Справа №: 398/941/19
провадження №: 3/398/371/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

"25" квітня 2019 р. суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Орловський В.В., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18№578943 від 15.03.2019 року, ОСОБА_1 за місцем свого проживання не виконує батьківські обовязки по вихованню свого малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, внаслідок чого останній 22.01.2019 року вчинив в ЗНЗ№2 бійку з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, на зауваження вчителів не реагує, постійно порушує поведінку. ОСОБА_1 вплив на сина не має. Вказаними діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не зявилася, подала до суду письмове пояснення в якому розгляд справи просить проводити у її відсутність, свою провину у вчинення правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП не визнає, зазначає, що зі свого боку приділяє весь вільний час на виховання дитини, щоденно зустрічається з педагогами та цікавиться навчанням та поведінкою сина. Вона виховує сина одна, чоловік залишив сімю в 2016 році. Вважає, що підставою такої поведінки сина є перехід у новий колектив, оскільки перший клас він закінчив у дитячому садочку №16, а до 2 класу пішов в ЗНЗ №2, де постійно отримував критику та дорікання. З 13.02.2019 року син займається на інклюзивній формі навчання і жодних нарікань і зауважень з приводу його поведінки не має. Вона з сином додатково займається з психологом, дефектологом, реабілітологом та педагогами. Звинувачення у неналежному вихованні сина вважає безпідставними. До заяви долучила рішення суду від 27.11.2017 року про розірвання шлюбу з ОСОБА_4.

Представник ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, вважає, що ОСОБА_5 безпідставно притягується до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП. Зазначив, що протокол складено з порушенням ст. 254 КУпАП, оскільки складений через 1,5 місяці після реєстрації заяви, у протоколі не зазначено час вчинення правопорушення, норму права яку порушила ОСОБА_1, не зазначено якими діями чи бездіяльністю ОСОБА_1 ухилилась від виконання покладених на неї батьківських обовязків, щодо забезпечення належним умов життя та виховання сина. Вважає, що в матеріалах справи відсутні належні докази ухилення ОСОБА_1 від виконання нею покладених на неї батьківських обовязків. В звязку з чим просить закрити провадження у справі у звязку з відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.

Представник ОСОБА_1 подав клопотання про долучення до матеріалів справи: характеристики з місця проживання ОСОБА_1 згідно якої вона має на утримання двох синів, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6. За 11 років проживання жодного разу не мала конфліктів. У спілкуванні з сусідами доброзичлива, привітна. Має гарну доглянуту оселю. Постійно займається вихованням сина, саджають з дитиною квіти, відпочивають на дитячому майданчику, який знаходиться поруч, займаються іграшками, вело прогулянками, футболом. Дитина дуже активна, весела, миролюбива та дружня; характеристику з місця навчання дитини, згідно якої ОСОБА_7 має низький рівень знань, порушує дисципліну, на перервах проявляє надмірну рухливість, непосидючість. З 04.03.2019 року ОСОБА_7 навчається на інклюзивній формі навчання. Поведінка на уроках і перервах покращилась. Але хлопчик не завжди може стримувати свої емоції, викрикує, голосно говорить, відмовляється виконувати вказівки асистента вчителя. Зовнішній вигляд хлопчика охайний. Михайло має добрий фізичний розвиток. Мати приділяє увагу вихованню та навчанню сина. Підтримує постійний звязок зі школою; висновок про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини, згідно якого ОСОБА_7 гіперактивний. Має нестійку емоційно-вольову сферу, постійно потребує допомоги з боку дорослого. Увага нестійка, поведінкові розлади, а саме: постійно відволікається під впливом особистих вражень.

Судом досліджені наявні у справі докази, а саме:

- характеристика зі школи згідно якої ОСОБА_7 має низький рівень знань, порушує дисципліну, на перервах проявляє надмірну рухливість, непосидючість, імпульсивність. Не завжди може стримувати свої емоції. Конфліктує, бє та обзиває дітей, вживає нецензурну лайку, показує непристойні жести на адресу дорослих та дітей. На зауваження вчителя реагує агресивно, може кричати, падати на підлогу, голосно показувати своє незадоволення класом, школою. Мати постійно отримує інформацію про поведінку сина в дитячому колективі, вона обіцяє що поведінка ОСОБА_7 зміниться, але хлопчик продовжує порушувати дисципліну під час уроків та на перервах;

- заява ОСОБА_8, матері учня 2-а класу ОСОБА_3, яка просить притягнути до відповідальності батьків ОСОБА_2, який під час великої перерви коли діти йшли з їдальні звалив її сина з ніг та коліном наступив на руку, правого передпліччя, в результаті чого лікар встановив діагноз: посттравматична гігрома, забій мяких тканин правого передпліччя;

- доповідні записки вчителя ОСОБА_9 від 22.01.2019 року, 23.01.2019 року, згідно яких ОСОБА_2 порушує поведінку, бє, штовхає та ображає інших дітей;

- доповідна записка соціального педагога ОСОБА_10 від 24.01.2019 року, згідно якої в період з 24.09.2018 по 28.09.2018 року на кожній перерві вона проводила вправи з учнями 2-А класу з метою зменшення агресивності у спілкуванні окремих учнів. До ігрової форми залучалися чергові учні та учні старших класів, проте ОСОБА_2 не розумів правил гри, він сприймав інших дітей як обєкт для нанесення ударів ногою чи рукою;

- характеристика зі школи згідно якої ОСОБА_3 має позитивну характеристику;

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 29.04.2019 року, згідно яких їй було невідомо, що у її сина з ОСОБА_3 відбувся конфлікт 22.01.2019 року, а був лише запис вчителя в щоденнику. Її син пояснив, що він йшов і перечепився та впав на ОСОБА_3 і випадково наступив йому на руку;

- письмові пояснення ОСОБА_10 та ОСОБА_11, згідно яких в їх присутності відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, однак ОСОБА_1 відмовилась від підпису в протоколі та від отримання її копії.

Суд вважає, що надані суду докази не доводять поза розумним сумнівом вказаний у протоколі факт неналежного виконання ОСОБА_1 покладених на неї батьківських обовязків по вихованню сина.

Частиною 1 статті 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обовязків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв'язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв'язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Отже, суд вважає недоведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки у протоколі не зазначено у чому саме полягала бездіяльність ОСОБА_1щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання сина, коли ця бездіяльність була вчинена, які саме батьківські обовязки вона не виконала. Натомість у протоколі вказано лише на наслідки стверджуваного невиконання батьківських обов'язків, а саме вчинення дитиною бійки і відсутність у матері впливу на сина. Водночас надані суду докази є суперечливим, оскільки одна частина доказів вказує на те, що матір створює належні умови для виховання сина, а інша частина доказів підтверджує те, що вчителі повідомляли матір про неналежну поведінку сина, однак це не дало результатів. У доповідних записках вчителів, листі директора школи, які надані суду як докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відсутні достатні відомості про те, що саме бездіяльність ОСОБА_1, щодо виконання передбачених законодавством обовязків, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітнього ОСОБА_2 є причиною такої поведінки дитини.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247, ч. 1 п. 3 ст. 284 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

постановив:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КпАП України.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя В.В. Орловський