КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.,

за участю:

потерпілого ОСОБА_1

представника потерпілого Бердова Є.В.

особи, провадження щодо якої закрито, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу представника потерпілого - адвоката Бердова Євгенія Валерійовича в інтересах потерпілого ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 серпня 2018 року, якою провадження щодо

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 13 липня 2018 року о 14 год. ОСОБА_2 по автодорозі Київ-Ковель, М-07, 30 км, керував автомобілем «Fiat Linea» державний номерний знак НОМЕР_1 перед поворотом ліворуч (розвороту) поза перехрестям не з крайнього лівого положення не надав перевагу в русі автомобілю «МАЗ» державний номерний знак НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку позаду, при ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 10.4 ПДР України.

Суд першої інстанції дійшов висновку про закриття провадження у справі, оскільки пояснення ОСОБА_1 - іншого учасника ДТП не узгоджуються зі схемою місця ДТП і характером пошкоджень транспортних засобів, отриманих внаслідок ДТП, зазначених на зворотньому боці цієї ж схеми, а порушень ПДР України в діях водія ОСОБА_2 не вбачається.

Не погоджуючись з постановою суду, представник потерпілого ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, прийняти в якості доказів висновок експерта № 047-18 від 25 вересня 2018 року, а також фотознімки з місця ДТП, які не могли бути надані суду з причин неповідомлення потерпілого про час і місце розгляду справи; скасувати постанову, прийняти нову постанову, якою визнати винуватим ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Пропущений строк апелянт обґрунтовує тим, що потерпілий не був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, а про наявність оскаржуваної постанови потерпіла сторона дізналась тільки 20 вересня 2018 року під час ознайомлення адвокатом з матеріалами справи, і, того ж дня він (адвокат) отримав копію постанови, про що розписався у відповідній заяві, яка знаходиться в матеріалах справи, у зв`язку з чим апелянт просить визнати причину пропуску строку поважною та поновити його.

Вимоги апеляційної скарги представник потерпілого обґрунтовує тим, що суд виніс постанову з порушенням норм процесуального права, оскільки не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, допустив спрощений підхід до розгляду справи, не з`ясував всі фактичні обставини, неналежним чином дослідив докази, які знаходяться в матеріалах справи.

Апелянт вважає, що суд необґрунтовано дійшов висновку про звільнення від відповідальності ОСОБА_2 з реабілітуючих підстав, чим порушив права ОСОБА_1 , як потерпілого.

Крім того, як вважає апелянт, у постанові відсутнє будь-яке інше належне обґрунтування відсутності вини ОСОБА_2 . При цьому апелянт також наголошує на тому, що у своїх поясненнях ОСОБА_2 свідомо замовчує, з якого положення на проздній частині він розпочав виконання маневру повороту ліворуч (розвороту).

Як вважає апелянт, суд першої інстанції не взяв до уваги, з якого положення на проїзній частині водій автомобіля «Fiat Linea» розпочав маневр повороту ліворуч (розвороту), а також проігнорував ряд об`єктивних фактів, які переконливо вказують на наявність в діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Окрім того, на думку апелянта, судом не взято до уваги те, що взаємне кінцеве розташування обох транспортних засобів на проїзній частині після зіткнення, а саме те, що автомобіль «Fiat Linea» знаходився поперек руху автомобіля «МАЗ», тобто перпендикулярно до осьової лінії розмітки, і повністю на зустрічній смузі руху, об`єктивно свідчить про переміщення автомобіля «Fiat Linea» справа наліво в момент зіткнення.

Також апелянт наголошує, що суд не взяв до уваги характер та локалізацію механічних пошкоджень обох транспортних засобів, які свідчать про те, що ОСОБА_2 здійснював маневр повороту ліворуч (розвороту) від правого краю узбіччя, що цілком узгоджується з поясненнями ОСОБА_1

Апелянт також звертає увагу на те, що експертами було проведено дослідження щодо наявності технічної можливості здійснення такого маневру, з врахуванням геометричних характеристик ділянки дороги, де було скоєно ДТП, та технічних характеристик автомобіля «Fiat Linea», і, відповідно, експертами було встановлено, що для виконання маневру розвороту автомобіля «Fiat Linea» з крайнього лівого положення правої смуги руху, без виїзду в кювет, ширина ділянки дороги в даному місці недостатньо.

Також апелянт наголошує, що експертами було визначено, що пояснення водія автомобіля «МАЗ» ОСОБА_1 про початок виконання маневру розвороту автомобіля «Fiat Linea» не з крайнього лівого положення смуги руху, якою рухались обидва автомобілі перед настанням ДТП, а з виїздом з правого узбіччя, є технічно спроможними. З висновку експерта вбачаються невідповідність вимогам п. 10.4, 10.6 ПДР України в діях водія ОСОБА_2 , які перебували в причинному зв`язку з настанням ДТП, а в діях водія ОСОБА_1 невідповідностей вимогам ПДР України з технічної точки зору - не вбачаються.

Не погоджуючись з доводами апеляційної скарги, ОСОБА_2 подав заперечення, в яких просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду без змін, вказавши, що ОСОБА_1 не є стороною у справі, у зв`язку з чим його і не було викликано до суду. Окрім того ОСОБА_2 зазначив про те, що він вважає себе потерпілою стороною у справі, оскільки відповідно до висновку Управління патрульної поліції у м. Києві від 2 жовтня 2018 року саме порушення Правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_1 . призвело до зіткнення транспортних засобів та їх пошкодження. Також вважає безпідставними доводи апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки рішення оприлюднюються на сайті ЄДРСР та є відкритими, що свідчить про те, що ОСОБА_1 при бажанні мав можливість своєчасно ознайомитись з результатами розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , та його представника на підтримання вимог апеляційної скарги, ОСОБА_2 , який категорично заперечив проти задоволення апеляційної скарги, опитавши працівника поліції, дослідивши матеріали справи, призначивши та провівши у справі експертизи, опитавши експертів, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови та апеляційна скарга підлягають до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 КУпАП потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

Як встановлено з матеріалів справи, на момент ДТП автомобіль «МАЗ» державний номерний знак НОМЕР_3 перебував у користуванні ОСОБА_1 на законних підставах, та внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримав пошкодження, чим ОСОБА_1 заподіяно майнову шкоду. Інших даних на спростування зазначених обставин матеріали справи не містять, а відтак, ОСОБА_1 - є потерпілою особою внаслідок ДТП.

Про те, що ОСОБА_1 - є потерпілою особою у даному провадженні свідчить також і той факт, що адвокату Бердову Є.В., як представнику потерпілого, в суді першої інстанції були надані для ознайомлення матеріали справи та видана копія постанови (ас. 13-15).

Частиною 2 ст. 269 КУпАП передбачені права потерпілого, в т.ч. і під час розгляду справи, а саме заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою адвоката, оскаржувати постанову у справі про адміністративне правопорушення. Окрім того, відповідно до ч. 3 ст. 269 КУпАП, потерпілого може бути опитано як свідка відповідно до ст. 272 КУпАП України.

Згідно з положеннями ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, серед інших, питання, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце розгляду.

Проте, відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 до суду першої інстанції не викликався, чим порушено його право брати безпосередню участь у розгляді справи, з наданням своїх пояснень та доказів на обґрунтування своєї позиції у справі.

Також ОСОБА_1 не надсилалась для відома копія постанови, хоча прийняте судом першої інстанції рішення стосується його інтересів, а відтак доводи апелянта про те, що випадково стало відомо про наявність постанови, на яку подана апеляційна скарга, матеріалами справи не спростовані.

З матеріалами справи представник потерпілого ознайомився 20 вересня 2018 року і в цей же день отримав копію постанови, яка наразі оскаржується (ас. 15).

Апеляційна скарга, яка містить в собі клопотання про поновлення строку, подана поштовим зв`язком 28 вересня 2018 року (ас. 33 зв.).

За таких обставин вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови суду пропущений з поважних причин, у зв`язку з чим він підлягає поновленню.

Що стосується доводів апеляційної скарги, вважаю їх слушними, враховуючи наступне.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції вказані вимоги закону дотримані не в повному обсязі.

Так відповідно до матеріалів справи 13 липня 2018 року на автодорозі Київ-Ковель, М-07, 30 км о 14 год. між автомобілем «Fiat Linea» державний номерний знак НОМЕР_4 та автомобілем «МАЗ» державний номерний знак НОМЕР_3 сталось зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

За результатами перевірки обставин ДТП працівником поліції Бойченком О.П. складений протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 134253, відповідно до якого 13 липня 2018 року о 14 год. на автодорозі Київ-Ковель М-07 30 км ОСОБА_4 Б . керував автомобілем FIAT Linea державний номерний знак НОМЕР_1 перед поворотом ліворуч (розвороту) поза перехрестям не з крайнього лівого положення, не надав перевагу в русі автомобілю МАЗ державний номерний знак НОМЕР_2 , що рухався в попутному напрямку позаду, при ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 10.4 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП (ас. 1).

У протоколі в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» ОСОБА_2 власноручно написав, що «їхав по Ковельській трасі і на розриві суцільної лінії розмітки ввімкнув поворот ліворуч і продовжив рух».

В поясненнях, наданих одразу після ДТП, ОСОБА_2 вказав про те, що їхав по Ковельській автотрасі, з метою заїхати на заправку «АМК» біля смт. Ворзель. Перед поворотом вліво включив лівий поворот і почав пересікати трасу на розриві суцільної смуги, і в цей час отримав удар від наїзду вантажного автомобіля марки «МАЗ», який їхав позаду нього. Його ( ОСОБА_2 ) автомобіль отримав значних ушкоджень: побиті двері, кузов, скло, бампер, пошкоджені задні колеса. Він ( ОСОБА_2 ) отримав струс мозку (ас. 3).

Відповідно до первинних пояснень ОСОБА_1 він рухався по автодорозі Київ-Ковель, з м. Буча в напрямку смт. Ворзель. Проїжджаючи 31 км траси, рухався в своєму ряду, перед ним рухався автомобіль «Фіат» державний номер НОМЕР_5 , який здійснив маневр праворуч, а потім різко здійснив розворот ліворуч, не пропустивши його автомобіль «МАЗ», внаслідок чого відбулось зіткнення (ас. 4).

Згідно зі схемою ДТП, на якій зафіксована таблиця дорожніх умов, транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів, вбачається, що дорога має по одній смузі руху у двох напрямках, а також смугу для заїзду на АЗС у зустрічному напрямку. Ширина кожної смуги 4 м. Зіткнення відбулося на смузі руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 (ас. 2).

Внаслідок ДТП автомобілі отримали пошкодження, які зафіксовані на зворотньому боці схеми ДТП: автомобіль «Фіат» - пошкоджено передній бампер, деформація, ліва передня фара, лобове скло, ліві двері, заднє ліве скло, маленьке кутове скло, заднє ліве крило, задній бампер, двері багажника, дах деформований, два задніх колеса; автомобіль МАЗ - деформація: права частина бампера, права передня фара, кут кабіни, кут дверей, підніжка (ас. 2 зв.).

Приймаючи рішення про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції дійшов висновку, що винність ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому даного правопорушення не доведена, а пояснення останнього залишаються не спростованими, оскільки узгоджуються з матеріалами справи і характером пошкоджень транспортних засобів, отриманих внаслідок ДТП, зазначених на зворотньому боці схеми наслідків ДТП, а тому справа підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2 , оскільки порушень Правил дорожнього руху останнім не вбачається. У той же час письмові пояснення ОСОБА_1 не узгоджуються зі схемою місця ДТП і характером пошкоджень транспортних засобів отриманих внаслідок ДТП, зазначених на зворотньому боці цієї схеми.

Однак, вказаний висновок суду першої інстанції вважаю помилковим, виходячи з такого.

Так під час апеляційного розгляду потерпілий ОСОБА_1 пояснив, що рухався на автомобілі по автодорозі сполученням Київ-Ковель зі швидкістю близько 50-60 км/год. Дорога являла собою по одній смузі руху в кожен бік. Він рухався по середині смуги. Перед ним рухався транспортний засіб «Фіат», який прийняв правіше до узбіччя, і у нього ( ОСОБА_1 ) склалось враження, що автомобіль «Фіат» буде зупинятись. Коли він (Пертук) під`їхав ближче до автомобіля «Фіат», останній різко почав повертати ліворуч. Він ( ОСОБА_7 ) застосовував екстрене гальмування, але зіткнення уникнути не вдалось. Автомобіль під його ( ОСОБА_1 ) керуванням правою стороною зіткнувся на його ( ОСОБА_1 ) смузі руху з лівою задньою частиною автомобіля «Фіат» під керуванням водія ОСОБА_2 . В результаті зіткнення у його ( ОСОБА_9 автомобілі було пошкоджено: бампер, вітровик, двері, сходинка, фара. Вважає, що саме водій автомобіля «Фіат», не переконавшись, що у нього не має перешкод при здійсненні маневру повороту, винен в ДТП.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Бердов Є.В. підтримав вимоги апеляційної скарги та пояснення ОСОБА_1 та зазначив про те, що під час розгляду справи в суді першої інстанції суд, не дослідивши в повному обсязі наявні у справі докази, не опитавши ОСОБА_1 , дійшов передчасного висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, оскільки саме не дотримання останнім Правил дорожнього руху призвело до зіткнення транспортних засобів та їх пошкодження.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 , заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, пояснив, що дорога складається з трьох смуг для руху: в напрямку смт. Ворзель одна смуга, у зворотньому напрямку - дві смуги руху. Він ( ОСОБА_2 ) здійснював маневр повороту у дозволеному місці з метою заїхати на заправку, і на зустрічній смузі в напрямку на м. Київ отримав удар від наїзду автомобіля «МАЗ». В момент зіткнення автомобіль під його керуванням вже перебував всім корпусом на смузі зустрічного руху. Зіткнення відбулося в місці зупинки автомобіля МАЗ. Від удару автомобіль під його ( ОСОБА_2 ) керуванням відлетів на достатню відстань, в автомобілі пошкодило диски у та 2 скати лопнули. Більш того, вважає, що саме внаслідок порушення ПДР з боку водія ОСОБА_1 , що було встановлено під час перевірки за його ( ОСОБА_2 ) зверненням до Управління поліції, сталося зіткнення транспортних засобів, що призвело до пошкодження автомобілів.

В апеляційному суді опитаний інспектор патрульної поліції Бойченко О.П. пояснив, що протокол про адміністративне правопорушення за обставинами ДТП 13 липня 2018 року було складено відносно ОСОБА_2 з огляду на те, що на тій частині дороги суцільна лінія, здійснювати розворот можна, але не бажано, через можливість створення аварійних ситуацій внаслідок того, що на відстані до 200 метрів наявний поворот. Окрім того, під час огляду місця ДТП він зробив висновок, що водій «Фіату» намагався здійснити поворот в місці закінчення суцільної смуги. Далі йшла переривчаста смуга подовжена. Про винуватість ОСОБА_2 він дійшов висновку, з огляду на пояснення учасників ДТП, слідові інформацію та характер пошкоджень автомобілів. Протокол щодо іншого учасника ДТП не було складено, оскільки він не вбачав у діях водія МАЗу порушень ПДР України, а тому дійшов висновку про складення протоколу тільки щодо ОСОБА_2 .

Згідно зі схемою ДТП, схемою організації дорожнього руху на ділянці км 31+237 автомобільної дороги М-07 Київ-Ковель в межах смт. Ворзель, наданими сторонами фотокартками з місця ДТП, на яких зафіксовані отримані внаслідок ДТП пошкодження автомобілів, а також їх місце розташування на дорозі, автомобіль МАЗ перебуває на зустрічній смузі руху, яка має дві смуги для руху, частково передня ліва частина автомобіля знаходиться на правій крайній смузі у зустрічному напрямку, задня частина автомобіля перебуває у лівій крайній смузі зустрічного напрямку, під кутом до розподільної лінії, автомобіль «Фіат» - розташований на зустрічній смузі руху на відстані від автомобіля МАЗ майже перпендикулярно розподільній лінії. Зі смуги руху, по якій рухався МАЗ, ближче до розподільної лінії розпочинається гальмівний слід, який закінчується в місці зупинки МАЗу (ас. 27-29, 77-79, 85,125-126).

Відповідно до висновку експертів за результатами проведення судової авто технічної та транспортно-трасологічної експертизи № 5658/19-52/17548/19-52 від 26 червня 2019 року, місце контактування автомобілів МАЗ та Фіат, у поперечному напрямку знаходиться приблизно посередині проїзної частини, в районі дорожньої розмітки, що поділяє смуги руху в напрямку до м. Ковель та м. Київ. У поздовжньому напрямку місце зіткнення, як проекція точок зон контакту на опорну поверхню, знаходиться безпосередньо перед слідовою інформацією залишеною колесом/сами правого борту автомобіля МАЗ (довжиною 6,1м). Зазначене узгоджується з візуальним зображенням «місце зіткнення» (позначка № 4) на схемі ДТП

Первинне контактування відбулося між правою передньо-кутовою частиною автомобіля МАЗ та лівою бічною стороною автомобіля Фіат (в районі правого заднього колеса), а поздовжня вісь автомобіля МАЗ та поздовжня вісь автомобіля Фіат в момент їх первинного контактування знаходились під гострим кутом, який кількісно можливо оцінити величиною близько 25°, що був розкритий по ходу годинникової стрілки відносно напрямку руху автомобіля Фіат.

З причин, детально наведених у дослідницькій частині, надати відповідь на питання 3 Постанови, в частині наявності невідповідностей у діях водіїв ОСОБА_1 (вимогам п.п. 13.1, 10.1 ПДР або п. 12.3 та 10.1 ПДР) та ОСОБА_2 (вимогам п.п. 10.1,10.4 ПДР), та причинний зв`язок між їх діями та фактом настання ДТП, в рамках даного дослідження, з технічної точки зору, неможливо.

Разом з цим, для оцінки дій водія автомобіля Фіат на предмет відповідності та перебування останніх (дій) у причинному зв`язку із виникненням ДТП, в частині виконання водієм даного ТЗ вимог п. п. 9.2 (б) та 9.4 ПДР, не потрібне застосування спеціальних знань у галузі автотехніки. Тому така оцінка може бути надана Судом самостійно, з урахуванням усіх зібраних доказів по справі, у тому числі і даного висновку.

Крім того, слід вказати, що для встановлення причинного зв`язку між діями учасників ДТП і наслідками, що настали, необхідна юридична оцінка усіх зібраних доказів по справі в тому числі даного висновку, що не відноситься до компетенції експертів-автотехніків.

При цьому в дослідницькій частині експертизи зазначено:

Аналізом схеми вбачається, що автомобіль МАЗ у кінцевому положенні знаходиться на відстані 8,35м та 9,2м від правих заднього та переднього коліс (відповідно) до правого краю проїзної частини (по напрямку руху даного ТЗ) та на відстані 237м (у поздовжньому напрямку) до «місця прив`язки 31км» (позначка № 3 на схемі). Слідова інформація залишена колесами автомобіля МАЗ візуально зафіксована до задньої частини ТЗ. Довжина сліду, залишеного колесом/сами правого борту складає 6,1м, лівим/и - 21м.

Автомобіль Фіат у кінцевому положенні знаходиться на відстані 6,9м (у поздовжньому напрямку) від передньої частини автомобіля МАЗ. У поперечному напрямку автомобіль Фіат знаходиться на відстані 7,6м від лівого заднього колеса до правого краю проїзної частини (відносно напрямку руху автомобіля МАЗ). Праве переднє колесо автомобіля Фіат зафіксовано на відстані 10,0м від правого краю проїзної частини (відносно напрямку руху автомобіля МАЗ).

Місце зіткнення позначено візуально в районі розділової смуги (між слідами коліс автомобіля МАЗ), що поділяє напрямки руху до м. Ковель та м. Київ, позначка № 4 на схемі.

Водночас, під місцем зіткнення в практиці проведення транспортно-трасологічних та автотехнічних експертиз розуміють розташування точки (ділянки) на поверхні проїзної частини, яка є проекцією зони первинного контактування деталей транспортних засобів на неї.

Аналізом фотознімків з місця ДТП, що наявні у матеріалах, вбачається, що слід залишений колесом/сами лівого борту автомобіля МАЗ є дугоподібним та дещо змінює напрямок (відхиляється) ліворуч на смузі руху в напрямку до м. Києва. Однак, слід вказати, що дугоподібність даного сліду, відносно меж проїзної частини на схемі не вказана. Також, орієнтовно у місці відхилення вказаного сліду на дорожньому покритті відображений початок слідової інформації, залишеної колесом/сами правого борту автомобіля МАЗ.

Даний слід вірогідніше за все утворився у ході контактування ТЗ, після входження у контактну взаємодію правої передньо-кутової частини автомобіля МАЗ з лівою бічною стороною автомобіля Фіат (в районі заднього лівого колеса ТЗ), при зміщенні металевої підніжки автомобіля МАЗ, по напрямку ззаду наперед, до правого переднього колеса.

Отже, з урахуванням наведеного вище дослідження розташування ознак, які вказують на місце де відбулось зіткнення ТЗ, можливо дійти висновку, що місце контактування автомобілів МАЗ та Фіат, у поперечному напрямку знаходиться приблизно посередині проїзної частини, в районі дорожньої розмітки, що поділяє смуги руху в напрямку до м. Ковель та м. Київ. У поздовжньому напрямку місце зіткнення, як проекція точок зон контакту на опорну поверхню, знаходиться безпосередньо перед слідовою інформацією залишеною колесом/сами правого борту автомобіля МАЗ (довжиною 6,1м). Тобто, візуально зображене на схемі «місце зіткнення» (позначка № 4), являється технічно спроможним та може бути прийнято для подальшого дослідження.

З урахуванням результатів проведеного вище розрахунку, у експертів немає достатніх підстав технічного характеру вважати пояснення водія автомобіля МАЗ (надані під час апеляційного розгляду) неспроможними, стосовно швидкості руху останнього перед ДТП 50...60км/год. Водночас, величина швидкості 40км/год., вказана у відповідь на клопотання, являється неспроможною, з технічної точки зору, адже є меншою ніж розрахований вище діапазон значень (50...59км/год). Тому, значення швидкості автомобіля МАЗ - 40км/год, при подальшому дослідженні не приймалось.

Крім того, у поясненнях водія автомобіля МАЗ містяться дані стосовно розташування місця зіткнення, зокрема: «...зіткнувся на його ( ОСОБА_1 ) смузі руху...».Враховуючи результати проведеного вище дослідження було встановлено, що місце контактування автомобілів МАЗ та Біаі, у поперечному напрямку знаходиться приблизно посередині проїзної частини, в районі дорожньої розмітки, що поділяє смуги руху в напрямку до м. Ковель та м. Київ. У поздовжньому напрямку місце зіткнення, як проекція точок зон контакту на опорну поверхню, знаходиться безпосередньо перед слідовою інформацією залишеною колесом/сами правого борту автомобіля МАЗ (довжиною 6,1м).

Відтак, у експертів немає достатніх підстав технічного характеру вважати пояснення водія ОСОБА_1 щодо місця зіткнення з автомобілем Фіат неспроможними.

Пояснення водія ОСОБА_1 , стосовно застосування гальмування останнім перед ДТП підтверджуються наявністю слідової інформації, залишеної колесами ТЗ на місці пригоди, Тому ці дані є технічно спроможними. Також дані стосовно частин, якими контактували ТЗ-учасники пригоди («...правою стороною зіткнувся ... з лівою задньою частиною автомобіля «Фіат»...») являються спроможними, з технічної точки зору, з урахуванням проведеного вище дослідження характеру та локалізації пошкоджень автомобілів МАЗ та Фіат.

Досліджуючи пояснення водія автомобіля Фіат на предмет технічної спроможності, слід вказати, що у первинних поясненних останнього, стосовно розташування місця зіткнення ТЗ вказано наступне: перед поворотом вліво включив лівий поворот і почав пересікати трасу на розриві суцільної смуги, і в цей час отримав удар від наїзду вантажного автомобіля марки «МАЗ». У подальшому, в поясненнях водія ОСОБА_2 вказано наступне: «.../ на зустрічній смузі в напрямку на Київ отримав удар від наїзду автомобіля «МАЗ». В момент зіткнення його автомобіль «Фіат» вже перебував всім корпусом на смузі зустрічного руху...».

Однак, з урахуванням встановленого (та вказаного вище) розташування місця зіткнення ТЗ, як проекції точок зон контакту на опорну поверхню; додаткові пояснення водія, стосовно перебування автомобіля повністю («всім корпусом») на зустрічній смузі руху являються неспроможними, з технічної точки зору. Тут також слід вказати, що з наведеного вище орієнтовного взаємного розташування ТЗ-учасників на момент первинного контакту відносно елементів проїзної частини вбачається, що приблизно половина кузову автомобіля Фіат на момент зіткнення знаходиться на смузі руху в напрямку до м. Ковеля.

Аналізуючи пояснення водія автомобіля Фіат стосовно того, що «...Зіткнення відбулося в місці зупинки автомобіля МАЗ...», слід вказати наступне. Оскільки обидва ТЗ на момент зіткнення рухались, то воно (місце зіткнення) не могло знаходитись в місці розташування зупиненого автомобіля МАЗ. Разом цим, як вже зазначалось вище, на розташування місця зіткнення ТЗ вказує зміна напрямку лівого сліду автомобіля МАЗ (його відхилення ліворуч). Водночас, від вказаного місця автомобіль МАЗ подолав деяку відстань до кінцевого положення. Тому, дані стосовно розташування місця зіткнення в місці зупинки автомобіля МАЗ, з технічної точки зору, являються неспроможними (ас. 173-185).

Опитані під час апеляційного розгляду експерти ОСОБА_12 та ОСОБА_13 підтримали експертний висновок. При цьому додатково зазначили, що у разі здійснення повороту ліворуч (розвороту) автомобіля Фіат за обставин, які вказав ОСОБА_2 , тобто, з лівого крайнього положення на смузі руху, по якій він та автомобіль МАЗ рухалися, механізм ДТП був би інший, як і характер та локалізація пошкоджень в автомобілях.

Таким чином, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, вважаю, що наявними у справі доказами доведено, що зіткнення автомобілів Фіат та МАЗ відбулося приблизно посередині проїзної частини, в районі дорожньої розмітки, що поділяє смуги руху в напрямку до м. Ковель та м. Київ, що зафіксовано на схемі ДТП, яка підписана обома водіями без будь-яких застережень та зауважень, за обставин, зазначених у поясненнях ОСОБА_1 , а саме, що водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Фіат, завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, та розпочав маневр повороту ліворуч (розвороту) не з крайнього лівого положення на проїзній частині, тим самим порушив п. 10.4 Правил дорожнього руху України, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої автомобіль Фіат під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіль МАЗ під керуванням водія ОСОБА_1 отримали механічні пошкодження, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

За таких обставин постанова суду першої інстанції про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_2 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підлягає до скасування.

Однак, враховуючи, що на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції спливли строки, передбачені ст.. 38 КУпАП, провадження у справі щодо ОСОБА_2 підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

Що стосується доводів ОСОБА_2 про наявність в діях ОСОБА_1 порушень Правил дорожнього руху, внаслідок яких сталося ДТП та які були встановлені під час проведення перевірки Управлінням поліції, на підтвердження чого ОСОБА_2 долучений лист Управління патрульної поліції у м. Києві, відповідно до якого по результатам розгляду заяви ОСОБА_2 проведено додаткову перевірку та разом з висновком перевірки копії матеріалів ДТП направлено до Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП для вирішення питання щодо притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення вимог п. 2.3 (б), 12.1, 12.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП (ас. 43), то зазначені обставини не можуть бути предметом розгляду у даному провадженні, оскільки суд першої інстанції розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення, а суд апеляційної інстанції - в межах апеляційної скарги за результатами прийнятого судом першої інстанції рішення.

Таким чином, з огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, вважаю, що постанова суду першої інстанції підлягає до скасування з прийняттям нової постанови, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП слід закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Поновити представнику потерпілого - адвокату Бердову Є.В. строк на апеляційне оскарження постанови.

Апеляційну скаргу представника потерпілого - адвоката Бердова Євгенія Валерійовича в інтересах потерпілого ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 серпня 2018 року, якою провадження щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А. Васильєва