ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/526/19 Справа № 203/256/18 Суддя у 1-й інстанції - Єдаменко С. В. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2018 року та постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2018 року щодо

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , проживає за адресою:

АДРЕСА_2 ,

за участю особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2018 року 15 грудня 2017 року о 08 годині 10 хвилин водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом "Toyota", днз НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом по просп. Богдана Хмельницького, 8-В в м. Дніпрі, не переконався, що це буде безпечно, не звернувся по допомогу до інших осіб, допустив наїзд на транспортний засіб "Опель", днз НОМЕР_2 , що був припаркований водієм ОСОБА_4 Після вчинення дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_1 в поліцію не повідомив, місце пригоди залишив. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 10.9, п. 2.10 а) Правил дорожнього руху України, спричинивши пошкодження зазначеним транспортним засобам і залишивши місце пригоди.

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2018 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у виді громадських робіт на строк 40 годин та стягнуто в дохід держави судовий збір в сумі 352,40 грн.

Відповідно до постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2018 року було замінено ОСОБА_1 , невідбутий строк громадських робіт 40 годин, призначених постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2018 року, штрафом в дохід держави в розмірі 170,00 грн.

В апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2018 року та постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2018 року, мотивуючи тим, що йому не було відомо про накладення адміністративного стягнення, що апеляційних вимог просить скасувати вказані постанови.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги зазначає, що в матеріалах справи на фотознімках не вказано та не видно характер та місце пошкоджень у транспортного засобу, який належить йому. На транспортному засобі потерпілого поліція виявила подряпину на передньому крилі. Зазначає, що якби він відчув зіткнення з іншим автомобілем, то звичайно, виконав би вимоги ПДД. Звертає увагу на те, що працівники поліції ,віднайшовши його номер мобільного телефону, не знайшли його ( ОСОБА_1 ) та не повідомили про складання протоколу про адміністративне правопорушення. Вважає, суд розглянув справу та призначив адміністративне стягнення, позбавивши його прав, передбачених ст. 268 КупАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав та, з підстав, зазначених в скарзі, просив її задовольнити, а постанови суду скасувати.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов наступного висновку.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувані постанови винесені відповідно 13 лютого 2018 року та 29 травня 2018 року 21.07.2017р., відомостей про вручення копій постанов негайно після їх проголошення або про направлення її учасникам, відповідно до ст. 285 КУпАП, в справі відсутні. З матеріалів вбачається, що апеляційна скарга подана 08 квітня 2019 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, враховуючи вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та поновлення строку на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений не з вини апелянта і розцінює обставини, на які він посилається, як поважні.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого дотримання законності.

Апеляційним переглядом встановлено, що в порушення зазначених вимог закону, районним судом належним чином не були з`ясовані обставини щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованих йому адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 суддя районного суду в своїй постанові послався на письмові пояснення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зазначивши, що відповідно до цих пояснень ОСОБА_1 дійсно скоїв зазначені правопорушення.

Між тим, дані висновки суду першої інстанції є фактично переписаними протоколами про адміністративну відповідальність, складених щодо ОСОБА_1 , та взагалі не відповідають фактичним обставинам справи, не вмотивовані та не обгрунтовані.

З матеріалів провадження вбачається, що заявником та свідком у провадженні являються син та батько ОСОБА_9 , з пояснень яких вбачається, що свідок ОСОБА_4 з балкону бачив, як автомобіль "Toyota", днз НОМЕР_1 , виїжджаючи з парковки задом вдарив передній бампер автомобіля "Опель", днз НОМЕР_2 , що був припаркований, та покинув місце ДТП.

Під час фіксування правопорушень працівниками патрульної поліції оглядалось місце пригоди, транспортні засоби, в ході якого на транспортному засобі "Опель", яке належить ОСОБА_8 , виявлена подряпина на передньому крилі, на транспортному засобі "Toyota", яке належить ОСОБА_1 , пошкоджень не виявлено.

Статтею 124 КупАП встановлена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до правових позицій, викладених в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (зі змінами та доповненнями), звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності… . При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, що є складовою презумції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Висновок суду про пошкодження транспортних засобів, як наслідок дій ОСОБА_1 , взагалі не відповідає обставинам справи та не доведений жодним доказом, в тому числі, на які послався суд.

Згідно ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки.

Отже, встановлені судом апеляційної інстанції фактичні дані в своїй сукупності свідчать про обґрунтованість доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 та відсутність складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.

Апеляційний суд, керуючись ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачить на користь останнього.

Таким чином суд першої інстанції розглянув справу формально,не вживши заходів про виклик в судове засіданні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , працівників ДАЇ, порушивши вимоги статей 245, 252, 280 КупАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення не з`ясував чи були вчинені адміністративні правопорушення та чи винний ОСОБА_1 в їх вчиненні, чим допустив неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які тягнуть скасування постанови судді із закриттям провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутності складу адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124 та 122-4 КупАП.

Оскільки постанова Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 травня 2018 року, якою було замінено ОСОБА_1 невідбутий строк громадських робіт штрафом, є невід`ємною частиною від постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді громадських робіт, тому окремому скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП скасувати.

Провадження по справі стосовно ОСОБА_1 за ст. 124, 122-4 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І. Крот