Справа № 346/519/19
Провадження № 3/346/474/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 року м. Коломия

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області П"ятковський В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Коломиї матеріали, які надійшли від Національного агентства з питань запобігання корупції Департамент з питань запобігання політичної корупції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, українця, громадянина України, голови Коломийської районної ради, ідентифікаційний номер НОМЕР_1,

- за ст. 212-15 КУпАП,

ВСТ АН ОВ ИВ:

22 січня 2019 року головним спеціалістом відділу роботи із політичними партіями, що отримують державне фінансування на статутну діяльність Департаменту з питань запобігання політичній корупції Національного агентства з питань запобігання корупції складено протокол відносно ОСОБА_1, в якому зазначено, що за результатами аналізу Звіту політичної партії про майно, доходи, витрати і зобов"язання фінансового характеру, поданого політичною партією «Партія Блок Петра Порошенка «СОЛІДАРНІСТЬ» за IІI квартал 2018 року встановлено, що Івано-Франківською територіальною організацією Партії 18 вересня 2018 отримано внесок від ОСОБА_1 у розмірі 195,00 грн. На підтвердження інформації зазначеної у вказаному звіті надана банківська виписка, згідно з якою внесок наданий через акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" за розрахунковим документом № @2PL579835 з призначенням платежу «внесок на підтримку партії».

Відповідно до листа Державної фіскальної служби України від 26 листопада 2018 року № 21941/5/99-99-17-02-16 за даними інтегрованих карток інформаційної системи органів ДФС станом на 18 вересня 2018 року у ОСОБА_1 обліковується податковий борг у сумі 178,05 грн.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 15 Закону України «Про політичні партії в Україні» не допускається здійснення внесків на підтримку політичних партій фізичними та юридичними особами, які мають непогашений податковий борг.

Вищезазначене зафіксовано в Акті про проведення аналізу Звіту від 26 грудня 2018 року та у Висновку про результати аналізу звіту від 28 грудня 2018 року № 818, затвердженого рішенням Національного агентства від 29 грудня 2018 року № 3220.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив пункт 8 частини першої статті 15 Закону, чим вчинив порушення встановленого законом порядку надання внеску на підтримку політичних партій фізичними особами, відповідальність за яке передбачена статтею 212-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав та пояснив, що надаючи внесок на підтримку політичній партії, йому не було відомо про наявність податкового боргу, та як податкових повідомлень йому не надходило. Про вказане дізнався вже під час проведення перевірки національним агенством з питань запобігання корупції.

Зазначив, що звернувся до Коломийського управління Державної фіскальної служби та отримав відповідь, що борг дійсно був, проте одночасно є і переплата по інших податках в сумі 8242,88 грн. та єдиному внеску в сумі 273,47 грн. В процесі з"ясування походження податкового боргу з"ясував, що такий виник через реконструкцію в 2015 році належної йому квартири АДРЕСА_2 в ході якої квартиру було приєднано до основного об"єкту нерухомості на АДРЕСА_2 - кафе "ІНФОРМАЦІЯ_2". Однак, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно зазначену вище реконструцовану квартиру не було виключено і вона рахувалась окремим об"єктом нерухомості, на який нараховувався податок. Зі свого боку у 2016 році вчинив всі необхідні дії по зняттю її з реєстрації, проте з невідомих причин з реєстру вона знята не була.

Вказує, що на даний час зазначені відомості вже внесено до Державного реєстру.

Після цього він звернувся із заявою до Державної фіскальної служби про проведення звірки, в результаті якої скасовано податкові повідомлення-рішення на сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за житлову нерухомість та встановлено відсутність боргу по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за житлову нерухомість станом на 28 лютого 2019 року.

Просить врахувати зазначені обставини та провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Врахувавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами тощо.

Згідно зі статтю 14 Закону України «Про політичні партії в Україні» держава гарантує політичним партіям право на кошти та інше майно для здійснення своїх статутних завдань.

При цьому, статтею 15 даного Закону передбачені обмеження у здійсненні внесків на підтримку політичних партій.

Так, пунктом 8 частини першої статті 15 Закону України «Про політичні парті в Україні» передбачено, що не допускається здійснення внесків на підтримку політичних партій фізичними та юридичними особами, які мають непогашений податковий борг.

Статтею 212-15 КУпАП передбачено відповідальність за порушення встановленого законом порядку надання або отримання внеску на підтримку політичної партії, порушення встановленого порядку надання або отримання державного фінансування статутної діяльності політичної партії, а так само порушення встановленого законом порядку надання або отримання фінансової (матеріальної) підтримки для здійснення передвиборної агітації, агітації з всеукраїнського або місцевого референдуму.

Як видно із протоколу про адміністративне правопорушення № 50-25/23 від 22 січня 2019 року головним спеціалістом відділу роботи із політичними партіями, що отримують державне фінансування на статутну діяльність Департаменту з питань запобігання політичній корупції Бориславською Мартою виявлено порушення ОСОБА_1 встановленого п.8 ч. 1ст. 15 Закону України «Про політичні партії в Україні» порядку надання внеску на підтримку політичної партії, який, маючи непогашений податковий борг в сумі 178,05 грн., 18 вересня 2018 року вніс 195,00 грн. на підтримку політичної партії.

Вказане порушення виявлено за результатами аналізу Звіту політичної партії про майно, доходи, витрати і зобов'язання фінансового характеру, з якого вбачається що 18 вересня 2018 року від ОСОБА_1 отримано внесок у зазначеній сумі через акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" за розрахунковим документом № @2PL579835.

Згідно листа Державної фіскальної служби України від 26 листопада 2018 року № 21941/5/99-99-17-02-16 за даними інтегрованих карток, інформаційної системи органів ДФС станом на 18 вересня 2018 року за ОСОБА_1 обліковується податковий борг у сумі 178,05 грн.

Судом встановлено, що зазначений податковий бог виник через заборгованість по сплаті податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017-й рік за обєкт нерухомого майна : квариру АДРЕСА_2

Відповідно до ст. 266 Податкового кодексу України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками обєктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Пунктом 266.7.2. ст. 266 ПКУ регламентовано, що податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з обєктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Плата фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (п.266.10.1ст.266 ПКУ).

Нормою ст. 58.2 ПК України передбачено, що податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

У разі зменшення (збільшення) контролюючим органом суми бюджетного відшкодування та/або зменшення відємного значення обєкта оподаткування податком на прибуток або відємного значення суми податку на додану вартість платнику податків надсилаються (вручаються) окремі податкові повідомлення-рішення.

Контролюючий орган веде реєстр виданих податкових повідомлень-рішень щодо окремих платників податків.

Відповідно до ст. 58.3 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Незважаючи на це, в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про те, що ОСОБА_1 було відомо про наявність у нього податкового боргу в сумі 178,05 грн., відсутні будь-які докази, які б підтверджували, що йому надсилалося (вручалося) податкове рішення відповідно до вимог ст. 58 ПК України. Даний факт залишився без належної оцінки та складено протокол лише з формальних підстав, за фактом події, але без перевірки дійсних обставин.

Крім того, згідно Декларації про готовність об"єкта до експлуатації, зареєстрованої управлінням Держархбудінспекції в Івано-Франківській області 21 вересня 2015 року, квартира АДРЕСА_2 була реконструйована під допоміжне приміщення кафе "ІНФОРМАЦІЯ_2" і її площа приєднана до основного об"єкту нерухомості на АДРЕСА_2. Однак, зазначені відомості не було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, і на неї продовжував нараховуватись податок.

Відповідно до повідомлення Коломийського управління Державної фіскальної служби № 1095/10/09-19-52-07-08 від 19 квітня 2019 року у ОСОБА_1 станом на 01 вересня 2018 року існує податковий борг по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 178,05 грн. та одночасно є переплата по інших податках і зборах в сумі 8242,88 грн. та єдиному внеску в сумі 273,47 грн..

Разом з тим, 26 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Коломийського управління державної фіскальної служби із заявою про проведення звірки по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в результаті якої скасовано податкові повідомлення-рішення на сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та повідомлено про відсутність у ОСОБА_1 податкового боргу станом на 28 лютого 2019 року.

Вказані обставини свідчать про відсутність умислу ОСОБА_1 на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченогост. 212-15 КУпАП.

Відповідно до вимогст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Суб"єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 212-15 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 212-15 КУпАП, тому провадження по справі слід закрити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 212-15, 247, 252, 283-285, 287 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 212-15 КпАП України, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд на протязі десяти днів, з дня винесення постанови.

Суддя П'ятковський В. І.