Справа № 461/6521/18 Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б.
Провадження № 33/811/20/19 Доповідач: Михалюк В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді Михалюка В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 20 листопада 2018 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 20 листопада 2018 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина

України, не працюючого, проживаючого за адресою: м. Львів, вул.

Фредра, 7/11,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що він 25 серпня 2018 року о 05 год. 25 хв. керував автомобілем марки «Audi A7», номерний знак НОМЕР_1, у м. Львові на пр. Шевченка, 2, з ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнин рота, зміна забарвлення шкіряного покриву, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погодившись з даною постановою судді, захисник правопорушника ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2подала апеляційну скаргу, в якій вважає таку незаконною та необгрунтованою, такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Крім того зазначає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення було допущено ряд процесуальних порушень, і дані суперечності в суді першої інстанції не були прийняті до уваги, що створило перешкоди для повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин по справі.

Просить скасувати оскаржувану постанову судді, а провадження у даній справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Одночасно просить поновити строк на апеляційне оскарження даної постанови судді, мотивуючи тим, що розгляд вищевказаної справи відбувся без його участі. а про згадану постанову стало відомо лише 14 грудня 2018 року.

Правопорушник ОСОБА_1 та його захисник в судове засідання неодноразово не з`являлися, причини своє неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, що підтверджуються рекомендованими повідомленнями.

При цьому захисник подала заяву про те, що нею розірвано угоду з ОСОБА_1 про правову допомогу. Клопотань же про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

А тому суд визнає це зловживанням правом та вважає, що наведена поведінка учасників процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка правопорушника та його захисника в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП особа, яка керує транспортним засобом та яка відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підлягає адміністративній відповідальності.

Як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Audi A7», номерний знак НОМЕР_1, у м. Львові на пр. Шевченка, 2, з ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнин рота, зміна забарвлення шкіряного покриву, виражене тремтіння пальців рук, та від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Такий висновок суду підтверджується належними та допустимими доказами у відповідності до ст. 251 КУпАП, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 063265 від 25 серпня 2018 року, відеозаписом з місця події, з якого вбачається, що ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому мається запис про відмову останнього від такого огляду. поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, якими підтверджено відмову ОСОБА_1 від проходження огляду у лікаря-нарколога та за допомогою приладу «Драгер», рапортом т.в.о. заступника командира роти 3 батальйону 1 УПП у Львівській області ДПП ОСОБА_5

Покликання апелянта в апеляційній скарзі про те, що постанова суду винесена із значними порушеннями норм закону та не в повній мірі відповідає вимогам закону, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з'ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

При цьому, апеляційний суд вважає, що стягнення у вигляді адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

Що стосується доводів апелянта про закриття провадження у справі, то вважаю, що у діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова останнього, який керував транспортним засобом, від проходження у встановленому законом порядку огляду на встановлення стану спяніння, а тому відсутні підстави для закриття провадження у даній справі.

У зв`язку з наведеним апеляційний суд вважає за необхідне відмовити захиснику правопорушника ОСОБА_1 адвокату ОСОБА_2в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

При цьому, апеляційний приходить до переконання про те, що апелянту слід поновити строк на апеляційне оскарження згаданої вище постанови судді як такий, що пропущений з поважних причин.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику правопорушника ОСОБА_1 адвокату ОСОБА_2строк на апеляційне оскарження постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 20 листопада 2018 року, щодо ОСОБА_1

Апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 20 листопада 2018 рокущодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду ОСОБА_6