Провадження № 3/243/3403/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року м. Слов`янськ

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Воронков Д.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженки м. Горлівка Донецької області, громадянки України, яка тимчасово не працює, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

25.09.2019 року до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 9/05-99-13-02 від 04.09.2019 року, складений у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП, а саме, за те, що 16.08.2019 року, о 13 годині 48 хвилин, на ринку, який розташований на горі Артема у м. Святогірськ Донецької області, ОСОБА_1 здійснювала підприємницьку діяльність без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання, а саме здійснювала торгівлю сувенірними виробами, біжутерією, варенням з шишок, варенням з пелюсток троянд, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечувала щодо протоколу про адміністративне правопорушення, пояснила, що в її діях немає такої ознаки господарської діяльності як систематичність та отримання грошових коштів. Також вказала, що на момент перевірки вона перебувала у стани сильного душевного хвилювання, а тому, надала пояснення, які не відповідають дійсності, заперечувала факт систематичного здійснення нею господарської діяльності.

В судовому засідання представник правопорушника - адвокат Онищенко І.В. підтримала заперечення ОСОБА_1 вказавши, що органами ДФС України не надано жодного доказу на підтвердження факту наявності в діях ОСОБА_1 такої ознаки господарської діяльності, як систематичність.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до статті 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Так, ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачає провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. При цьому, господарська діяльність, це будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Згідно зі ст.ст. 3, 42 ГК України господарська діяльність, це діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, яка здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку, є підприємництвом, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями).

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про підприємництво» поняття «підприємництво» визначене як безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку.

Тобто, однією з обов`язкових ознак підприємницької діяльності є систематичність її здійснення.

Судом встановлено, що 16.08.2019 року, о 13-48 год., на ринку, який розташований на горі Артема у м. Святогірськ Донецької області, ОСОБА_1 здійснила реалізацію варення без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання.

З метою визначення складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУПАП, необхідно встановити всі характеризуючи ознаки підприємницької діяльності, основними з яких є: самостійність, ініціативність та систематичність. При цьому, чітких кількісних критеріїв систематичності (тобто, скільки разів потрібно зайнятися діяльністю для того, щоб вона вважалася підприємницькою) законодавством не встановлено.

Разом з тим, пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Між тим, суд вважає, що особою, яка склала відповідний протокол, не було встановлено фактів систематичності здійснення ОСОБА_1 торгівельної діяльності.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

З оглядом на зазначене, приймаючи до уваги показання ОСОБА_1 , які вона надала у судовому засіданні, суд не приймає письмові пояснення останньої від 16.08.2019 року, як доказ факту безпосередня участі ОСОБА_1 в організації торгівельної діяльності з ознаками регулярності, постійності та суттєвості.

За неаналогічних підстав не приймається судом і Акт про проведення фактичної перевірки … від 27.08.2019 року.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що дії ОСОБА_1 щодо здійснення господарської діяльності без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання, не підпадають під ознаки господарської діяльності, оскільки не мають ознак систематичності, внаслідок чого, суд приходить до висновку, що у діях останньої відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.247 п.1 КУпАП, суд закриває провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 164, 247 п.1, 248-249, 252, КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Закрити справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області на протязі 10 днів з дня її винесення.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду Д.В. Воронков