відповідно до ситуації і наслідків не відреагувала на таку вимогу поліцейських.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Враховуючи вище наведене, суд вважає неприпустимим формальний підхід з притягнення особи до адміністративної відповідальності без наявності доказів, що підтверджують суб`єктивний та об`єктивний склад певного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а наведені судом обставини не надають можливості поза розумним сумнівом встановити, що вимоги працівника поліції до ОСОБА_1 про проходження огляду на стан сп`яніння були висунуті за наявності до того законних підстав (наявності ознак сп`яніння), з дотриманням порядку такого огляду, зокрема надання водію реальної можливості пройти огляд на місці зупинки, та відмова від проходження огляду на стан сп`яніння зафіксована у присутності свідків, адже перевірити письмові пояснення свідків не надалося можливим.

За вказаного, на підставі ст.247 КУпАП провадження у справі належить закрити, за відсутністю події вищевказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутності складу вказаного адміністративного порушення.

Постанова може бути оскаржена через Жовтневий районний суд до апеляційного суду Миколаївської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Л.М.Семенова