П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.11.2019 Справа №607/25953/19

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Л.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України жителя АДРЕСА_1 , пенсіонера, до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 10 жовтня 2019 року близько 10 години 30 хвилин по АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ображав її нецензурними словами , погрожував , чинив на неї моральний та психологічний тиск .

ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених статтею 63 Конституції України та статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення; свою вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся. Просив суд, взяти до уваги , що до вчинення неправомірних дій його провокує дружина. Разом із тим розуміє ,що вчинив неправильно, однак просив суд взяти до уваги, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності, та його похилий вік.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні доведена матеріалами, дослідженими в судовому засіданні, а саме: даними, які зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18№ 483590 від 02 листопада 2019 року; заявою ОСОБА_2 , зареєстрованою в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України « (журнал єдиного обліку ) Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області за № 36138 від 10.10. 2019 року ; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 10 жовтня 2019 року ; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 02 листопада 2019 року .

За таких обставин, суддя приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого .

Однак , суд враховуючи особу порушника, а саме: визнання ним вини та щире розкаяння, те, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності , похилий вік ОСОБА_1 , відсутність тяжких наслідків від вчиненого, приходить до висновку про малозначність скоєного ним адміністративного правопорушення та вважає за можливе звільнити останнього від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а справу про притягнення його до адміністративної відповідальності провадженням закрити.

Керуючись статтею 22, частиною 1 статті 173-2 , статтями 221, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173- 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та звільнити його від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням, закривши провадження у справі .

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка