П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2019 року суддя Черкаського районного суду Тептюк Є.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Черкаського РВП Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст.130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1, 24.02.2019 року, о 01 годині 10 хвилин, в с. Лозівок Черкаського району Черкаської області по вул. Сокуренка, 5, керував автомобілем ВАЗ 21013, державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Від проходження медичного огляду на стан спяніння ОСОБА_1, відмовився в присутності двох свідків.

В судове засідання ОСОБА_1, не зявився, хоча про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений у встановленому законом порядку.

За таких обставин, суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі ОСОБА_1, враховуючи, що статтею 268 КУпАП не передбачена обовязкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до частини 1 статті 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, згідно вимог статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За правилами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно роз'яснень, наданих у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

В матеріалах справи, крім протоколу про адміністративне правопорушення, містяться письмові пояснення свідків та диск з відеозаписом.

Дослідивши пояснення вказаних свідків, суд приходить до висновку, що ці пояснення є сумнівними, оскільки вони мають шаблонний характер із зазначеними в них доказами щодо порушення. Свідки свої пояснення не писали власноручно, а лише підписали шаблонний текст з відомостями внесеними інспектором поліції відносно ОСОБА_1

Крім того, суд переглянувши відеозапис поліцейського встановив, що він не містить відомостей щодо причини зупинки автомобіля «ВАЗ-27073», які ознаки алкогольного сп'яніння у ОСОБА_1, були встановлені поліцейськими безпосередньо на місці зупинки автомобіля. Крім того, з наданого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1, не відмовлявся пройти тест алкотестом «Драггер», а хотів викликати інший патруль.

За висновками перегляду відеозапису подій від 24.02.2019 року суд приходить до висновку, що даний матеріал не є беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1, адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмови від проходження медичного огляду на стан спяніння.

За правилами частин 1 і 2 статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп'яніння; огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Частиною 3 зазначеної статті передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Наведений матеріальний закон вимагає огляду водія на місці поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів та у присутності двох свідків, на стан не лише алкогольного, а й наркотичного сп'яніння (ч. 2 ст. 266 КУпАП), а в закладах охорони здоров'я огляд водія на стан його сп'яніння, у тому числі і наркотичного сп'яніння, проводиться лише у випадку, коли водій заявив про свою незгоду на такий огляд або ж не погодився із результатами такого огляду (ч. 3 ст. 266 КУпАП).

Судом встановлено, що поліцейським огляд водія ОСОБА_1, на місці не проводився, оскільки в матеріалах справи відсутні результати такого огляду та відсутні відомості про те, що такий огляд був проведений і з використанням яких саме спеціальних технічних засобів.

Окрім цього, за правилами частини 1 статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп'яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

З матеріалів справи вбачається, що працівники поліції, склавши відносно ОСОБА_1, протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, в порушення зазначених вимог статей 265-2 і 266 КУпАП не здійснили тимчасове затримання керованого ним транспортного засобу - автомобіля марки «ВАЗ-21013», не відсторонили його від керування цим автомобілем та дозволили йому продовжувати керувати автомобілем, підтвердивши цим самим необґрунтованість своїх підозр щодо перебування водія ОСОБА_1, у стані алкогольного сп'яніння та відсутність законних підстав для направлення його для медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1, відмовився від надання пояснень. В матеріалах справи, відсутні відомості про те, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1, пройти освідування на стан сп'яніння в медичному закладі, а саме направлення на медичний огляд.

Пунктом 7 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров'я).

Однак працівниками поліції не було направлено ОСОБА_1, до найближчого медичного закладу охорони здоров'я, не видано направлення на огляд водію транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що передбачено Інструкцією.

Отже, вищевикладене спростовує наявність у ОСОБА_1, складу адміністративного правопорушення, передбаченого с.1 ст.130 КУпАП.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що працівники поліції в порушення вимог частини 1 статей 266 і 265-2 КУпАП та пунктів 1, 12 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» вимагали від ОСОБА_1, проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння за відсутності передбачених законом підстав, які б свідчили про наявність у нього ознак такого сп'яніння.

За таких обставин відмова від проходження огляду на стан сп'яніння не може становити складу адміністративного правопорушення за умови, коли вимога про проходження медичного огляду була безпідставною, а дії працівників поліції не в повній мірі відповідали вимогам закону.

Згідно вимог частини 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого звинувачено у вчинені адміністративного правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

На підставі вищевикладеного, згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю в зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 130, 247,283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України, у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Постанова може бути оскаржена до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Черкаської областічерез суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: Є. П. Тептюк