Апеляційне провадженя № 33/824/3625/2019 Суддя-доповідач Гриненко О.І.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2019 року суддя Київського апеляційного суду Гриненко О.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду м.Києва від 28 листопада 2018 року, прийняту відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Дарницького районного суду м.Києва від 28 листопада 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Згідно із постановою суду, ОСОБА_1 22 жовтня 2018 року о 22 годині 50 хвилин керував автомобілем «Мерседес», державний номерний знак ( НОМЕР_1 по вул. Бориспільська 26 в м. Києві, у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується даними тесту, проведеного з використанням спеціального технічного засобу, чим порушив пункт 2.9 а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, (далі - ПДР), тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову Дарницького районного суду м.Києва від 28 листопада 2018 року, в якій просив оскаржувану постанову скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Апелянт вважає, що суддя місцевого суду при винесенні оскаржуваної постанови формально віднеслась до встановлення особи правопорушника та винесла постанову взагалі відносно іншої особи, в зв`язку з чим, вказана постанова підлягає скасуванню. Так, в постанові Дарницького районного суду м. Києва від 28 листопада 2018 року зазначено, що ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 . Однак, як зазначає апелянт, він ніколи в м. Києві не проживав. Постійним місцем його проживання є м. Кропивницький, що підтверджується копією паспорту, де вказано місце його реєстрації АДРЕСА_3 . Крім того, звертає на себе увагу той факт, що Дарницьким судом судові виклики ОСОБА_1 направлялись за адресою зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 166593 від 22 жовтня 2018 року, а саме АДРЕСА_1 , між тим поштові відправлення поверталися до суду з відміткою працівників поштового відділення про неможливість доставки відправлення, так як в буд.АДРЕСА_1 лише вісім квартир.

Також, ОСОБА_1 на обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на відсутність у його власності будь-яких транспортних засобів, в тому числі і автомобіля «Мерседес», державний номерний знак ( НОМЕР_1 .

Крім того, як стверджує апелянт, на відеозапису із нагрудної камери поліцейського вбачається, що огляд на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу 23 жовтня 2018 року проходив не він, а зовсім інша, незнайома йому особа.

Крім іншого, апеляційна скарга ОСОБА_1 містить, також клопотання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 28 листопада 2018 року, так як участі в розгляді справи про адміністративне правопорушення він не приймав, а копію оскаржуваної постанови отримав лише в липні 2019 року.

Апеляційний суд вважає правильним задовольнити клопотання ОСОБА_1 та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 28 листопада 2018 року, так як встановлений ч.2 ст.294 КУпАП строк пропущений ним з поважних причин.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із вимогами ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , суддею місцевого суду вимоги зазначених норм закону дотримані не були, що призвело до прийняття сумнівного, з точки зору його законності та обґрунтованості, рішення.

Доводи апеляційної скарги щодо фактичного не встановлення судом та патрульними поліцейськими особи, яка притягується до адміністративної відповідальності повністю знайшли своє підтвердження при апеляційному перегляді справи.

Так, апеляційним судом було переглянуто відеозапис з нагрудної камери поліцейського при проведенні огляду на стан сп`яніння 23 жовтня 2018 року особи, яка в протоколі про адміністративне правопорушення зазначена як ОСОБА_1 . З вказаного відеозапису вбачається, що апелянт ОСОБА_1 та громадянин, що проходить огляд є різними особами.

Крім того, в матеріалах справи наявні дані щодо невірної адреси проживання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. На аркушах справи десять та тринадцять містяться конверти з поштовими відправленнями на ім`я ОСОБА_1 на адресу АДРЕСА_1 , які повернулися до суду, у зв`язку з наявністю в буд. АДРЕСА_1 лише восьми квартир.

Під час апеляційного розгляду справи, також було встановлено, що особа, з анкетними даними ОСОБА_1 26 жовтня 2018 року вже притягувалась до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, згідно постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2018 року, і в неї, відповідно до вимог ст.265-1 КУпАП було вилучено посвідчення водія. Як пояснив апелянт, в нього працівниками патрульної поліції на виконання постанови Дарницького районного суду м. Києва від 28 листопада 2019 року, також було вилучено посвідчення водія та, що вказане посвідчення знаходиться на зберіганні в регіональному сервісному центрі МВС в м. Києві. На запит апеляційного суду було отримано відповідь з регіонального сервісного центру МВС в м.Києві, в якій підтверджено зберігання в них двох посвідчень водія на ім`я ОСОБА_1 з дорученням ксерокопій зазначених посвідчень. Як вбачається з копій зазначених документів вони є ідентичними, а різниця в них лише у фото осіб, яким вони видавалися, що може свідчити про підроблення одного із посвідчень.

Таким чином, встановлені під час апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення обставини підтверджують доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо незаконності постанови Дарницького районного суду м. Києва від 28 листопада 2019 року та необхідності її скасування. Однак, у зв`язку із не встановленням особи правопорушника, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості відповідно до п.3 ч.8 ст.294 КУпАП ухвалити нову постанову, а відтак, вважає правильним матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо особи зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення, як ОСОБА_1 , направити для додаткової перевірки до управління патрульної поліції м. Києва.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дарницького районного суду м. Києва від 28 листопада 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову судді Дарницького районного суду м.Києва від 28 листопада 2018 року, якою ОСОБА_1 ,визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати, а матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - направити до Департаменту патрульної поліції Управління Національної поліції в м. Києві для додаткової перевірки.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Гриненко