Номер провадження: 33/813/663/19
Номер справи місцевого суду: 520/4335/19
Головуючий у першій інстанції Чванкін С. А.
Доповідач Колесніков Г. Я.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Колеснікова Г.Я.,

за участю:

секретаря - Сороколет Ю.С.,

захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Лічмана Василя Леонідовича в інтересах ОСОБА_2 на постанову Київського районного суду м.Одеси від 24 квітня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскаржуваної постанови суду першої інстанції

Постановою Київського районного суду м.Одеси від 24 квітня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік (а.с.28-29).

Відповідно до постанови 13 лютого 2019 року о 00 год. 16 хвил. по вул.Ак.Корольова, 42/44 в м.Одесі ОСОБА_2 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка не відповідала обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 січня 2001 року (далі- ПДР).

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник Лічман В.Л. в інтересах ОСОБА_2 просить постанову суду першої інстанції скасувати та справу закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Зокрема, апелянт посилається на те, що постанову судом першої інстанції винесено незаконно, з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки:

- судом не враховано, що у зв`язку з відсутністю ОСОБА_3 при складенні протоколу йому не було роз`яснено його права, передбачені ст.268 КУпАП, що є порушенням ч.4 ст.256 КУпАП;

- суд не надав оцінки поважності причин неявки до судового засідання свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та не вирішив питання про необхідність їх повторного виклику;

- на відеозаписах неможливо розгледіти номерний знак автомобіля BMW, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, на ньому не відображено, що комусь пропонувалось пройти медичний або інший огляд на стан сп`яніння (а.с.32-34).

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_3 не з`явився, його інтереси представляв захисник - адвокат Лічман В.Л., який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, інспектора поліції Петровського Д.С., перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали даної справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

За змістом ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Визнаючи ОСОБА_2 винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що 13 лютого 2019 року ОСОБА_2 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.

Вказані обставини підтверджені матеріалами справи, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №154656 від 13 лютого 2019 року (а.с.2);

-письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5 (а.с.4);

-письмовими та усними поясненнями свідка ОСОБА_6 (а.с.5, 26-27);

-відеозаписами на CD-диску (а.с.6);

-поясненнями, наданими в судовому засіданні свідком інспектором поліції Барбул В.В. (а.с.26-27).

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають обставинам справи, наявним доказам та вищевказаним нормам права.

Посилання апелянта на те, що матеріали справи не містять доказів, якими доводиться вина ОСОБА_2 , не приймаються до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, матеріали адміністративної справи щодо ОСОБА_2 містять достатньо фактичних даних, які викладені вище та свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, були також підтверджені в судовому засіданні судів першої та апеляційної інстанцій поясненнями свідків по справі: ОСОБА_6 та інспекторами поліції ОСОБА_7 і ОСОБА_4 .

Твердження захисника Лічмана В.Л. про те, що письмові пояснення ОСОБА_5 не можуть братися до уваги, оскільки не були перевірені в судовому засіданні під час її допиту, є безпідставними. Сам по собі факт неявки останньої в судове засідання (не зважаючи на неодноразові виклики до апеляційного суду), не є підставою для визнання її письмових пояснень неналежним доказом. Крім того, вони є чіткими, зрозумілими і повністю узгоджуються з іншими показами свідків у справі: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_4 .

Посилання в апеляційній скарзі на те, що у зв`язку з відсутністю ОСОБА_2 при складенні протоколу йому не було роз`яснено його права, передбачені ст.268 КУпАП, є необґрунтованими, оскільки згідно пояснень свідка ОСОБА_6 і інспектора поліції ОСОБА_7 , які були допитані в суді першої інстанції, ОСОБА_2 , після відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, взагалі залишив місце зупинки і пішов у невідомому напрямку. Вказані обставини не заперечуються ні ОСОБА_2 , ні його захисником. Крім того, ОСОБА_2 відмовився надавати будь-які пояснення з приводу складеного відносно нього протоколу.

Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не передбачає написання протоколу та пояснень свідків у безпосередній присутності особи, яка вчинила правопорушення, тим більше, якщо ця особа взагалі залишила місце складання протоколу, тому доводи захисника в цій частині не приймаються до уваги.

Доводи апелянта, що незастосування до ОСОБА_2 з боку поліцейських норм ст.185 КУпАП (злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків) свідчить про те, що дії останніх законними не були, є безпідставними та не мають правового значення для вирішення питання про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та не є свідченням того, що у водія були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння.

Крім того, з відповіді Департаменту патрульної поліції УПП в Одеській області від 05 червня 2019 року стало відомо, що 13 лютого 2019 року ОСОБА_2 було також притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП за порушення ПДР, зафіксоване не в автоматичному режимі, та інспекторами поліції винесено постанову про накладення адміністративного стягнення (а.с.51).

Таким чином, висновок суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є законним і обґрунтованим.

З огляду на викладене, підстав для скасування постанови суду першої інстанції апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.280, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Лічмана Василя Леонідовича в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м.Одеси від 24 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/ Г.Я.Колесніков

З оригіналом згідно,

Суддя Одеського апеляційного суду Г.Я.Колесніков