Справа № 583/3696/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 листопада 2019 року м. Охтирка Сумської області

Суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Ярошенко Т.О. розглянувши матеріали, що надійшли від Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 169338, РНОКПП НОМЕР_1

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов протокол відносно ОСОБА_1 , згідно якого він 18.07.2019 року о 17 годині 25 хвилин по автодорозі НОМЕР_2 -12, поблизу с. Хухра Охтирського району Сумської області керував мопедом Honda D10 без державного номерного знаку з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагували на світло, порушення мови та координації рухів. За власним бажанням пройшов огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду від 06.08.2019 року ОСОБА_1 на момент огляду, а саме 18.07.2019 року о 19:10 год. перебував у стані наркотичного сп`яніння Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9А Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, суд вжив усіх заходів щодо його виклику, однак, за вказаною у протоколі адресою направлені йому судові повістки повернуті без вручення. Про розгляд справи інформація розміщена на офіційному веб-сайті судової влади України.

Суд вжив усіх необхідних заходів щодо повідомлення особи про час і місце судового розгляду, однак він не з`явився та доказів про поважність причин своєї неявки до суду не надав. Відповідно до положень ст.268 КУпАП визначений вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, під час розгляду яких участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, а справа про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП до таких не відноситься, тому суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 Його право при цьому не порушується, в тому числі і на захист, оскільки будучи повідомленим про розгляд справи він не з`явився, тобто уникає судового розгляду, цим самим має на меті уникнення ним адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення шляхом зволікання з розглядом справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалого судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень п.1 ст. 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

В ст. 129 Конституції України, закріплено конституційний припис, згідно якого, розгляд справ в судах відбувається відкрито, що, в свою чергу, гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись як про результати судового розгляду, так й отримати копію судового рішення з метою оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до принципу диспозитивності, на якій неодноразово наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, особи, які беруть участь у справі, мають можливість вільно розпоряджатися своїми матеріальними та процесуальними правами на власний розсуд.

Вказаний принцип надає кожному учаснику процесу можливість самостійно розпоряджатися наданими йому законом процесуальними правами, в тому числі і правом брати участь в судових засіданнях.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, особа має цікавитись ходом справи та результатами окремих судових засідань, використовувати засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Аналіз наведених норм дає суду підстави дійти висновку, що наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд розцінює як спосіб уникнути відповідальності. Тому суд вважає можливим розгляд справи проводити у відсутність правопорушника.

Факт скоєння правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 169338 від 26.08.2019 року, а також іншими матеріалами справи, а саме: висновком щодо результатів медичного огляду від 06.08.2019 року, яким підтверджується, що ОСОБА_1 при огляді черговим лікарем 18.07.2019 року о 19:10 год. перебував у стані наркотичного сп`яніння (а.с.2). До протоколу додано оптичний диск з відеозаписами, який ретельно перевірено та досліджено судом в судовому засіданні, з якого вбачається, що ОСОБА_1 рухався на скутері Honda D10 без державного номерного знаку на місці зупинки транспортного засобу, працівники поліції, в присутності двох свідків, запропоновано йому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатору Drager 6810, на що він відмовився та виявив бажання пройти огляд на стан сп`яніння в Комунальному некомерційному закладі Охтирської міської ради «Охтирська центральна районна лікарня». Під час проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі виявлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння, про що складено відповідний висновок. Працівник поліції, під час складання протоколу про адміністративне

правопорушення 26.08. 2019 року, роз`яснив ОСОБА_1 його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, після оформлення протоколу про адміністративне правопорушення працівник поліції зміст протоколу повністю оголосив ОСОБА_1 , копію якого вручив йому (а.с.4).

Суд, проаналізувавши матеріали справи, вважає, що провадження в справі необхідно закрити.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Суд вважає, що в даному випадку правопорушення мало місце, однак враховуючи, що пройшов строк притягнення до адміністративної відповідальності, провадження необхідно закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, ч. 1 ст. 130, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення закрити.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області: Т.О.Ярошенко