Справа № 359/7421/19
Провадження № 3/359/2644/2019
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 листопада 2019 м. Бориспіль
Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Кабанячий Ю.В., з участю прокурора Добривечір К.В., особи, щодо якої розглядається справа про притягнення до адміністративної відповідальності, розглянувши матеріали, що надійшли з Управління захисту економіки у Київській області ДЗЕ Національної поліції України, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого старшим державним інспектором відділу митного оформлення №9 митного поста «Аеропорт Бориспіль» Київської митниці ДФС, за ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
Згідно протоколу №767 від 02.08.2019, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду старшого державного інспектора відділу митного оформлення №9 митного поста «Аеропорт Бориспіль» Київської митниці ДФС, являючись суб`єктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення згідно пп. «в» п. 1 ч.1 ст.3 Закону, примітки до ст. 172-6 КупАП, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч.2 ст. 52 Закону, пункту 1 рішення НАЗК від 10.06.2016 №2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» та пункту 6 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Реєстру, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 №3, своєчасно не повідомив НАЗК про суттєві зміни майнового стану, які виникли у зв`язку з отриманням 06.11.2018 року доходу від мами на суму 540000,00 грн., чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-6 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, не визнав та пояснив, що 01.11.2018 р. він продав належну йому земельну ділянку за 162 960 грн. У подальшому вирішив придбати квартиру, але грошових коштів для її придбання йому не вистачало, тому його матір, ОСОБА_2 , надала йому суму грошових коштів, які йому не вистачало, для купівлі житла в сумі 540 000 грн., які вона накопичила протягом життя. Всі дії відбулись у нотаріальній конторі 06.11.2018 року при укладенні договору купівлі продажу квартири. Про те, що потрібно було подати повідомлення про отримання доходу від мами в сумі 540 000 грн. протягом десяти денного терміну він не вважав потрібне, оскільки подав повідомлення про купівлю квартири та зазначив ці кошти у щорічній декларації за 2018 рік. Протягом десятиденного терміну ним було подано інформацію про продажу земельної ділянки та купівлі продажу квартири. Крім того ним було подано щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік із зазначенням відомостей щодо отримання доходу від своєї матері, ОСОБА_2 , в розмірі 540 000 грн.
Захисник особи яка притягується до відповідальності адвокат Синьоокий В.В., просив провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити, в зв`язку з відсутністю в діях останнього обов`язкової ознаки складу даного правопорушення у формі умислу.
У судовому засіданні була допитана свідок ОСОБА_2 , яка повідомила, що вона є матір?ю ОСОБА_1 . В листопаді 2018 року, вона позичила своєму сину грошові кошти в розмірі 540000,00 які були нею особисто збережені. Вказані кошти були витрачені сином на купівлю квартири.
Прокурор в судовому засіданні обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, підтримала повністю та вказала, що ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування відповідно до підпункту «в» п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції", примітки до ст. 172-6 КУпАП, є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, безумовно порушив вимоги ч. 2 ст. 52 Закону, оскільки письмово не повідомив НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, а саме в частині отримання ним грошових коштів. Просила визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу, в межах санкції ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, висновок прокурора, покази свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суддя приходить до висновку, про необхідність закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, з наступних підстав.
Так, положення ст. 129 Конституції України, які є нормами прямої дії, передбачають розгляд та вирішення справ у судах на засадах змагальності сторін та свободи у наданні ними суду своїх доказів і доведеності перед судом їх переконливості.
Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Статтею 245 КУпАП передбачено, зокрема, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.
Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.
Згідно положень ч. 2 ст.172-6 КУпАП, передбачається відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані. Тобто об`єктивна сторона зазначеного правопорушення полягає в тому, що у суб`єкта правопорушення відбулись суттєві зміни в майновому стані та суб`єкт правопорушення не повідомив про такі зміни в десятиденний строк.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 52 ЗУ "Про запобігання корупції", у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 розмірів прожиткового мінімуму, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.
Таким чином, зазначена правова норма передбачає необхідність повідомлення про зміну в майновому стані, яка пов`язана в Законі з кількісним показником майнового стану, оскільки Законом передбачено, що обов`язок повідомлення про зміну в майновому стані виникає в разі його зміни на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів.
Відповідно до статті 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2018 становив 1762,00 гривень.
Як встановлено вище та підтверджено матеріалами справи, відносно ОСОБА_1 було складено протокол №767 від 02.08.2019, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду старшого державного інспектора відділу митного оформлення №9 митного поста «Аеропорт Бориспіль» Київської митниці ДФС, являючись суб`єктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення згідно пп. «в» п. 1 ч.1 ст.3 Закону, примітки до ст. 172-6 КупАП, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч.2 ст. 52 Закону, пункту 1 рішення НАЗК від 10.06.2016 №2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» та пункту 6 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Реєстру, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 №3, своєчасно не повідомив НАЗК про суттєві зміни майнового стану, які виникли у зв`язку з отриманням 06.11.2018 року доходу від мами на суму 540000,00 грн..
Однак, з вказаним протоколом ОСОБА_1 не погодився, про що свідчить його пояснення, викладені у протоколі та пояснення надані у судовому засіданні, а тому вказані обставини у протоколі є недоведеними та підлягають встановленню під час розгляду справи.
Вимогами ст. 280 КУпАП, на орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення покладено обов`язок з`ясувати не лише те, чи було вчинено діяння, але і питання винуватості особи у його вчиненні.
Вина є одним з елементів суб`єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.
Водночас, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не доводять тих обставин, що останній мав умисел на несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, виходячи з наступного.
Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині 1 статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність; корупція - використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині 1 статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.
Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу в цілому.
Так, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Це випливає з аналізу ст.10 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків) та ст. 11 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачати). Зважаючи на те, що законом в диспозиції даної статті не визначені наслідки порушення вимог фінансового контролю, логічним є висновок про те, що вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Такої ж думки притримуються судова палата у кримінальних справах Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка у своєму інформаційному листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією вих. № 223-943/0/4-17 від 22 травня 2017, зазначила, що суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Таким чином, для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП необхідно встановити той факт, що ОСОБА_1 усвідомлював суспільну небезпечність неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані, передбачав неможливість здійснення фінансового контролю з боку держави та бажав настання таких наслідків, або байдуже ставився до їх настання чи свідомо допускав їх настання.
З огляду на вищевикладене, вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного корупційного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб`єктивної сторони даного правопорушення, яка виходячи із вищезазначених норм законодавства, завжди характеризується умисною формою вини.
Доводи ОСОБА_1 та його захисника, зазначені ним під час надання пояснень в ході судового розгляду, про відсутність в нього прямого чи непрямого умислу на несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, заслуговують на увагу.
Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 самостійно, в розіді 13 «Фінансові зобов?язання» щорічної декларації за 2018 рік, зазначено, що він 06.11.2018 року отримав від ОСОБА_2 дохід в грошовому вигляді в розмірі 540000,00 грн.
Таким чином, хоч із порушенням строку, визначеного у ч. 2 ст. 52 ЗУ "Про запобігання корупції", але ще до моменту виявлення цього факту працівниками правоохоронних органів, ОСОБА_1 було повідомлено про суттєві зміни у його майновому стані, що свідчить про відсутність в його діях вини у формі прямого умислу.
Зазначені обставини можуть свідчити лише про наявність в його діях несумлінного ставлення до свого обов`язку, а саме не здійснення свідомого вольового контролю за необхідністю своєчасного повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, який втрачено з його вини.
При цьому суд звертає увагу, що під час розгляду справи не було встановлено в діях ОСОБА_1 мотивів, спрямованих на уникнення фінансового контролю отриманого доходу, оскільки квартиру придбав за грошові кошти, отримані ним в законний спосіб та із законних джерел. Також, відразу після продажу земельної ділянки та купівлі квартири він в 10-денний термін повідомив про зміни майнового стану.
Ці обставини в сукупності вказують на те, що а ні у протоколі про адміністративне правопорушення, а ні в матеріалах справи не наведено обґрунтування та доказів на підтвердження суб`єктивної сторони даного правопорушення. Тобто, не встановлені і не доведені вина у формі умислу, мотив (корисливий, особиста зацікавленість, неправильно зрозумілі інтереси служби, тощо).
Належних і допустимих доказів, які беззаперечно спростовують це твердження, в матеріалах справи немає.
Таким чином, суддею встановлено, що в бездіяльності ОСОБА_1 відсутні ознаки суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, оскільки у нього були відсутні мотиви вчинити порушення закону, він не бажав його порушити, поза його волею перебував свідомий допуск настання негативних наслідків від діяння, що свідчить про відсутність вини у формі прямого чи непрямого умислу.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 06.10.2010, справа 1-27/2010, з об`єктивної сторони корупційне правопорушення характеризується також наявністю відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, яким суб`єкт правопорушення мав керуватися при його вчиненні.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Вєренцов проти України» від 11 квітня 2013, відповідальність за порушення встановленого порядку не може наступати, якщо зазначений порядок не було достатньо чітко встановлено внутрішнім законодавством. У разі браку чітких та передбачуваних законів, що встановлюють певні правила, покарання осіб за порушення неіснуючого порядку, суперечить принципу «ніякого покарання без закону», що закріплений у ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
З огляду на вищевикладене, суддя вважає, що висновки начальника сектору протидії корупції управління захисту економіки в Київській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України підполковника поліції Кравченка Д.А., про вину ОСОБА_1 в скоєні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, за яке передбачено відповідальність ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, зроблені на підставі припущень, що відповідно до вимог ст. 62 Конституції України є неможливим, оскільки з урахуванням норм цієї статті, посадова особа правоохоронного органу, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, повинна довести те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, скоїла правопорушення. При цьому усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь останнього.
Оцінюючи матеріали справи, встановлено, що у діях ОСОБА_1 відсутній умисел на порушення вимог фінансового контролю, які полягають в несвоєчасному повідомленні про суттєві зміни в майновому стані, а тому в його діях відсутня суб`єктивна сторона інкримінованого йому адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, що виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.
У разі відсутності складу адміністративного правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).
Керуючись ст. 62 Конституції України, ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», ч. 2 ст. 172-6, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 280, 283-285 КУпАП,
п о с т а н о в и в:
Провадження по справі про два адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суду Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ю.В.Кабанячий

Постанова суду набрала законної сили________