Провадження № 3/760/201/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2020 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Курова О.І., розглянувши адміністративну справу, що надійшла з Управління патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №257552 від 18.10.2019 року, ОСОБА_1 , 18.10.2019 року о 02 год. 36 хв. в м. Києві, пр. Відрадний, 12 керував транспортним засобом Land Rover Range Rover, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав, зазначив, що не керував транспортним засобом у час вказаний у протоколі, а разом зі своїм знайомим ОСОБА_2 знаходились в салоні транспортного засобу Land Rover Range Rover, д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований на узбіччі з непрацюючим двигуном та спілкувалися. Приблизно о 02 год. 20 хв. до них під`їхали працівники поліції. Оскільки він знаходився на місці водія, то у нього попросили документи. Після перевірки документів йому висловили підозру, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння. Він із своїм знайомим наголосили працівникам поліції, що не рухались транспортним засобом, лише сиділи в ньому, алкогольні напої не вживали. Від огляду відмовився.

Адвокат Кіщак Д.С. просив закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та відсутності події самого правопорушення. Зазначив, що вимоги працівників поліції до ОСОБА_1 щодо необхідності останнім проходження огляду на стан сп`яніння були незаконними, оскільки зупинки транспортного засобу не було. ОСОБА_1 не підпадає під поняття водія, оскільки не керував транспортним засобом, а тільки знаходився на сидінні водія. Доказів того, що ОСОБА_1 був зупинений під час керування транспортним засобом, не надано.

Свідок ОСОБА_2 пояснив, що приблизно о 00 год. 00 хв. він під`їхав до ОСОБА_1 , з яким домовився про зустріч. Вони спілкувалися у транспортному засобі Land Rover Range Rover, д.н.з. НОМЕР_1 близько 2-3 годин. Машина була припаркована і вони не мали наміру кудись їхати. Коли підійшли поліцейські до машини, вони також не рухались, двигун не працював.

Свідок ОСОБА_3 пояснила, що о 02 год. 00 хв. вона не спала і курила на балконі. ЇЇ вікна виходять на проспект Віджрадний, який добре освітлюється. Вона бачила транспортний засіб Land Rover Range Rover, який був припаркований та не рухався. До транспортного засобу під`їхали працівники поліції та припаркувались.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків, дані відеозапису з нагрудної камери інспектора патрульної поліції, встановлено, що ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, виходячи з наступного.

Пояснення ОСОБА_1 у суді знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а також були підтверджені належними письмовими доказами у справі.

Також судом було оглянуто у судовому засіданні відеозапис, долучений до протоколу, на якому зображено події, що викладені у протоколі відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23.12.2005 року № 14 судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП України несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП України не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Так, диспозицією ст. 130 КпАП України передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Враховуючи викладене, оцінивши наведені особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його адвокатом доводи на підтвердження відсутності в діях вказаної особи складу адміністративного правопорушення, дослідивши усі наявні у справі докази, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, долучені до нього письмові докази, пояснення ОСОБА_1 , свідків у суді, інші докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки обставини скоєння адміністративного правопорушення, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення від 18.10.2019 року, не підтверджені у судовому засіданні, а також спростовуються дослідженими судом належними та допустимими доказами.

Згідно із п.1 ст. 247 КпАП України розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене вище, суддя приходить до висновку, що факт порушення п. 2.5 Правил Дорожнього руху ОСОБА_1 не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, що зумовлює закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.247 п.1, 283, 284, 287, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва.

Суддя О.І. Курова