3/415/319/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2019 року м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Березін А.Г., розглянувши матеріал, який надійшов від Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючого горним електромеханіком ЛГТІК, особою з інвалідністю не являється, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, кв. Дружби народів, 22/12,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП , -

В С Т А Н О В И В:

29.01.2019 року о 15:00 годині, ОСОБА_1, знаходячись в квартирі АДРЕСА_1, вчинив словесну сварку зі своєю неповнолітньою дружиною потерпілою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, в ході якої ображав її нецензурною лайкою в присутності родичів та малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, чим завдав шкоду психічному здоровю потерпілої та скоїв насильство у сім`ї.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину не визнав та пояснив, що 25.01.2019 року його дружина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, забрала доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 і без пояснень поїхала за адресою м. Лисичанськ, пр. Перемоги, 119/208. Він приїздив кожен день не зважаючи на слова бабусі дружини, що він є «небажаним гостем» і це «не прохідний двір». Спочатку його дружина говорила, що приїхала на місяць, бо втомилась готувати їжу, стирати і прибирати, потім - що повернеться через тиждень. 29.01.2019 р. під час розмови телефоном ОСОБА_2 сказала, що приїде із донькою додому на три вихідних дня. Коли він приїхав за ними, дружина сказала, що передумала і не повернеться ніколи. Він сказав, що хоче їх повернути додому і буде збирати речі додому. В цей час зайшла бабуся дружини, схопила дитина на руки і почала кричати і бігати з дитиною по квартирі. На його прохання дати доньку для спілкування із ним, вона кричала ще сильніше. Він не збирався забрати доньку додому, бо розумів, що вона маленька, до того ж знаходиться на грудному годуванні. Речі дитини він не чипав, нецензурною лайкою не ображав. На його неодноразові прохання надати дитину для спілкування не реагували ні дружина, ні її бабуся. Коли зрозумів, що якось вплинути на ситуацію не може, поїхав додому.

ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що 29.01.2019 р. ОСОБА_1 приїхав за адресою м. Лисичанськ, пр. Перемоги, 119/208 з метою побачитись із своєю донькою ОСОБА_3 Як тільки ОСОБА_1 переступив поріг квартири, відразу пішов до кімнати, де дитини не було і покликав її для розмови. Після того, як вона повідомила йому, що залишається тут поки не закінчить навчання, ОСОБА_1 почав кричати і ображав її нецензурною лайкою. Такою поведінкою він налякав грудну дитину, її молодшу сестру ОСОБА_4. Усі крики були в присутності бабусі ОСОБА_5. Після цього ОСОБА_1 почав погрожувати, що забере доньку ОСОБА_3 Через деякий час, вони сказали, що викличуть поліцію і ОСОБА_1 заспокоївся. Він встав, одягнувся і попросив відкрити двері щоб вийти.

Старший інспектор з ювенальної превенції Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 пояснила, що 04.02.2019 до Лисичанського ВП ГУПН в Луганській області звернулась із заявою неповнолітня ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_8, яка повідомила,що 29.01.2019 року за місцем її мешкання, а саме за адресою: м. Лисичанськ, пр. Перемоги, 119/208 прийшов її чоловік ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, який вчинив словесну сварку в ході якої виражався на її адресу грубою нецензурною лайкою. В ході проведення перевірки за даним фактом ОСОБА_1 було викликано в Лисичанський ВП ГУНП для дачі пояснень на свій захист, останній відмовився підписувати адміністративний протокол, та не побажав взагалі спілкуватися із співробітниками ЮПСП, які викликали його для дачі пояснень. В свою чергу неповнолітня ОСОБА_2 надала письмові пояснення про те, що ОСОБА_1 постійно вчиняє з нею сварки, забороняє їй відвідувати місце навчання та спілкуватися із одногрупниками, бо ревнує, шантажує дружину в соц. мережі та поширює про ОСОБА_2 неправдиві чутки, що підтверджує керівник групи ОСОБА_2 за місцем її навчання. Також керівник групи пояснила, що дійсно під час сумісного мешкання ОСОБА_2 з ОСОБА_1 неповнолітня ОСОБА_2 часто пропускала заняття та іспити, залишала під час іспиту аудиторію оскільки ОСОБА_1 наказував негайно повернутися додому. У разі непокори зі слів ОСОБА_2 погрожував фізичною розправою. На ґрунті постійних конфліктів між подружжям у присутності їх спільної малолітньої дитини через що ОСОБА_2 переїхала мешкати до рідної бабусі за адресою: м. Лисичанськ. пр. Перемоги, 119/208, куди останній раз прийшов її чоловік ОСОБА_1 та в черговий раз вчинив сварку. Також в доказ про постійне психологічне насильство неповнолітня ОСОБА_2 надала скріншот повідомлень у соціальній мережі, де ОСОБА_1 шантажував свою жінку з метою повернути її до сумісного мешкання.

Не дивлячись на невизнання своєї провини правопорушником ОСОБА_1, його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у судовому засіданні та доведена:

- письмовими поясненнями ОСОБА_7 згідно з якими, вона є матірю ОСОБА_2, яка перебуває у шлюбі зі ОСОБА_1 і на даний час не проживають спільно, оскільки її донька ОСОБА_2 пожалілась їй, що з боку її чоловіка ОСОБА_1 та його матері ОСОБА_8 постійно піддавалась приниженням, образам, залякуванням, останні доводять її до нервового зриву і сліз, погрожують, що заберуть її доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10 Забороняли і усіляко перешкоджали навчанню у Гірничому технікумі, звинувачували її у зрадах і у корисній меті. Перешкоджають їм забрати особисті речі дитини з їх квартири, будь-якими відмовами (а.с.7);

- письмовими поясненнями ОСОБА_9, яка працює у Лисичанському державному горно індустріальному коледжі на посаді викладача спеціальних маркшейдерських дисциплін, є класним керівником групи в якій навчається ОСОБА_2. ОСОБА_2 вона може охарактеризувати як відповідальну, старанну, комунікабельну, добросовісну студентку, маючу потенціал для навчання на високому рівні, але через свій сімейний стан і не спокійної обстановці в сім`ї між подружжям не має можливості так часто відвідувати заняття і розкрити свій учбовий потенціал в повній мірі. ОСОБА_10 є життєрадісною і товариською, але у звязку із конфліктами із своїм чоловіком, вона ділиться з нею своїми неприємностями і розповідає про конфлікти із чоловіком. Приблизно 04.02.2019 ОСОБА_10 прийшла на заняття у пригніченому стані, була заплакана, коли вона поцікавилась, що трапилось, ОСОБА_10 показала їй повідомлення в соціальній мережі, яке опублікував її чоловік ОСОБА_1 Зміст повідомлення був принизливий, образливий і неправдивий по відношенню до ОСОБА_10, таким чином, завдавав на неї психологічний тиск з метою повернути ОСОБА_10 до спільного проживання, бо на той час вони вже проживали окремо. З моменту переїзду ОСОБА_2 до бабусі за адресою: м.Лисичанськ, пр. Перемоги, 119/208 її відвідуваність стала стовідсотковою, рівень обучаємості значно виріс, емоційний стан став більш стабільний (а.с.9).

Згідно зі свідоцтва про шлюб серії І-ЕД №239923 року, виданого Лисичанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_1 та ОСОБА_11 09.06.2018 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис №73. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_1.

Згідно зі свідоцтва про народження серії І-ЕД №398839 від 15.08.2018 року, виданого Лисичанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_3 народилась 01.08.2018 року, про що складено відповідний актовий запис №397, батьком є ОСОБА_1, матірю ОСОБА_2.

Оцінивши та дослідивши приведені докази в їх сукупності, суд вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 173-2 ч.1 КУпАП знайшла своє повне підтвердження у суді. Дії ОСОБА_1 за ознаками ч. 1 ст. 173-2 КУпАП кваліфіковані правильно, оскільки він вчинив насильство у сімї, а саме - вчинив дії психологічного характеру, тобто насильство, повязане з діями одного члена родини на психіку іншого члена родини, в наслідок чого була завдана шкода психічному здоровю потерпілої.

Невизнання своєї провини правопорушником ОСОБА_1, суд до уваги не приймає та розцінює як спосіб уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: ОСОБА_1 працює горним електромеханіком ЛГТІК, особою з інвалідністю не являється, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7.

Обставин, які помякшують та обтяжують відповідальність правопорушника, передбачених ст.ст. 34, 35 КУпАП, суд не вбачає.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у виді мінімального розміру штрафу, передбаченого санкцією ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Підстав для призначення правопорушнику будь-якого іншого стягнення, передбаченого санкцією ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, суд не вбачає з вищевказаних причин.

На підставі вимог ст.ст. 4, 9 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП, судовий збір підлягає стягненню з правопорушника у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 173-2 ч.1, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Накласти на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. (отримувач коштів ГУК у м.Київі/м.Київ/22030106, код за ЄРДПОУ: 37993783, казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд.

Суддя: А.Г. Березін