Провадження № 3/761/4275/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Трубніков Андій Володимирович, за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, ідентифікаційний номер судом не встановлено, з вищою освітою, не одруженого, утриманців не має, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , має звання старшого лейтенанта, є командиром 3 взводу почесної варти 1 роти почесної варти батальйону почесної варти військової частини НОМЕР_1 , не є особою, звільненою від сплати судового збору , -

за ч.3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

старший лейтенант ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, відповідно до вимог ст. ст. 11, 13, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України зобов`язаний: свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов*язки, бути готовим до виконання завдань, пов язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Згідно вимог ст. 45 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, за вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Приписами ст. 15 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) визначено, що військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність передбачену главою 13-Б КУпАП за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Відповідно до статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України на військовослужбовців покладаються загальні обов`язки:

-свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок:

-бути дисциплінованим;

-знати та виконувати свої обов`язки;

-додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;

-дорожити честю та гідністю військовослужбовця Збройних Сил України;

-додержуватися правил поведінки військовослужбовця.

Згідно зі статтею 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України внутрішній порядок досягається глибоким розумінням, свідомим і неухильним виконанням військовослужбовцями обов`язків, визначених законами України та військовими статутами Збройних Сил України;

Статтею 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України встановлено - військовослужбовець зобов`язаний утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

Відповідно до абзацу шостого та сьомого статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до статті 241 Статуту внутрішньої служби кожний військовослужбовець повинен піклуватися про збереження свого здоров`я та утримуватися від шкідливих звичок (куріння та вживання алкоголю).

Враховуючи зазначені обов`язки, військовослужбовець зобов`язаний подавати приклад підлеглому особовому складу щодо належного виконання обов`язків військової служби.

Встановлено, що старший лейтенант ОСОБА_1 06 травня 2019 року, о 08.30 годині діючи всупереч наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України став на шлях вчинення адміністративного правопорушення, яке виразилось у появі на території військової частини НОМЕР_2 в нетверезому стані.

06.05.2019 командир 1 роти почесної варти батальйону почесної варти ОСОБА_2 , рапортом доповів, що під час ранкового шикування він виявив командира 3 взводу почесної варти 1 роти почесної варти батальйону почесної варти старшого лейтенанта ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння та направлено на медичне освідчення до Головного військово-клінічного госпіталю Міністерства оборони України (ГВКГ) для встановлення факту споживання алкоголю. За результатами медичного освідчення встановлено наявність алкоголю в організмі 1, 08 %, алкогольне сп`яніння легкого ступеня. Старшого лейтенанта ОСОБА_1 було відсторонено від виконання службових обов`язків до повного протвереження.

Відповідно до пояснень старшого лейтенанта ОСОБА_1 з`ясовано, що напередодні 05.05.2019 вживав алкогольні напої (горілку та пиво) з товаришами.

Командир 1 роти почесної варти батальйону почесної варти ОСОБА_2 в поясненні зазначає, що 06.05.2019 о 08.30 під час ранкового шикування виявив перебування старшого лейтенанта ОСОБА_1 в нетверезому стані та здійснив доповідь командиру військової частини НОМЕР_1 .

Старший лейтенант ОСОБА_3 в своєму поясненні зазначив, що 06.05.2019 під час ранкового шикування помітив, що старший лейтенант ОСОБА_1 знаходиться в нетверезому стані.

Таким чином 06.05.2019 о 08.30 старший лейтенант ОСОБА_1 , з`явився на територію військової частини НОМЕР_1 в нетверезому стані, в умовах особливого періоду.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у вчиненому, пояснив що він дійсно 05.05.2019 р. вечері з товаришами вживав алкогольні напої, а 06.05.2019 р. прибув за місцем несення служби у нетверезому стані.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування. Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Водночас, законодавець надає визначення поняття демобілізації як комплексу заходів, спрямованих, серед іншого, на планомірне переведення Збройних Сил України, інших військових формувань на організацію і штати мирного часу (оголошення якої дає підстави для закінчення особливого періоду).

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» рішення про демобілізацію із внесенням його на затвердження Верховною Радою України приймає Президент України. На цей час відповідних рішень Президентом України не приймалось.

Особливий період розпочався з моменту набрання чинності Указом Президента України від 17.03.2014 № 303 та продовжується до оголошення (набрання чинності) окремого рішення Президента України про демобілізацію.

Верховний Суд у постанові від 30 травня 2018 року у справі № 521/12726/16-ц зазначив, що в Україні особливий період розпочався 18 березня 2014 року і триває по теперішній час.

Тобто, дане адміністративне правопорушення вчинено в умовах особливого період)', що підвищує його суспільну небезпеку.

Таким чином, будучи військовослужбовцем, старший лейтенант ОСОБА_1 командир 3 взводу почесної варти 1 роти почесної варти батальйону почесної варти військової частини НОМЕР_1 . у порушення вимог 11. 13, 16, 49. 130. 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», вчинив діяння в умовах особливого періоду, що виразилось у появі на території військової частини НОМЕР_1 в нетверезому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за що підлягає притягненню до адміністративної відповідальності у виді штрафу.

Судовий збір підлягає стягненню з винної особи на користь держави

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 40-1, ч.3 ст.172-20, 221, 247, 279-280, 283-285 Кодексу України про Адміністративні правопорушення, Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», суд

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення та притягнути до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 172-20 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 215 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3 655 (три тисячі шістсот п*ятдесят п*ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Шевченківського районного суду м.Києва протягом 10 днів дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана протягом 10 днів. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Строк пред*явлення до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя А.В.Трубніков