Справа № 349/24/19
Провадження № 33/4808/181/19
Категорія ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Лошак О. О.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду ОСОБА_1, з участю ОСОБА_2, його захисника адвоката ОСОБА_3, розглянувши справу про адміністративні правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 28 березня 2019 року,

в с т а н о в и в :

1. Зміст постанови суду першої інстанції.

1.1. Вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (10200 грн) з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 384 грн 20 коп. судового збору.

1.2. Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_2 керував транспортним засобом у стані алкогольного спяніння, порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він був причетний.

Згідно протоколів про адміністративні правопорушення, серії ОБ № 047070, серії ОБ № 047071, серії БР № 095145 від 31.12.2018, ОСОБА_2 31 грудня 2018 року в період часу з 16 год. 00 хв. по 17 год. 00 хв. в с. Бабухів Рогатинського району на автодорозі Н-09 Мукачево-Львів керував транспортним засобом марки Renault 19, номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння та виїжджаючи з прилеглої території не надав переваги в русі автомобілю Mercedes-Benz Sprinter, номерний знак НОМЕР_2, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив п. 2.9. (а), 10.2, 16.1, 2.10 (а) Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КпАП України. Огляд на стан алкогольного спяніння проводився за допомогою приладу «Драгер».

У судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_2 вину не визнав.

2. Доводи апеляційної скарги.

Апелянт вважає оскаржувану постанову незаконною та необґрунтованою.

Вважає, що допущено ряд порушень як при складанні протоколів, так і при прийнятті рішення, зокрема:

- свідками в протоколі зазначені особи, які не можуть бути такими у звязку з їх упередженістю (працівники поліції та міської ради здійснюють спільне патрулювання в м. Рогатині);

- на відеозйомці взагалі відсутні свідки, що ставить під сумнів те, чи були вони присутні при складанні протоколів;

- невідповідність показів свідка із фактами, зазначеними в протоколах стосовно часу та місця складання протоколів;

- потерпілий особисто стверджував, що він не бачив ОСОБА_2 за кермом Renault 19, водій якого скоїв ДТП;

- відсутні будь-які інші свідки, які би підтвердили те, що саме ОСОБА_2 перебував за кермом Renault 19 під час скоєння ДТП 31.12.2018;

- оформлення протоколів відбулось без забезпечення правової допомоги особі, стосовно якої вони складались;

- ОСОБА_2 утримували в приміщенні райвідділу національної поліції більше трьох годин без забезпечення йому адвоката;

- суд першої інстанції ухвалив рішення (постанову) за відсутності ОСОБА_2, не врахувавши клопотання останнього про відкладення розгляду справи в зв'язку з перебуванням на лікуванні та у зв'язку з розглядом його заяви до національної поліції щодо встановлення особи, яка реально скоїла ДТП;

- суд не врахував той факт, що на момент скоєння ДТП ОСОБА_2 був вдома, що можуть підтвердити свідки, а тому не міг бути учасником даної ДТП.

Просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

3. Позиції сторін.

3.1. В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та його адвокат доводи апеляційної скарги підтримали з наведених у ній мотивів, просили її задовольнити. ОСОБА_2 вказав, що того дня був разом з синами дома, порався на подвірї. Автомобілем РЕНО керував по дорученню, цей автомобіль стояв то у нього, то у сусіда. Заперечив свою причетність до ДТП він автомобілем не керував. Свої пояснення на відеозаписі пояснив психологічним тиском працівників поліції.

3.2. В апеляційному суді були допитані як свідки сини ОСОБА_2: ОСОБА_4, ОСОБА_5, які зазначили, що 31.12.2018 батько був з ними вдома на подвірї, протягом 14.00-17.00 нікуди не їздив і не відлучався, це було б помітно. Потім приїхали працівники поліції і тата забрали. Не бачили, щоб тато вживав алкоголь.

4. Мотиви апеляційного суду.

4.1. Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги (ст. 294 КУпАП).

4.2. Згідно приписів статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

За змістом ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а згідно з ч. 1 ст. 7 цього ж Кодексу, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При розгляді справи про адмінправопорушення суддя, у відповідності вимог ст. 280 та 283 КУпАП, зобов'язаний з'ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адмінвідповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.

Апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції дотримався вказаних вимог закону.

4.3. Апелянт ОСОБА_2 заперечує, що саме він 31 грудня 2018 року в період часу з 16 год. 00 хв. по 17 год. 00 хв. в с. Бабухів Рогатинського району на автодорозі Н-09 Мукачево-Львів керував транспортним засобом марки Renault 19, номерний знак НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння та виїжджаючи з прилеглої території не надав переваги в русі автомобілю Mercedes-Benz Sprinter, номерний знак НОМЕР_2, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив п. 2.9.(а), 10.2, 16.1, 2.10(а) Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст.130, ст. 124, ст.122-4 КУпАП.

Заперечення ОСОБА_2 спростовані дослідженим під час провадження доказами.

По-перше. У матеріалах справи достатньо доказів про те, що водій автомобіля РЕНО спричинив дану ДТП і залишив місце пригоди: пояснення потерпілого, дані протоколу, схема ДТП. Із цих доказів слідує, що причиною ДТП було порушення ПДР з боку водія автомобіля РЕНО.

По-друге. В суді першої інстанції було допитано свідка ОСОБА_6, який показав, що ОСОБА_2 на місці пригоди не заперечував, що керував автомобілем РЕНО.

Крім того, основне, що з даних відеозапису з нагрудних камер патрульних поліцейських (а.п. 6), вбачається, що ОСОБА_2 (згідно особистого представлення чоловіка на відеозаписі) не заперечує факту вживання алкоголю, стверджуючи, що випив сто грам, погоджується, що керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, пояснює, що стався один випадок із ста і той на нього попав, підтверджує, що не залишився на місці скоєння ДТП до приїзду поліції, бо злякався (00:00:12 хв. відеозапису 0000000__0065), добровільно продув спеціальний технічний засіб Драгер (00:01:22 хв. відеозапису 0000000__0066), і, хоча ОСОБА_2 відмовився підписувати результати проведеного тесту (а.п. 2), однак особисто озвучив, що результат тесту становив саме 1,99 проміле алкоголю в крові (00:01:51 хв. відеозапису 0000000__0066).

Свої слова на відео ОСОБА_2 пояснив тиском працівників поліції. Докази такого тиску відсутні, для висновку про монтаж відео немає жодних даних.

З відеозаписом узгоджуються показання свідка про визнання факту керування, вживання алкоголю та скоєння ДТП самим ОСОБА_2 Підстави для сумнівів у показаннях відсутні, вони підтверджують наведені слова ОСОБА_2

Показання свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_2 був вдома і не відлучався суперечать указаним доказам. Їх доказове значення належить оцінювати через призму родинних відносин із ОСОБА_2 і до уваги брати не слід.

4.4. Щодо доводів апелянта з приводу того, що суд першої інстанції ухвалив рішення (постанову) за його відсутності.

Згідно матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_2 вчинив адміністративні правопорушення 31.12.2019, від підпису та отримання копії протоколів про адміністративні правопорушення відмовився. Однак, він був обізнаний про складення щодо нього протоколів про адміністративні правопорушення.

Згідно даних оскаржуваної постанови, ОСОБА_2 в судові засідання 20 березня 2019 року та 28 березня 2019 року не з`явився.

Але позиція ОСОБА_2 була представлена в суді також захисником, він давав свої пояснення, які судом оцінені разом з іншими доказами.

Тому вимоги апеляційної скарги в цій частині не є підставою для скасування ухвали суду.

4.7. Доводи апелянта з приводу того, що його утримували в приміщенні райвідділу національної поліції більше трьох годин без забезпечення йому адвоката, не підтверджено належними та допустимими доказами: в матеріалах цього адміністративного провадження відсутні будь-які скарги ОСОБА_2, його представника на неправомірні дії (бездіяльність), чи перевищення повноважень зі сторони працівників поліції.

4.8. Інші доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а заперечення ОСОБА_2 спростовано матеріалами справи та свідчать про спробу останнього уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

5. Висновки.

Порушень законодавства про адміністративні правопорушення, які б вплинули на правильність прийнятого місцевим судом рішення та були б підставою для його скасування під час складання протоколів про адміністративні правопорушення та під час розгляду справи в суді першої інстанції, не встановлено.

Апеляційних підстав для скасування оскаржуваної постанови немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 28 березня 2019 року відносно ОСОБА_2 залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду ОСОБА_1