Справа № 761/3935/19
Провадження № 3/761/1439/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2019 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мальцев Дмитро Олександрович, розглянувши матеріали, що надійшли з Національного агентства з питань запобігання корупції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючого на посаді першого заступника директора КП з будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 188-46 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 22.01.2019 № 31-03/8, гр. ОСОБА_1, обіймаючи посаду першого заступника директора КП з будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ», діючи як т.в.о. директора Підприємства, 10.01.2019 у приміщенні КП з будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 42, к. 316 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 188-46 КУпАП, а саме всупереч вимогам ч. 4 ст. 12 Закону України «про запобігання корупції», порушив строк надання інформації та документів на законну вимогу Національного агентства, а також не надав у повному обсязі копії документів на запит Національного агентства від 07.12.2018 № 31-04/59885/18.

У судовому засіданні гр. ОСОБА_1 та його захисник заперечували проти викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення, вказали, що на момент коли НАЗК зверталось до Підприємства з відповідним запитом про надання документів та інформації, гр. ОСОБА_1 не обіймав посаду т.в.о. директора КП з будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ». При цьому, відповідь на вказаний запит була надана Агентству з копіями витребуваних документів. Провадження по справі просили закрити на підставі ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-46 КУпАП.

Суддя, заслухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи - протокол про адміністративне правопорушення від та додані до нього матеріали, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції», державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи зобов'язані надавати запитувані Національним агентством документи чи інформацію упродовж десяти робочих днів з дня одержання запиту.

Згідно ч. 1 ст. 188-46 КУпАП, невиконання законних вимог (приписів) Національного агентства з питань запобігання корупції щодо усунення порушень законодавства про запобігання і протидію корупції, ненадання інформації, документів, а також порушення встановлених законодавством строків їх надання, надання завідомо недостовірної інформації або не у повному обсязі, тягнуть за собою накладення штрафу від ста до двохсот п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом з тим, згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1ст.51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Так, з матеріалів справи вбачається, що НАЗК з метою з'ясування обставин щодо наявності або відсутності в діях ОСОБА_2 ознак порушення вимог статті 28 Закону НАЗК на адресу КП «Житлоінвестбуд-УКБ» поштовим зв'язком надіслано запит від 07.12.2018 № 31-04/59885/18 з проханням надати копії документів та інформацію, яку було отримано Підприємством 13.12.2018.

Відповідь на вказаний запит було отримано НАЗК 14.01.2019.

22.01.2019 представниками НАЗК складено протокол про адміністративне правопорушення відносно гр. ОСОБА_1 за несвоєчасне надання відповіді на вказаний запит.

Разом з тим, протокол про адміністративне правопорушення не підписаний особою, відносно якої він складений. Належних доказів того, що останній відмовився від підписання протоколу про адміністративне правопорушення, про що вказано в самому протоколі, до матеріалів справи не надано. Відсутні в матеріалах справи відомості і про те, що особі були роз'яснені її права у відповідності до ст. 268 КУпАП.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення складений за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 42.

Акт про відмову від ознайомлення та підписання протоколу про адміністративне правопорушення від 22.01.2019 складений за адресою: м. Київ, бульв. Дружби народів, 28 про те, що гр. ОСОБА_1 відмовився від підписання протоколу в приміщенні КП з будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 42. Тобто, вказаний Акт складений не за місцем відмови гр. ОСОБА_1 від підписання протоколу, без свідків, в присутності лише самих представників НАЗК.

Відтак, суд не приймає до уваги вказаний Акт, оскільки він суперечить протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалам справи.

Крім того, до матеріалів справи не надано доказів і того, що на момент звернення до Підприємства із запитом про надання інформації та копій документів гр. ОСОБА_1 обіймав посаду т.в.о. директора КП з будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» та на нього було покладено обов'язок щодо надання відповіді на вказаний запит.

Згідно положень ч. 7 ст. 212-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за незаконну відмову у прийнятті та розгляді звернення, інше порушення Закону України «Про звернення громадян».

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що в діях гр. ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 7 ст. 212-3 КУпАП, оскільки оскільки в судовому засіданні наданими до матеріалів справи доказами не підтверджена вина гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке пеередбачена ч. 1 ст. 188-46 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, ч. 1 ст. 188-46, 283-285 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за ч. 1 ст. 188-46 КУпАП - закрити, у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 КУпАП.

Суддя: