КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/3400/2019 Постанова винесена суддею Зотько Т.А.
Категорія: ч. 2 ст. 154 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 05 серпня 2019 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Деснянського районного суду м. Києва від 05 серпня 2019 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 грн., з конфіскацією тварин.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно з постановою суду, 29.05.2019 року о 23 год. по АДРЕСА_2 . Києві ОСОБА_1 , будучи притягнутою до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 154 КУпАП, повторно протягом року утримувала вісім собак, з яких тільки чотири є зареєстрованими у визначеному законом порядку, чим порушила Правила утримання домашніх собак та котів у м. Києві повторно протягом року.

Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржити рішення суду першої інстанції, просить провести психологічне обстеження ОСОБА_2 та надати можливість здійснення захисту її прав згідно закону.

В обґрунтування своїх вимог апелянт, вказуючи на порушення судом першої інстанції її прав та посилаючись на Конституцію України, повідомляє, що ОСОБА_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , є погрозою її життя, про що було неодноразово повідомлено Національну поліцію України, Уповноваженого з прав людини, Міністерство охорони здоров`я України, але ніхто не реагує на звернення щодо погрози її життя, та без наказово дозволяють робити кримінальні справи. Тому вона змушена захищатися самовільно та обзавестися собаками для захисту, які знаходяться під опікою Обухівського притулку с. Деремезна.

Щодо обстежень житла комунальним підприємством «Київська міська лікарня ветеринарної медицини» та утримання собак, то зазначає, що обстеження не було, повідомлень про обстеження також не було, а складений Акт є грубим порушенням закону України згідно ст. 30 Конституції України.

Також зазначає, що при будуванні житла і умов їх, створюється фізична перешкода з боку ОСОБА_2 та його сім`ї, які завдають шкоди та перешкоджають праці створити належні умови для неї та тварин.

Крім того, вказує, що судом не було повідомлено їй у її правах та обов`язках, відповідно до ст. 57 Конституції України.

Дана справа була призначена до розгляду в суді апеляційної інстанції на 17.09.2019 року, однак у зв`язку із наданням ОСОБА_1 . часу для належного оформлення її апеляційної скарги, а саме - зазначення конкретного прохання та відповідного його обґрунтування, розгляд апеляційної скарги було перенесено на 03.10.2019 року.

Між тим, у судове засідання суду апеляційної інстанції, призначене на 03.10.2019 року, ОСОБА_1 не з`явилася, належно оформленої апеляційної скарги не подала, а натомість, від неї надійшло клопотання про відкладення розгляду справи через терміновий виїзд за межі міста, у зв`язку з чим розгляд справи було перенесено на 15.10.2019 року.

Проте, будучи належним чином сповіщеною про день та час слухання справи, ОСОБА_1 15.10.2019 року до суду апеляційної інстанції не з`явилася, належно оформленої апеляційної скарги не подала, а направила лише клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що вона - мати одиначка і у неї захворіла на ОРВ та бронхіт шестирічна дитина - ОСОБА_3 .

Між тим, будь-якихпідтверджуючих документів щодо поважності причин неявки ОСОБА_4 у судові засідання, як 03.10.2019 року, так і 15.10.2019 року, останньою надано не було.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, неперешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Тому, враховуючи, що ОСОБА_4 повторно не з`явилась в судове засідання, доказів на підтвердження поважності причин своєї неявки суду не надала, суд вважає можливим розглянути справу у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в: протоколі про адміністративне правопорушення; постанові адміністративної комісії Київської міської державної адміністрації № 435 від 04.03.2019 року про порушення ОСОБА_1 вимог ч. 1 ст. 154 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 51 грн.; обліковій картці ідентифікованої тварини (собаки), згідно якої - 10.12.2018 року було стерилізовано та вакциновано чотири собаки; листі КП «Київська міська лікарня ветеринарної медицини» від 21.06.2019 року, згідно якого - Підприємство не володіє інформацією щодо розташування притулку для тварин за адресою: АДРЕСА_3 , 61 (с. АДРЕСА_3 ), а на неодноразові звернення гр. ОСОБА_5 фахівці Підприємства самостійно та у складі комісії у присутності заявника неодноразово обстежували умови утримання собак на території домоволодіння АДРЕСА_2 , про що складались відповідні акти, згідно з якими підтверджується незадовільний санітарний стан території та неналежне утримання собак, та вручали власниці тварин приписи з рекомендаціями привести територію до нормального санітарного стану, не допускати самовільного виходу собак за межі утримання, утримувати собак відповідно до їх природних і фізіологічних потреб, зареєструвати собак належним чином, дотримуватись режиму тиші та інших вимог "Правил утримання домашніх собак та котів у м. Києві", затверджених рішенням Київської міської ради від 25.10.2007 №1079/3912 "Про врегулювання питань утримання та поводження з собаками і котами в м. Києві", і на сьогодні, власниця тварин не зареєструвала собак належним чином та не усунула інші виявлені порушення «Правил утримання домашніх собак та котів у м. Києві», а також і в заявах ОСОБА_2 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 про незаконне та неналежне утримання собак у будинку АДРЕСА_2 .

Наведені докази у своїй сукупності спростовують наявні у матеріалах справи пояснення ОСОБА_1 , відповідно до яких, зокрема, чотири її собаки, у яких є паспорти, зареєстровані та знаходяться під опікою Обухівського притулку, а також, що вона облаштовує територію, ставить забор, щоб собаки не заважали сусідам та собакам було комфортно, як положено по закону. А собаки гавкають тільки коли вона приїжджає або, коли через загальний двір проходять чужі люди на озеро, але сусіди намагаються всіма діями вижити її і заважають її господарській діяльності.

Будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не надала, клопотань з приводу дослідження додаткових доказів, допиту свідків, не заявляла.

Щодо доводів апеляційної скаргиОСОБА_1 про ненадання можливості здійснення захисту її прав згідно закону, то вони не знайшли свого підтвердження, як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду, адже матеріали справи не містять жодного клопотання ОСОБА_1 , спрямованих на реалізацію її прав, в тому числі і з приводу залучення до участі у справі захисника.

Тим більше, що під час розгляду справи в суді першої інстанції, за клопотанням ОСОБА_1 відкладався розгляд з наданням їй часу для отримання фахової юридичної допомоги та надання суду доказів в обґрунтування своєї позиції, однак ОСОБА_1 не виявила добросовісного відношення до використання належних їй процесуальних прав та обов`язків, і в подальшому, будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, у зв`язку з чим суд першої інстанції, враховуючи скорочені терміни розгляду справ про адміністративні правопорушення, дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи у її відсутність.

Така ж фактично неналежна процесуальна поведінка ОСОБА_1 знайшла свій прояв і під час апеляційного розгляду, адже ОСОБА_4 повторно не з`явилась в судове засідання, і, заявляючи клопотання про відкладення апеляційного розгляду з різних причин, доказів на підтвердження поважності причин своєї неявки суду не надає, що, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, й дало суду підстави для проведення апеляційного розгляду у її відсутність.

При цьому, що стосується вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 про проведення психологічного обстеження ОСОБА_2 , то вони взагалі не підлягають розгляду у даному провадженні та виходять за межі повноважень апеляційного суду.

З урахуванням викладеного, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, доведена повністю.

Стягнення на ОСОБА_1 накладене в межах строків, встановлених ст. 38 КУпАП, та відповідає як вимогам ст. 33 КУпАП, а саме, характеру вчиненого, особі правопорушника, так і санкції ч. 2 ст. 154 КУпАП.

За таких обставин, постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні, а відтак, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 05 серпня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 грн., з конфіскацією тварин, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Горб І.М.