Номер провадження: 33/813/329/19
Номер справи місцевого суду: 518/1504/18
Головуючий у першій інстанції Панчук А. І.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2019 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 518/1504/18

Одеській апеляційний суд у складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- за участі секретаря - Драганової Ю.С.,

учасники справи:

- особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2,

- потерпіла - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Роздільнянського районного суду Одеської області від 27 грудня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП,

встановив:

Постановою Роздільнянського районного суду Одеської області від 27 грудня 2018 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до змісту мотивувальної частини постанови суду першої інстанції 27 грудня 2018 року ОСОБА_4 18.10.2018 року о 13 год. 20 хв., керуючи автомобілем «ВАЗ 2102» д.н.з НОМЕР_1 по вул. Соборній в смт. Ширяєво Одеської області, здійснюючи поворот ліворуч на вул. Коробченка, не надав перевагу в русі пішоходу з велосипедом, який рухався по пішохідному переходу. Здійснив зіткненя з велосипедом. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги п.18.1 ПДР України.

ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить вищезазначену постанову суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нову постанову про закриття провадження у зв'язку відсутністю складу або події правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_4 зазначає, що матеріали справи ґрунтуються лише на поясненнях потерпілої. Ні свідків, ні інших об'єктивних доказів не зібрано. Схема ДТП була складена зі слів потерпілої без виїзду на місце ДТП. Окрім того, ОСОБА_2 зазначає, що відсутній огляд пошкодженого майна велосипеду потерпілої та оцінка завданих збитків.

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися. Про розгляд судом справи повідомлялися належним чином. Причини неявки не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Приписами ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Притягуючи до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, в діях ОСОБА_4 міститься склад правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, а саме порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

З даними твердженнями суд першої інстанції апеляційний суд не погоджується з огляду на наступне.

З аналізу постанови суду першої інстанції вбачається, що при встановленні вини у вчинені правопорушення суд посилався на:

- протокол про адміністративне правопорушення серії БР №038334 від 18.10.2018 року, згідно якого ОСОБА_4 18.10.2018 року о 13 год. 20 хв., керуючи автомобілем «ВАЗ 2102» д.н.з НОМЕР_1 по вул. Соборній в смт. Ширяєво Одеської області, здіійснюючи поворот на ліво на вул. Коробченка не надав перевагу в русі пішоходу з велосипедом , який рухався по пішохідному переходу, здійснив зіткненя з велосипедом. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги п.18.1 ПДР України;

- рапорти СРПП №1 Ширяєвського ВП Роздільнягнського ВП ГУНП в Одеській області від 18.10.2018року про надходження звернення від гр.ОСОБА_3

- схему місця ДТП від 18.10.2018 року;

- письмові поясненнями ОСОБА_3, від 18.10.2018 року, в яких вона повністю підтвердила обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_4 не з'явився, своїх пояснень суду не надавав.

При цьому в постанові суду першої інстанції лише перелічені зазначені докази, однак належної правової оцінки їх змісту судом не надано.

Під час повторного дослідження апеляційним судом вказаних доказів було встановлено, що дані матеріали справи не підтверджують наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що зіткнення транспортних засобів мало дотичний та незначний характер, що підтверджується письмовими поясненнями учасників ДТП, їх показаннями.

Свідків ДТП немає.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 10.11.2015 року у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються.

Зазначена інформація підтверджується підписами водіїв транспортних засобів.

Крім того, до матеріалів справи долучена схема ДТП, яка була складена зі слів потерпілої. Схема ДТП ОСОБА_4 не підписана.

У поясненнях ОСОБА_3 вказується, що вона «…пересікала проїзджу частину дороги на власному велосипеді по пішохідному переході…». Разом з тим, згідно ПДР не допускається пересікати пішохідний перехід на велосипеді (а. с. 5).

Згідно схеми місця ДТП місце розташування велосипеду вказано ні на проїжджій частині (а. с. 6).

Суд першої інстанції на дані обставини уваги не звернув, належної правової оцінки їм не надав та у постанові не зазначив, яким саме чином наявні у справі докази підтверджують вину ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Таким чином, неправильно оцінивши докази у справі, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки такий висновок не ґрунтується на об'єктивних доказах, а тільки на однобічній оцінці матеріалів справи.

У результаті перевірки матеріалів справи та доводів апеляційної скарги, приходжу до висновку, що доводи апеляційної скарги про недоведеність скоєння ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованими.

Згідно з приписами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За встановлених під час апеляційного розгляду справи обставин, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, безпідставно, оскільки його вина не доведена належними та допустимими доказами, а усі можливості доказування у даному конкретному випадку вичерпані.

Стаття 247 КУпАП не передбачає такої підстави для закриття провадження у справі, як недоведеність вини особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності. Тому, у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінально-процесуальному законодавстві.

Пунктом третім частини першої статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що докази, на які послався суд першої інстанції у постанові, є недостатніми, а інших, об'єктивних доказів у справі немає та під час апеляційного розгляду вони не встановлені. Можливості їх отримати вичерпані.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У даній адміністративній справі йдеться не про скоєння кримінального злочин, а про вчинення адміністративного правопорушення. Але, оскільки Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає таку підставу для закриття провадження у справі як недоведеність вини, вважаю за необхідне застосувати аналогію закону та ст. 62 Конституції України, як норму прямої дії.

У відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 8, 62 Конституції України, ст. 284 КПК України, ст.ст. 7, 252, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Одеській апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Постанову Роздільнянського районного суду Одеської області від 27 грудня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 124 КУпАП, - закрити у зв'язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпано можливості їх отримати.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду: А.П. Заїкін