Єдиний унікальний номер судової справи: 225/686/19
Номер провадження: 3/225/314/2019
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 квітня 2019 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:
головуючого судді - Ткач Г.В.,
за участю секретаря - Пузиревської Ю.О.,
захисника Бідашко І.Л.,

розглянув матеріали, що надійшли від Військового коменданта ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Погреби Драбівського району Черкаської області, громадянина України, на час складення протоколу проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 , на посаді заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , посвідчення офіцера серії НОМЕР_2 , видане командиром військової частини польова пошта НОМЕР_3 18.05.2017,
за ч.3 ст. 172-20 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

03.02.2019 року старший лейтенант ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: 03.02.2019 року в умовах особливого періоду о 17.00 годині, перебував на території військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 при виконанні службових обов`язків у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 з`явився в судове засідання 05.02.2019 року та після роз`яснення судом прав, передбачених ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП України заявив клопотання про надання судом строку для укладення договору про надання правової допомоги, що судом задоволено. Судовий розгляд відкладено до 09.00 год. 12.12.2019 року, про що ОСОБА_2 був повідомлений, отримав виклик до суду під розписку, що підтверджується повісткою, наявною в матеріалах справи. В подальшому до судових засідань ОСОБА_2 не з`являвся. 06.02.2019 року суду надано договір про надання правової допомоги з адвокатом Бідашко І.Л., який ознайомившись з матеріалами справи, заявив клопотання про виклик свідків в судове засідання. 18.02.2019 року зазначив можливим проводити судовий розгляд за відсутності ОСОБА_2 .

Разом з тим, після допиту всіх свідків, заявлених стороною захисту, та дослідження матеріалів справи, судом повторно здійснено виклики ОСОБА_2 до суду для дачі особистих пояснень, зокрема, 22.03.2019 згідно журналу судового засідання ухвалено таке рішення після заслуховування думки захисника. Однак, в судові засідання 03.04.2019, а потім - з 22.04.2019 по 25.04.2019, що призначалися щоденно, ОСОБА_2 не з`явився. 19.04.2019 року електронною поштою до суду направлено клопотання без підпису про перенесення судового засідання, у зв`язку з перебуванням ОСОБА_2 на амбулаторному лікуванні в м. Києві з довідкою; 23.04.2019 направлено клопотання про відкладення судового розгляду, у зв`язку з перебуванням на лікарняному з копією листу непрацездатності по 22.04.2019 року з повідомленням про подальше надання інших документів суду щодо стану здоров`я. Разом з тим, з 23.04.2019 по 25.04.2019 року ОСОБА_2 вже не відповідав на виклики суду та телефонограми секретаря судового засідання.

Суд зазначає, що ОСОБА_2 протягом лютого-квітня 2019 року жодного разу не з`явився в судові засідання для дачі особистих пояснень, не цікавився розглядом справи, не направив письмових пояснень по суті справи, на складання яких мав достатньо часу, заперечень щодо розгляду справи по суті ні ОСОБА_2 , ні його захисник не висловлювали; лише перед закінченням можливого строку притягнення до відповідальності суду направлялися клопотання про особисту участь ОСОБА_2 в суді. Відтак, суд вирішив закінчити розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, в судовому засіданні представленого адвокатом, заслухав заперечення та доводи захисника, яким надавалася кваліфікована правова допомога та відстоювалися права ОСОБА_2 .

Так, свідок ОСОБА_3 (офіцер військової комендатури м. Торецьк) в судовому засіданні пояснив, що особисто участь в доставці ОСОБА_2 не брав, ним складався адміністративний протокол та протокол про адміністративне затримання о 19.10 год. ОСОБА_2 , був доставлений до військової комендатури командуванням військової частини. Документи при ньому були, але точно вказати які, не може. Пам`ятає, що ОСОБА_2 був без брюк, верхня частина тулуба одягнута у військову форму, при собі мав пакет з речами. ОСОБА_2 стверджував, що його побили. Від продуття технічного приладу газоаналізатору Драгер відмовився, у зв`язку з чим, було складено акт за зовнішніми ознаками, здати аналіз крові погодився в присутності адвоката, про що в лікарні складався акт медичного огляду. Протокол про адміністративне правопорушення був складений 04.02.2019, після отримання довідки з лікарні. Метою адміністративного затримання ОСОБА_2 були обставини, що свідчили про перебування військовослужбовця в стані алкогольного сп`яніння та фіксація підстав супроводу військовослужбовця до військової комендатури з позицій смт. Південне м. Торецька.

Свідок ОСОБА_4 (командир ВЧ НОМЕР_1 ) в судовому засіданні пояснив, що йому зателефонував старшина ОСОБА_5 з ВОП і запросив підійти до бліндажу, де перебував ОСОБА_2 . Прийшов туди, він побачив нечітку ходу та почув нерозбірливу мову ОСОБА_2 . Запропонував йому одягтися та поїхати до командира. Останній був одягнутий в шорти та бушлат, з собою взяв штани. В командуванні ОСОБА_2 передали військовій комендатурі. Факт вживання алкоголю ОСОБА_2 не заперечував. На запитання свідок пояснив, що він доповів про подію командуванню, яким приймалися подальші рішення. ОСОБА_2 перебував на посаді заступника командира з морального забезпечення, однак неодноразово вживав алкоголь. На теперішній час звільнений.

Свідок ОСОБА_6 (офіцер військової комендатури) в судовому засіданні пояснив, що ввечері, точну годину не пам`ятає, приблизно після 18.00 год. за командою військового коменданта направився до військової частини забирати військовослужбовця з позицій, що відбувалось в присутності замполіту батальйону ОСОБА_7 . ОСОБА_2 доставили до лікарні, останній був в шортах, капцях, одягатися відмовився. В лікарні йому зміряли тиск, зробили кардіограму серця, за зовнішніми ознаками було встановлено алкогольне сп`яніння, в його присутності складено акт. ОСОБА_2 скаржився, що його били, однак при огляді лікаря ознак побиття не виявлено.

Свідок ОСОБА_8 (заступник командира військової частини) в судовому засіданні пояснив, що близько 18.00 год. йому зателефонував ОСОБА_4 , доповів, що підлеглий перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Він наказав його доставити до командування та викликав командира. ОСОБА_2 був одягнутий в шорти та бушлат, його речі знаходились в пакеті, які він відмовився одягати. Такі дії свідка були продиктовані тим, щоб ОСОБА_2 ізолювати, щоб підлеглі не бачили, оскільки солдати потім зауважують на те, що офіцерам можна так себе поводити, а їм - ні. Він та представники ВСП супроводжували ОСОБА_2 до лікарні. Ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_2 були явні. ОСОБА_2 може охарактеризувати як грамотну людину, однак, який зловживав алкоголем.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що працює сімейним лікарем амбулаторії №7. Біля 22 години 03.02.2019 проводився огляд ОСОБА_2 . До лікарні його було доставлено представниками ВСП. Останній був частково вдягнений: шльопки, шорти, без куртки, пред`являв їй претензії, що лікар не надала йому одежі. ОСОБА_2 був в збудженому стані, разом з тим, розумів, де він перебуває. Спочатку відмовлявся від проходження огляду, однак через деякий час, повернувшись з адвокатом, здав аналіз крові. Дані військовослужбовця вона вносила до акту з військового квитка чи іншого документа, якого саме, точно не пам`ятає.

Захисник - адвокат Бідашко І.Л. в судовому засіданні зазначив, що зазначена справа має бути закрита, за відсутності події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2 , оскільки досліджені докази не відповідають фактичним обставинам. Так, протокол про адміністративне правопорушення містить посилання, що ОСОБА_2 був одягнений у військову форму, разом з тим, свідки вказали, що останній був взагалі частково одягнутий, хоча події мали місце в лютому місяці; документів при собі ОСОБА_2 не мав, тож в акті огляду неправильно вказано про встановлення його особи відповідно до військового квитка, оскільки у військовій комендатурі було надано саме посвідчення офіцера на ім`я ОСОБА_2 ; фактично ОСОБА_2 був затриманий о 17 годині, а протокол складався о 22 годині, тобто в порушення можливого строку затримання. Крім того, підписи в письмових поясненнях в матеріалі та у посвідченні офіцера явно відрізняються, тому викликають сумнів, відтак, без особистих пояснень ОСОБА_2 встановити дійсні обставини неможливо.

Суд безпосередньо заслухав пояснення свідків, дослідив матеріали справи та, оцінив докази за внутрішнім переконанням, дійшов наступного висновку.

Частина 3 ст. 172-20 КУпАП передбачає відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» з моменту оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 302/2014 в України триває особливий період. Скасування особливого періоду буде здійснено окремим Указом Президента України «Про демобiлiзацiю» після стабілізації обстановки на Сході України.
Зазначене положення відповідає правовій позиції Верховного Суду щодо тлумачення поняття "особливий період" сформульованій у постанові від 25.04.2018 у справі №205/1993/17-ц (касаційне провадження № 61-1664св17). У постанові зазначено, що особливий період діє в Україні від 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 "Про часткову мобілізацію"і продовжує діяти сьогодні. Наголошується, що Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.

Так, Верховний Суд однозначно сформулював правову позицію щодо тлумачення поняття «особливий період» (лист Верховного Суду від 13.07.2018 року №60-1543/0/2-18).

Окрім наведеної постанови, таку саму правову позицію сформульовано і в інших постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №131/1449/16-ц (касаційне провадження №61-4157св18); від 14.02.2018 у справі №727/2187/16-ц (касаційне провадження №61-3951св18); від 20.02.2018 у справі №640/4439/16-ц (касаційне провадження №61-4304св18) (Постанова №61-4304зпв18, 640/4439/16-ц); від 21.02.2018 у справі №211/1546/16-ц (касаційне провадження №61-4255св18) та ін. Таким чином, Верховний Суд, забезпечуючи єдність правозастосовної практики, дотримується правової позиції, згідно з якою особливий період в Україні діє.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби навіть поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
Вина ОСОБА_2 , підтверджується матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення від 04.02.2019 року серії ДНК №0380, що є самостійним доказом у справі; довідкою КНП «Центральна міська лікарня м.Торецька»№77 від 04.02.2019, згідно з якою ОСОБА_2 на час огляду 03.02.2019 о 22.40 год. перебуває у стані алкогольного сп`яніння 2,0 % алкоголю (ступінь сп`яніння середня), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння від 03.02.2019 на підставі акту №73, складеного о 19.10 год., яким підтверджено, що ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (від здачі крові о 19.10 год. відмовився, здав 03.02.2019 о 22.40 год.), поясненнями свідків та іншими матеріалами справи.

Враховуючи викладене, в діях військовослужбовця ОСОБА_2 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, а саме, поява військовослужбовця на території військової частини в нетверезому стані та виконання обов`язків військової служби в нетверезому стані, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, в умовах особливого періоду.

При визначенні виду та міри стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь провини ОСОБА_2 , а також те, що він на час вчинення адміністративного правопорушення обіймав посаду заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , протягом року притягався до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення.

В частині доводів сторони захисту щодо адміністративного затримання ОСОБА_2 , суд зазначає, що в разі зауважень щодо порядку проведення та вжиття відповідних заходів сам ОСОБА_2 та його захисник мали право на оскарження зазначених дій у встановленому законом порядку, однак підтвердження суду не надали. При цьому, відразу при затриманні ОСОБА_2 було призначення захисника Рябуха А.В., за участі якого ОСОБА_2 пройшов медичний огляд на стан сп`яніння.

Щодо зауважень захисника про те, що підписи у посвідченні офіцера та поясненні ОСОБА_2 різні, суд зазначає, що не тільки пояснення, що написані власноруч, а й сам протокол про адміністративне правопорушення, протокол затримання, рапорт від імені ОСОБА_2 про відсутність претензій, а також розписка про отримання повістки в суді особисто ОСОБА_2 містить відповідні схожі підписи; суттєво відрізняється лише підпис клієнта на договорі про надання правової допомоги. Разом з тим, суд не володіє спеціальними знаннями, тому зауважує, що досліджені письмові пояснення, пояснення в протоколі не містять протиріччя з позицією захисту в судовому засіданні, оскільки ОСОБА_2 вину у вчиненні правопорушення не визнавав відразу, пояснюючи свій стан вживанням 10 крапель настоянки « ОСОБА_10 ».

Зазначення лікарем про встановлення особи з військового квитка, при тому, що ОСОБА_2 має посвідчення офіцера, суд не вважає таким, що викривляє встановлені обставини, скільки сумнівів, що саме ця особа проходила огляд на стан сп`яніння у суду не виникає.

Переконливими для суду є саме пояснення свідків, особистої зацікавленості або неправдивості свідчень яких під присягою, суд не вбачає, що підтверджені висновком за результатами огляду в присутності захисника, про наявність в крові ОСОБА_2 алкоголю в кількості 2,0 % (проміле), що явно не відповідає вживанню 10 крапель настоянки.

Згідно з положеннями Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

На думку суду, взірцем додержання зазначених норм є особи офіцерського складу, тим більше особа, яка обіймає посаду заступника командира підрозділу з морально-психологічного забезпечення.

Суд вважає за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень, застосувати до порушника адміністративне стягнення, в межах санкції статті ч. 3 ст. 172-20 КУпАП України у вигляді штрафу.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Оскільки на час вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2 проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 , суд вважає необхідним звільнити його від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 33-35, 36, 40?, ч.3 ст. 172-20, ст.ст. 245, 280, 283, 284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір»,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення в розмірі 215 (двохсот п`ятнадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 3655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) гривень.
На підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнити ОСОБА_2 від сплати судового збору.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці. В разі оскарження постанови перебіг строку давності виконання постанови зупиняється до розгляду скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

На постанову суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Дзержинський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Відповідно до ч.1 ст. 285 КУпАП рішення суду оголошено негайно після закінчення розгляду справи.

Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Суддя Г.В. Ткач