ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/517/19 Справа № 213/4243/18 Суддя у 1-й інстанції - Князєва Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., за участю: захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Буліч Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Буліч Н.В. на постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 лютого 2019 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 , 15 грудня 2018 року приблизно о 02.30 годині, керував автомобілем ВАЗ 21112, державний номерний знак НОМЕР_1 , біля будинку № 30 по проспекту Перемоги в м. Кривий Ріг з ознаками алкогольного сп`яніння (розширені зіниці ока, тремтіння пальців рук, не чітка хода, запах алкоголю з порожнини роту), від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Постановою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 лютого 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто з останнього на користь держави судовий збір у розмірі 384, 20 гривень.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник ОСОБА_6 в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в який просить поновити строк для оскарження цієї постанови, оскільки апеляційна скарга нею була подана 04.03.2019 року, однак 13.03.2019 року постановою Дніпровського апеляційного суду від 13.03.2019 року їй було повернуто апеляційну скаргу з підстав пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, вказану постанову суду апеляційної інстанції нею було отримано лише 04.04.2019 року, також просить постанову скасувати, винести нову постанову, якою закрити щодо ОСОБА_1 провадження по адміністративній справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що суд розглянув справу без її участі, хоча нею до суду першої інстанції було направлено заяву про перенесення розгляду справи, оскільки вона отримала травму та була обмежена в русі, про що також було надано довідку № 659 від 20.02.2019 року, однак суд не взяв це клопотання до уваги.

Вказує на те, що відомості, зазначені в протоколі різняться як з відеозаписом, так і з іншими матеріалами адміністративного провадження.

Зазначає, що відповідно до відеозапису з бодікамери (час 02:14 год.) ОСОБА_1 не відмовився пройти тест на алкоголь за допомогою приладу Драгер, який у поліцейських був відсутній, при цьому з наступного запису (час 02:58:58 год.) вбачається, що ОСОБА_1 начебто відмовився від проходження медичного огляду, але на камері цього не чути, також цей запис відрізняється від часу протоколу пояснень свідків, в присутності яких водій відмовився від проходження на стан сп`яніння, де зазначено час 02:45 год.

Також поліцейським була порушена процедура пропонування водію пройти тест на стан сп`яніння, оскільки перед цією пропозицією поліцейський повідомив свідків про те, що ОСОБА_1 вже відмовився пройти вказаний тест, що вплинуло на об`єктивність цих свідків.

Крім того, свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні не допитувались, хоча клопотання захисника про їх допит судом було задоволено.

Вказує на те, що пояснення свідків є аналогічними та заповнені працівником поліції, тобто власноруч свідки пояснення не писали, а тому вони не можуть бути визнані належними та допустимими доказами.

Відеоматеріали не відповідають дійсності, адже в них мається розбіжність часу із складанням самого протоколу, допитаних свідків із часом на камері, а також в протоколі не зазначено назву бодікамери, на яку знято відео, яке долучено до матеріалів справи.

Зазначає, що не конкретизовано місце вчинення адміністративного правопорушення, зокрема не зрозуміло біля якого саме будинку по проспекту Перемоги було зупинено правопорушника ОСОБА_1

Також вказує на те, що з відеозапису вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення було складено пізніше, ніж особі було запропоновано пройти тест за допомогою пристрія Драгер, крім того, водію направлення на проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я не надавалось.

В суді апеляційної інстанції захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвокат Буліч Н.В. підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Вимоги апеляційної скарги захисника Буліч Н.В. щодо поновлення строку на апеляційне оскарження у зв`язку з поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду від 21 лютого 2019 року підлягають задоволенню, оскільки першочергово апеляційна скарга захисника Буліч Н.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 була подана 04 березня 2019 року, тобто з дотриманням 10-тиденного строку на її оскарження (а. с. 54-58).

Доводи апеляційної скарги захисника щодо розгляду справи у її відсутність, заслуговують на увагу, однак суд першої інстанції в постанові зазначив про можливість судового розгляду за відсутності як ОСОБА_1 , так і захисника Буліч Н.В. , оскільки ОСОБА_1 на неодноразові виклики до суду не з`являвся та про причини неявки не повідомляв, а захисник Буліч Н.В. неодноразово надавала клопотання про відкладення розгляду справи по різноманітним причинам, які суд першої інстанції розцінив як затягування розгляду справи, та обґрунтовано розглянув справу за наявності письмових матеріалів справи, без участі ОСОБА_1 та захисника Буліч Н.В.

Відповідно до роздруківки електронного повідомлення на адресу суду (а.п.48) вбачається, що воно датоване 21.02.2019 о 10:11, тобто після розгляду справи суддею, яка була призначена на 9:30 годину, а тому за вказаних обставин суд не позбавлений був можливості розглядати справу у відсутність осіб, які не з"явились.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності спростовуються матеріалами провадження.

Так, обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, в якому викладені обставини його вчинення; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_5 , які зазначили, що ОСОБА_1 відмовився в їх присутності від проходження огляду на стан сп`яніння; відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, та іншими матеріалами справи, внаслідок чого суд дійшов вмотивованого висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Підстави ставити під сумнів зазначені докази відсутні, оскільки в апеляційній скарзі відсутні доводи, які б спростовували докази на підтвердження вини ОСОБА_1

Відмова водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров"я є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки він відмовився пройти огляд на стан сп"яніння.

Доводи апеляційної скарги захисникащодо порушення поліцейськими вимог чинного законодавства, які відмовили йому у проведенні огляду на місці, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються відеозаписом з нагрудних камер співробітників поліції, з якого встановлено, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, а також роз"яснено про можливість пройти огляд в наркологічному диспансері (о 3:00), однак водій відмовився від проходження огляду.

Направлення на огляд водія з метою виявлення стану сп"яніння долучено до матеріалів провадження(а.п.6), що спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині.

Посилання на неможливість використання відеозаписів як доказів не заслуговує на увагу, оскільки про долучення відеофіксації зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення. Зазначення у рапорті реквізитів відеокамер, що не відповідають вказаним на відеозапису, свідчить про допущені помилки, та не спростовують того, що на них зафіксовано.

Так, окрім відмови від проходження огляду, оглянутими відеозаписами зафіксовано вчинення водієм дій, спрямованих на уникнення відповідальності, оскільки він знає про те, що не правий (о 2:41), та в цей же час відмовляється від огляду.

Твердження захисника щодо невідповідності часу, вказаного у письмових матеріалах, з відеозаписом події, не заслуговують на увагу, оскільки після залишення місця зупинки водія повторно зупинено о 02:30, що відповідає як даним протоколу, так і відеофіксації, запрошення свідків відбулося до 3:00, саме в цей час в присутності свідків з"ясовано у водія про те, чи буде він проходити огляд, а тому зазначення у письмових поясненнях свідків про їх запрошення о 02:45 не суперечить відеофіксації події.

Твердження апеляційної скарги щодо неможливості посилання на письмові пояснення свідків, які викладені на бланках, не свідчать про їх недостовірність, оскільки є відповідний запис, який підтверджує встановлені судом обставини.

Наявні докази у їх сукупності підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а тому те, що не було допитано свідків та поліцейського не свідчить про неповноту судового розгляду. Клопотання про допит свідків, поліцейського до суду апеляційної інстанції не надходили.

Посилання захисника на те, що у протоколі зазначено дві адреси не свідчить про невстановлення місця вчинення правопорушення, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення вказано адресу, за якою керував водій та адресу місця складання протоколу.

Також поліцейським дотримано порядок оформлення матеріалів та протокол складено після встановлення всіх обставин.

Доводи апеляційної скарги щодо допущених порушень під час складання протоколу не заслуговують на увагу, оскільки будь-яких зауважень не надходило, а лише міститься відмітка про те, що ОСОБА_1 відмовляється від надання пояснень, отримати копію протоколу і поставити свій підпис, при цьому, в присутності свідків останньому було роз`яснено його права, що підтверджується відеозаписом.

Отже, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279,280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Судом обґрунтовано накладено стягнення на загальних підставах за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, а тому порушень вимог закону при накладенні стягнення не вбачається.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити строк захиснику Буліч Н.В.на апеляційне оскарження постанови Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 лютого 2019 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Буліч Н.В. на постанову Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 лютого 2019 року- залишити без задоволення.

Постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 лютого 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко