ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1271/19 Справа № 216/4944/19 Суддя у 1-й інстанції - Кузнецов Р. О. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 вересня 2019 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 06 серпня 2019 року о 04 годині 55 хвилин, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Ford Transit", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Купріна в Центрально-Міському районі в м. Кривому Розі Дніпропетровської області в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатами газоаналізатора "Drager Alcotest 6820" - 0,8 % проміле, тобто ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, крім того, 02 липня 2019 року він вже піддавався адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9«а» Правил дорожнього руху України, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 вересня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20400 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки, та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 384 гривень 20 копійок.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в який просить постанову скасувати, винести нову постанову, якою закрити щодо нього провадження по справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що він не отримав копію постанови суду, ніяких листів з постановою суду не отримував і на пошту вони не надходили, тому що їх не направлено, отже йому не відомо, чому постанова суду так і не існує і не направлена йому.

Вказує на те, що огляд працівниками поліції було проведено з суттєвими порушеннями, оскільки йому не було запропоновано огляд на стан сп`яніння в лікарні, відсутнє направлення на огляд до лікаря, що є порушенням порядку огляду відповідно до ст. 266 КУпАП.

Крім того, результат виміру не може бути прийнятий до уваги, тому як був пропущений міжкалібрувальний інтервал алкотестера, що передбачений заводом-виробником, оскільки згідно роздруківки алкотестера останнє калібрування приладу проводилося 14 січня 2019 року, а дата його огляду 06 серпня 2019 року, при цьому відповідно до офіційної інструкції виробника приладу, міжкалібрувальний інтервал приладу становить 6 місяців, що свідчить про можливість отримання невірних даних.

Також в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні вказівки на ознаки сп`яніння, не вказані повні реквізити документа, що посвідчує його особу.

Посилається на те, судом були проігноровані усі заявлені письмові клопотання про виклик свідків.

Зазначає, що він повністю був тверезий в зазначений в протоколі день та час, стверджував, що лише пару хвилин назад випив велику банку енергетичного напою виробника RedBull, ємністю 0,5 літрів.

Більш того, його не було відсторонено від керування, а просто відпустили їхати далі, що доводить про його тверезість і реальну відсутність ознак сп`яніння.

В суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Так, обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 131383 від 06 серпня 2019 року, який підписано ОСОБА_1 , наведені у ньому обставини підтверджується актом огляду на стан сп`яніння, що підписаний двома свідками ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та самим ОСОБА_1 , відповідно до якого результат тесту на стан сп`яніння становить 0, 80 % проміле, та роздруківкою тесту на стан сп`яніння з аналогічним показником, який підписаний ОСОБА_1 .

Разом з тим, перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом, відповідно до якого ОСОБА_1 погоджувався із результатом тесту на стан сп`яніння ).

Під час оформлення протоколу про адміністративні правопорушення відповідно до ст.268 КУпАП ОСОБА_1 були роз`яснені його права, що прослуховується з відеозапису події (а. с. 28).

Вказані докази підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (а. с. 3, 4), що водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, відповідно до якого результат тесту склав 0,80 % проміле, з яким ОСОБА_1 погодився, а тому судом обґрунтовано взято їх письмові пояснення до уваги, що також відповідає відеозапису події, та не спростовується іншими доказами.

Твердження ОСОБА_1 на необґрунтовану відмову суду у задоволенні клопотань про виклик свідків та витребування відеозапису події з патрульної поліції не заслуговують на увагу, оскільки суд першої інстанції направляв повідомлення до Управління патрульної поліції в м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції про надання відеозапису з відеореєстратора події від 06 серпня 2019 року за участю ОСОБА_1 та виклик в судове засідання патрульного поліцейського, який складав щодо нього протокол (а. с. 13), що підтверджується відповіддю управління та наданим відеодиском (а. с. 27, 28), що свідчить про використання судом заходів для повного та об`єктивного розгляду справи щодо ОСОБА_1

Свідки викликались до суду апеляційної інстанції, однак не з`явились (а. с. 62-64).

Також не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 про не виявлення і не зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення ознак його сп`яніння, оскільки з відеозапису встановлено про оголошення поліцейським про перебування ОСОБА_1 з явними ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає дійсності (а. с. 28). У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено щодо стану алкогольного сп`яніння та результату огляду - 0,80 % проміле.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в матеріалах справи направлення ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння є безпідставними, оскільки відповідно до протоколу та матеріалів справи, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився за його згодою із застосуванням приладу "Драгер 6820", відповідно до якого, у ОСОБА_1 виявлено 0,80 % проміле, з результатом якого він погодився та не наполягав на проходженні медичного огляду в лікарні, що підтверджується відеозаписом з бодікамери працівника поліції.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про застосування несправного газоаналізатору, оскільки він не пройшов вчасно калібрування, то вони не заслуговують на увагу, оскільки ч.2 ст. 16 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що сертифікат затвердження типу засобу вимірювальної техніки є документом, який засвідчує, що тип засобу вимірювальної техніки затверджено, а відповідно до ст. 17 цього Закону законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Відповідно до наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року за № 1747 міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки "Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається" становить 1 рік, а тому вимоги чинного законодавства щодо газоаналізатора, який перебуває в експлуатації, та використовувався 06 серпня 2019 року для огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , на час його застосування дотримані.

Згідно Розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, поліцейський, за наявності підстав, встановлених законодавством, проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів. При цьому поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, які надаються на вимогу особи, яка підлягає допиту.

Будь-які відомості про те, що ОСОБА_1 , під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, пред`являв таку вимогу, матеріали провадження не містять.

Твердження щодо відсутності в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 повних реквізитів документа, що посвідчує його особу, не є слушними, оскільки в графі "особу встановлено" зазначається серія та номер посвідчення водія або назва, серія та номер документа, що посвідчує особу, що і було зазначено поліцейським - паспорт громадянина України, серії НОМЕР_2 (а. с. 1), що підтверджується наявною в матеріалах справи копією вказаного документу (а. с. 30, 31).

Суд в постанові пославсь на дослідження всіх наданих йому доказів, в тому числі і відеозапису, який підтверджує встановлені судом обставини та згоду особи із результатом її огляду, а тому відсутні підстави стверджувати про те, що судом було допущено неповноту судового розгляду.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених доказів не убачається, тому вказані доказі є належними та допустимими.

Беручи до уваги вищенаведене, доводи апеляційної скарги не можна визнати обґрунтованими, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки не виникає сумніву щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279,280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

При цьому суд першої інстанції у достатній мірі врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, обставини справи, особу правопорушника, якого вже було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі постанови Центрального-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, та обґрунтовано застосував до нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами відповідно до санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 вересня 2019 року- залишити без задоволення.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 вересня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко