Справа № 466/8977/18 Головуючий у 1 інстанції: Єзерський Р.Б.
Провадження № 33/811/131/19 Доповідач: Гуцал І. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду ОСОБА_1, з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 10 грудня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП,

в с т а н о в и в:

постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 10 грудня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 (трьох) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 (пятдесят одну) гривню.

Постановлено стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Згідно з постановою судді Сарна Р.М. 6 листопада 2018 року, о 18 год., перебуваючи на вул. Загірна, 66/3 у м. Львові, у загальному коридорі спричинив конфлікт із ОСОБА_3, ображав його нецензурною лайкою та використав проти нього газовий балончик, чим порушив громадський порядок та спокій громадян.

Не погоджуючись з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 10 грудня 2018 року скасувати, відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі та прийняти нову постанову по справі, якою визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Апелянт вважає постанову судді місцевого суду незаконною та необґрунтованою, винесеною без повного та всебічного зясування усіх обставин справи про адміністративне правопорушення. В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суддя місцевого суду при постановленні рішення не дослідив усі докази у справі, а саме: не допитав свідків, які були очевидцями його конфлікту з ОСОБА_3, та, які б могли підтвердити відсутність з його сторони винних дій, передбачених обєктивною стороною ст. 173 КУпАП. Свою вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення апелянт не визнає, так як переконаний, що жодних дій, які б становили склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, не вчиняв, а ініціатором суперечки вважає саме ОСОБА_3, оскільки останній на подвірї нецензурно лаявся та погрожував йому фізичною розправою.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що він повністю усвідомив та щиро покаявся у вчиненому, вважає, що адміністративне стягнення у виді штрафу є надто суворим для нього та не відповідає як особі правопорушника, так і обставинам вчиненого правопорушення. Просить постанову судді місцевого суду скасувати та звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП у звязку з малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, та закрити провадження у справі.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Висновок судді місцевого суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є обгрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Суддя апеляційного суду не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, неповноту зясування обставин справи, оскільки висновок судді місцевого суду підтверджується сукупністю зібраних і перевірених в судовому засіданні доказів, яким суддя відповідно до ст. ст. 251, 252 КУпАП дав належну оцінку й навів у постанові.

Постановляючи рішення у справі про адміністративне правопорушення, суддя місцевого суду дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, що стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП № 503178 від 9.11.2018 року (а.с. 1); заявою ОСОБА_3 від 6.11.2018 року, його письмовими поясненнями (а.с. 5, 6), з яких вбачається, що дійсно 6 листопада 2018 року, близько 19 год., біля будинку, що на вул. Загірна, 66/2 у м. Львові ОСОБА_2 вчинив словесний конфлікт, під час якого виражався нецензурними словами у сторону ОСОБА_3 та використав газовий балончик стосовно нього; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 (а.с. 8), яка підтвердила порушення ОСОБА_2 громадського порядку 6 листопада 2018 року, близько 19 год., на вул. Загірна, 66/2 у м. Львові.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не вчиняв 6 листопада 2018 року на вул. Загірна, 66/3 у м. Львові конфлікту з ОСОБА_3 не можуть бути взяті до уваги та спростовуються вищенаведеними доказами.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, є обгрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що з огляду на диспозицію ст. 173 КУпАП, хуліганство він не вчиняв, є безпідставними, а опис діянь, у вчиненні яких ОСОБА_2 визнаний винним, відповідає диспозиції ст. 173 КУпАП.

Разом з тим, при накладенні адміністративного стягнення суддею не в повній мірі були враховані положення ст. 33 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, щопомякшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням. При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Ураховуючи обставини справи, особу порушника ОСОБА_2, який раніше до адміністративної відповідальності не притягався, наслідки даного порушення не представляють суспільної небезпеки, не завдали значної шкоди державним чи суспільним інтересам, тому вважаю за можливе обмежитись усним зауваженням.

Вважаю, що застосування такого виховного заходу, як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

Ураховуючи вищенаведене, вважаю за необхідне постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 10 грудня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП слід змінити в частині призначеного покарання та звільнити його від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 173 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст. ст. 22, 294КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 10 грудня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 змінити в частині призначеного покарання та звільнити його від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 173 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

У решті постанову судді залишити без змін.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гуцал І.П.