Справа № 676/1772/19
Номер провадження 3/676/628/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2019 року м. Кам`янець-Подільський

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1, за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2, особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, захисника ОСОБА_4, головного спеціаліста відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області ОСОБА_5, розглянувши матеріали справи, що надійшли від Державної служби України з безпеки на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого та проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого за ч.1 ст.164 КУпАП , -

в с т а н о в и в:

До Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від Державної служби України з безпеки на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області, надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії №0000560 від 12 березня 2019 року відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, гр. ОСОБА_3 о 09.25 год. 12.03.2019 року неподалік АЗС «ОККО» по пр. Грушевського в м. Камянець-Подільський, автомобілем марки ВАЗ 210700-20 з державним номерним знаком ВХ7939АІ проводив господарську діяльність з перевезення на таксі без оформлення ліцензії, чим порушив вимоги ст. 39 ЗУ «Про автомобільний транспорт», за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 164 КУпАП.

ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП не визнав та пояснив, що 12.03.2019 року взяв вказаний в протоколі автомобіль у товариша для особистих потреб, а саме поїздки в торгівельний центр «Епіцентр», «шашечки таксі» на даху автомобіля не помітив через похилий вік та поганий зір. Запевняє, що нікого не перевозив, автомобіль не оснащений жодним приладом для здійснення підприємницької діяльності в якості пасажирського перевезення, тому провадження по справі просить закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 164 КУпАП.

В судовому засіданні головний спеціаліст відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області - ОСОБА_5 показав, що 12.03.2019 року інспектори із Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області спільно із працівниками Камянець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області несли службу в м. Камянець-Подільський. Працівники поліції о 09.25 год. зупинили із «шашечкою-таксі» на даху, автомобіль марки ВАЗ 210700-20 з державним номерним знаком ВХ7939АІ, який рухався по пр. Грушевського, в м. Камянець-Подільський в напрямку АЗС «ОККО» для перевірки документів в тому числі і на право на заняття господарською діяльністю з перевезення на таксі - ліцензії. Однак, у водія ОСОБА_3 не виявилося зазначених документів, проте був тільки страховий поліс оформлений на імя водія - ОСОБА_3 на даний автомобіль, хоча останній запевняв, що взяв автомобіль у товариша для разового використання. Згідно баз даних, транспортний засіб дійсно належить іншій особі, свідків в протоколі не зазначив, так як, єдиними очевидцями вчиненого адміністративного правопорушення ОСОБА_3 були працівники поліції, доказів систематичного зайняття підприємницькою діяльністю порушником немає. При вирішенні питання про притягнення порушника до відповідальності покладається на думку суду.

В судовому засіданні захисник - адвокат ОСОБА_4 підтримав покази ОСОБА_3, та звернув увагу, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_3 займається господарською діяльністю та здійснює перевезення пасажирів на таксі за грошові кошти, немає відомостей про обладнання автомобіля відповідними приладами для таксування, поряд з цим, в протоколі не зазначені свідки вказаного правопорушення та відсутні письмові пояснення пасажирів, яких наче б то перевозив ОСОБА_3, відсутня складова ознака адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 164 КУпАП, а саме докази системності в провадженні підприємницької діяльності, тому вказане адміністративне правопорушення, слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні свідок - старший лейтенант поліції ІСРПП Камянець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6, показав, що о 09.25 год. 12.03.2019 року неподалік АЗС «ОККО» по пр. Грушевського в м. Камянець-Подільський, під час спільного патрулювання з працівниками Укртрансбезпеки зупинив автомобіль марки ВАЗ 210700-20 з державним номерним знаком ВХ7939АІ, водій якого керував транспортним засобом з не пристебнутим паском безпеки, тому проведено профілактичну бесіду та зроблено усне зауваження. Окрім водія в салоні автомобіля нікого не було. Після чого до ОСОБА_3 підійшли працівники Укртрансбезпеки для зясування обставин щодо зайняття останнім господарської діяльності по перевезенню пасажирів.

Взявши до уваги пояснення ОСОБА_3, його захисника, інспектора, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю у діях ОСОБА_3, складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 164 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, суд зобов'язаний виконувати завдання, передбачені ст. 1 КУпАП, в якій зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, при цьому господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва підприємцями. Згідно ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Таким чином, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, є не тільки факт надання послуг за винагороду, а систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.

У той же час у протоколі про адміністративне правопорушення серії №0000560 від 12 березня 2019 року відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 164 КУпАП при викладі обставин вчинення правопорушення не відображено період часу, протягом якого останній здійснював господарську діяльність, тоді як саме в протоколі про адміністративне правопорушення мають бути зазначені істотні обставини справи, які мають відображати всі елементи складу адміністративного правопорушення. Зокрема, стосовно ч. 1 ст. 164 КУпАП у протоколі необхідно зазначати наступні обставини:

- протягом якого часу особа здійснювала відповідну діяльність (у даному випадку це має бути проміжок часу, а не конкретна дата й час, адже господарська діяльність обов'язково має тривалий, а не одноразовий характер);

- всі задокументовані окремі факти такої діяльності, які в своїй сукупності підтверджують самостійний, ініціативний і систематичний характер діяльності, яку здійснює особа, адже ці ознаки є обов'язковими для господарської діяльності;

Разом з тим, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення №0000560 від 12 березня 2019 року ОСОБА_3 о 09.25 год. 12.03.2019 року неподалік АЗС «ОККО» по пр. Грушевського в м. Камянець-Подільський, автомобілем марки ВАЗ 210700-20 з державним номерним знаком ВХ7939АІ проводив господарську діяльність з перевезення на таксі без оформлення ліцензії, чим порушив вимоги ст. 39 ЗУ «Про автомобільний транспорт».

Проте, під час судового розгляду, ОСОБА_3 заперечив факт зайняття господарською діяльністю та пояснив, що він взяв автомобіль в знайомого, для разового користування та в таксі не працює.

Крім того, пасажирів, або ж свідків правопорушення, які б могли надати пояснення щодо надання ОСОБА_3 послуг по перевезенню пасажирів, в протоколі не зазначено та суду не надано.

Поряд з цим, само по собі знаходження на автомобілі, яким керував ОСОБА_3 «шашечки таксі» не є доказом вчинення ним відповідної підприємницької діяльності, враховуючи, що не встановлені факти надання ним незаконних послуг таксі.

Суд наголошує, що не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу в розмірі від 17000 грн. до 34000 грн. з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв'язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв'язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

Відповідно до рішенні у справі «ОСОБА_2 проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

В матеріалах справи є лише протокол про адміністративне правопорушення (який не підписаний свідками (в разі їх наявності)), відомості про направлення його копії правопорушнику в разі відмови від його отримання в справі теж відсутні, копія посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, страхового полісу та фотознімок автомобіля.

Жодних доказів, що ОСОБА_3 перевозив пасажира за плату, до матеріалів справи не надано. В протоколі про адміністративне правопорушення не наведено конкретної норми закону, яка регулює зайняття господарською діяльністю з перевезення пасажирів, не зазначено, які саме норми Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» порушено.

Наявність долученого фотознімку, автомобіля з «шашкою таксі», дійсно може свідчити про певну обґрунтованість підозри у вчиненні адміністративного правопорушення. Разом з тим, матеріали справи не містять жодних інших доказів, які б свідчили про самостійність, регулярність діяльності правопорушника, отримання від такої діяльності прибутку, в тому числі в день складання протоколу, тож фактично докази провадження порушником господарської діяльності як субєкта господарювання - відсутні. Також не викладено в протоколі фактичних обставин правопорушення, не вказано осіб, яким він давав послуги таксі та чи надавались такі послуги за грошові кошти.

Поряд з вищевикладеним, відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» поліцейський має право зупинити транспортний засіб лише у разі порушення водієм правил дорожнього руху. Однак, як вбачається з пояснень свідка ОСОБА_6 - автомобіль ОСОБА_3 зупинено працівниками поліції з надуманих підстав, а саме через не пристебнутий пасок безпеки, що не доведено під час судового розгляду.

Окрім того, вимога працівника поліції передати документи йому в руки - протиправна (абзац 2 ч. 2 ст. 16 ЗУ «Про дорожній рух»; підпункт «а» п. 2.4. ПДР). До того ж, перед тим, як предявити свої документи, водій має право висловити вимогу до працівника поліції предявити його службове посвідчення. З пояснень особи, що притягається до адміністративної відповідальності та матеріалів справи, вбачається, що працівниками Укртрансбезпеки безпідставно та незаконно були здобуті фотокопії документів ОСОБА_3 без його, на те дозволу. Між тим, відсутній наказ або розпорядження, які б надавали законне права працівникам поліції здійснювати спільне патрулювання із працівниками відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі серії №0000560 від 12 березня 2019 року відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 164 КУпАП не відображають всіх істотних ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, зокрема, в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_3 надавав послуги щодо перевезення пасажирів більше одного разу, зупинка транспортного засобу ОСОБА_3 та отримання його документів, здійснена працівниками поліції з грубим порушенням вимог чинного законодавства, а тому в даному випадку відсутня систематичність як істотна ознака підприємницької діяльності, а суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, тому вважаю за необхідне провадження у справі закрити відповідно до п. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 164 КУпАП.

На підставі викладеного, ст.ст. 6, 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 1 ст. 247, п. 3 ч. 1 ст. 284, ст. 294 КУпАП України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП - закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Камянець-Подільського міськрайонного суду

ОСОБА_1