Справа № 158/2978/19
Провадження № 3/0158/728/19
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2019 року м. Ківерці
Суддя Ківерцівського районного суду Волинської області Підгорний І.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює майстром лісу ДП «Ківерцівське лісове господарство», жителя АДРЕСА_1 , за ст. 122-4 КУпАП, -
в с т а н о в и в :
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №218091 від 20.10.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 20.10.2019 року о 17 год. 30 хв. на а/д сполученням с.Бодячів та Суськ, керуючи автомобілем марки «АУДІ А6» д.н.з. « НОМЕР_1 » не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а ОСОБА_1 самовільно залишив місце пригоди, не дочекавшись приїзду працівників поліції, чим порушив п. 2.10 «а» ПДР України.
В судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, пояснив, що працює на посаді майстра лісу ДП «Ківерцівське лісове господарство». 20.10.2019 року в післяобідню пору перебував на території лісогосподарства та переслідував автомобіль марки «Mersedes-Bens», д.н.з. НОМЕР_2 , яким, як в подальшому вияснилось, керував гр. ОСОБА_2 , мешканець м.Ківерці, який перевозив на вищевказаному транспортному засобі незаконно зрізану деревину. Він переслідував та затримав вказаного правопорушника, за результатами було порушене кримінальне провадження, в тому числі за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, оскільки ОСОБА_2 наніс тілесні ушкодження працівнику лісової охорони, який є працівником правоохоронного органу. Просить провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи приходжу до наступного висновку.
У відповідності до положень ч.1ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Диспозицією ст.122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Суб`єктом правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, є водій транспортного засобу.
У відповідності до положень ст.18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.
Як пояснив в суді ОСОБА_1 в його безпосередні обов`язки входить охорона і захист лісів в межах обслуговуваної території, державна лісова охорона має статус правоохоронного органу, залишення місця дорожньо-транспортної пригоди він допустив через те, що переслідував правопорушника, який перевозив на транспортному засобі незаконно зрізану деревину і який через втечу міг уникнути передбаченої законом відповідальності. Лише завдяки його зусиллям вищевказаного правопорушника було впіймано та, після приїзду працівників поліції, розпочато кримінальне провадження за фактом крадіжки деревини та нанесення тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.
Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У відповідності до розяснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно дост.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Враховуючи вищевикладені обставини, суддя дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченогост.122-4 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі.
Відповідно до п.1ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає до закриття у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст.9,245,247,280,283,284 КпАП України,ст.62 Конституції України,
п о с т а н о в и в :
Провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку із відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя

Ківерцівського районного суду І.І.Підгорний