Справа № 450/258/19 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 33/811/458/19 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП та закриття провадження у справі,

встановив:

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 28.03.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КупАП, та закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно із постановою суду, 13.05.2018 року о 11 год. 00 хв. на вул.Стрийська, 310, в м.Львові, велосипедист ОСОБА_1 перед початком перестроювання не переконався, що це буде безпечно і не створить небезпеки іншим учасникам руху, не подав завчасно сигнал показчиками повороту або рукою до початку маневру, не дав дорогу автомобілю марки «БМВ» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку мав намір перестроїтися ОСОБА_1 , внаслідок чого відбувся наїзд на останнього вказаним автомобілем. Внаслідок дорожньо-транспорної пригоди транспортні засоби зазнали технічних пошкоджень, а велосипедист ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження. Такими своїми діями порушив вимоги п. п. 9.4, 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України.

На цю постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить змінити оскаржувану постанову, виключивши з мотивувальної та резолютивної її частини визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у решті залишити оскаржувану постанову без змін.

На підтвердження апеляційних вимог покликається на те, що правил дорожнього руху він не порушував. Виїжджаючи на вул. Стрийську у м. Львові, рух почав на зелений сигнал світлофора. Перед початком руху переконався у безпечності маневру та відсутності перешкод. Рухався до правого краю проїжджої частини. Під час виконання цього маневру був збитий автомобілем БМВ. В результаті зазнав травм - перлом ноги, забиття м`яких тканин, інше. В результаті проходив тривале лікування, переніс операцію на нозі. До сьогоднішнього дня йому важко ходити. Є особою похилого віку, має більше 80 років.

Стверджує, що місцевий суд правильно застосував п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, оскільки минули строки давності притягнення до адміністративної відповідальності. Проте не правильно прийняв рішення про визнання його винним за ст.124 КУпАП, оскільки поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями і вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Звертає увагу на те, що він не був присутній під час розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови. Через похилий вік, перелом ноги та перенесену операцію, йому

важко ходити, тому, він не міг бути в засіданні місцевого суду. В апеляційному

порядку також просить суд розглянути справу без його участі. Апеляційну

скаргу підтримує в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи №450/258/19, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Щодо апеляційних доводів у частині встановлення вини осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності при закритті провадження у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, то слід вказати таке.

Так, місцевим судом встановлено, що ОСОБА_1 вставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення 13.05.2018 року, через що апеляційний суд погоджується із висновком місцевого суду про те, що на момент розгляду справи у суді першої інстанції минув трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , що передбачений ст.38 КУпАП.

Також, апеляційний суд погоджується із висновком місцевого суду про те, що матеріалами справи повністю підтверджується факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Разом з тим, на думку апеляційного суду, поєднання тверджень у резолютивній частині постанови про закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішеннями, де у резолютивній частині зазначається про встановлення вини особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Відтак, апеляційні доводи є підставними та обґрунтованими, оскаржувану постанову у частині встановлення вини ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП слід змінити.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 28 березня 2019 року про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП та закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення змінити, виключивши із її резолютивної частини покликання на визнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП.

У решті постанову залишити без змін.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Березюк О.Г.