Справа № 758/1235/19 Головуючий у І інстанції Зубець Ю.Г.
Провадження № 33/824/1641/2019 Доповідач у 2 інстанції Ященко І.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 25 » квітня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Ященко І.Ю., з участю осіб притягнутих до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ОСОБА_3, їх захисників Щура В.А., Грішина Є.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Щура В.А. в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 1 березня 2019 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1., гр.України, працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.;

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2., гр.України, працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови, ОСОБА_2 визнаний винним в тому, що він 17.01.2019р. близько 13год. 50хв., в м. Києві по вул. Північно-Сирецькій, керуючи транспортним засобом «MAN TGX 18.440 BLS» д.н.з. «НОМЕР_3» з причіпом «Wielton» д.н.з. «НОМЕР_4», в порушення вимог п.п. 2.3 «б»,10.1 ПДР України, не впевнився у безпечності перед початком руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1», який рухався позаду, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

ОСОБА_3 визнаний винним в тому, що він 17.01.2019р. близько 13год. 50хв., рухаючись в м. Києві по вул. Північно-Сирецькій, керуючи транспортним засобом «Fiat Ducato» д.н.з. «НОМЕР_1», в порушення вимог п.п. 2.3«б», 13.1 ПДР України, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «MAN TGX 18.440 BLS» д.н.з. «НОМЕР_3» з причіпом «Wielton» д.н.з. «НОМЕР_4», в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матерільними збиткамии.

В апеляційній скарзі адвокат Щур В.А. в інтересах ОСОБА_2 просив скасувати постанову щодо ОСОБА_2 та провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП щодо нього закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги обґрунтував тим, що висновки суду І інстанції в частині визнання ОСОБА_2 винним в порушенні п.п. 2.3 «б» та 10.1 ПДР України є необґрунтованими, оскільки в діях ОСОБА_2 не вбачається ознак інкримінованого йому порушення ПДР України, вважає що причиною ДТП стало недотримання водієм автомобіля «Fiat» Правил дорожнього руху України, оскільки автомобіль під керуванням водія ОСОБА_3 не надав можливості автомобілю під керуванням ОСОБА_2 закінчити розпочатий маневр на обмеженій за розміром ділянці, та саме водій ОСОБА_3, не врахувавши безпечного бокового інтервалу, під'їхав до задньої частини автопоїзда, який саме здійснював маневр, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди. Апелянт вважає, що наявні в матеріалах справи докази свідчать про відсутність вини ОСОБА_2 у вчиненні ДТП, оскільки саме дії водія ОСОБА_3 перебувають в причинно-наслідковому зв'язку з наслідками, що настали.

В запереченнях на апеляційну скаргу адвокат Грішин Є.О. в інтересах ОСОБА_3, просив постанову в частині визнання винним ОСОБА_3 скасувати, провадження в цій частині закрити у з»язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адмінправопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП вважаючи, що причиною дорожньо-транспортної пригоди стало порушення водієм ОСОБА_2 п.10.1, 10.5 ПДР, оскільки, з урахуванням особливості та габаритності транспортного засобу(автопоїзду), останній перед початком руху мав обов»язково переконатися в тому, що не створює небезпеки для інших учасників дорожнього руху, в тому числі мав діяти і за п.10.6 ПДР та скористатися допомогою інших осіб.

Постанова щодо ОСОБА_3 у зв»язку з відмовою у поновленні строку на апеляційне оскарження не переглядається.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2, його захисника Щура В.А., які підтримали апеляційну скаргу, пояснення ОСОБА_3 та його захисника Грішина Є.О., які заперечили проти задоволення апеляційної скарги та підтримали заперечення адвоката Грішина Є.О. на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, на думку апеляційного суду, є необґрунтованими виходячи з наступного.

Згідност. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об»єктивне з»ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст.280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ст.124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов'язаний з'ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що суддя при розгляді справи дотримався вказаних вимог закону.

Висновок судді про доведеність винності ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за ознаками порушення правил дорожнього руху,що спричинило пошкодження транспортних засобів, за обставин, викладених в постанові судді, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і є обґрунтованим.

Незважаючи на невизнання своєї вини водієм ОСОБА_2 у порушенні правил дорожнього руху, його вина у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується наявними у справі доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №237715 від 17.01.2019р.( а.с.1), згідно якого водій ОСОБА_2 17.01.2019р. близько 13год. 50хв., керуючи транспортним засобом «MAN TGX 18.440 BLS» д.н.з. «НОМЕР_3» з причіпом «Wielton» д.н.з. «НОМЕР_4», в м. Києві по вул. Північно-Сирецькій, в порушення вимог п.п. 2.3 «б»,10.1 ПДР України, перед початком руху не впевнився у безпечності, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1», який рухався позаду, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками; схемою ДТП (окрім місця розташування автомобіля «MAN»), оскільки встановлено, що він після ДТП змінив своє місце розташування( а.с.3); відеозаписом з DVD на якому зафіксовано дорожньо-транспортна пригода(а.с.14), поясненнями іншого учасника дорожньо-транспортної події ОСОБА_3 в судовому засіданні про те, що він на автомобілі «Fiat Ducato» здійснював виїзд з території промислового складу на проїзну частину, на даному виїзді зупинився автомобіль «MAN TGX 18.440 BLS», водій якого вийшов з автомобіля, з урахуванням габаритів вказаного автомобіля він вирішив здійснити виїзд та під»їхавши до головної дороги, зупинив свій автомобіль пропускаючи транспортні засоби, але в цей час автомобіль «MAN», почав рух і допустив зіткнення з його автомобілем, при цьому, продовжував рух залишивши місце ДТП, внаслідок чого йому вказаний транспортний засіб прийшлося наздоганяти; поясненнями ОСОБА_2 в судовому засіданні про те, що він керуючи автомобілем «MAN TGX 18.440 BLS» з причепом, заїжджав на територію ТОВ»АТА» для розвантаження вантажу, з лівого боку бачив автомобіль Фіат, перед шлагбаумом зупинив автомобіль і коли той піднявся, продовжив рух; іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_2 також пояснив, що вийшов з автомобіля при заїзді на територію, щоб відсунути перешкоду для руху, при цьому, перед виходом з кабіни бачив автомобіль Фіат ліворуч від себе, коли сідав до автомобіля не звертав увагу на вказаний автомобіль, що відбувалося позаду його автомобіля не бачив, т.я. при повороті направо, причеп його автомобіля був у зламаному положенні.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_3 також пояснив, що в той час як автомобіль «MAN» зупинився і водій вийшов із кабіни, він вирішив проїхати, при цьому, вважав, що відстані між автомобілями достатньо для роз»їзду, в той час коли він пропускав на виїзді автомобілі, які рухалися по вул. Північно-Сирецькій, автомобіль «MAN» почав рухатися і зачепив його автомобіль, залишивши місце події.

З відеозапису переглянутому під час апеляційного розгляду справи на якому зафіксована ДТП вбачається, що автомобіль «MAN» з причепом при заїзді на територію і здійсненні повороту праворуч зупинився, при цьому, автомобіль «Fiat Ducato» знаходився ліворуч від вказаного автомобіля, в той час як водій автомобіля «MAN» вийшов з кабіни і пересував перешкоду, яка заважала заїзду, автомобіль «Fiat Ducato» проїхав до виїзду з території і зупинився, водій автомобіля «MAN», повернувшись до кабіни, не пересвідчившись, що це буде небезпечно для інших учасників руху, почав рух автомобіля і причепом допустив зіткнення з автомобілем «Fiat Ducato», який в цей час знаходився позаду причепа автомобіля «MAN».

Апеляційний суд вважає, що, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суддя вірно встановив фактичні обставини ДТП і дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_2 допустив порушив п.п.10.1, 2.3»б» ПДР України, оскільки перед початком руху не впевнився в тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, при цьому, не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, чим допустив зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_3 та вчинив адмінправопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Кваліфікація дій ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, як порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, є правильною.

Оцінюючи висновок експертного дослідження №11 від 2.04.2019р. (а.с.55-58), який був наданий до апеляційного суду і на який захисник Грішин Є.О. посилався в запереченнях на апеляційну скаргу, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно висновку вказаного дослідження п.2: боковий інтервал між автомобілем НОМЕР_1» та напівпричепом «Wielton» д.н.з. «НОМЕР_4» в складі з тягачем MAN д.н.з. «НОМЕР_3» при зупинці обоз ТЗ та наступному русі автомобіля MAN дорівнює 0,4м; п.3: в дорожній ситуації, що склалася водій автомобіля НОМЕР_1» ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.11.1,13.3 ПДР; з технічної точки зору невідповідностей дій водія ОСОБА_3 зазначеним вимогам ПДР України не вбачається; п.4: в дорожній ситуації, що склалася водій автомобіля НОМЕР_2» ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.11.1, 10.1, 10.5, 13.1 ПДР; з технічної точки зору дії водія ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.п. 10.1, 10.5, 13.1 ПДР ; п.5: невідповідність дій водія автомобіля НОМЕР_2» технічним вимогам п.п.10.1, 13.1 ПДР з технічної точки зору знаходиться у причинному зв»язку із створенням аварійної обстановки й виникненням наведеної дорожньо-транспортної пригоди.

Апеляційний суд вважає, що зазначений висновок не може бути врахований як належний доказ у даній справі, оскільки, з врахуванням вихідних даних, які брав до уваги експерт при дослідженні, він є недостатньо обґрунтованим та однобічним.

Так, з вказаного висновку вбачається, що експертом при дослідженні бралися до уваги: схема ДТП, показання водія ОСОБА_3, відеозапис обставин ДТП.

При цьому, експертом не враховано те, що схема ДТП не відповідає обставинам ДТП, оскільки, як встановлено апеляційним судом, автомобіль MAN після ДТП продовжував рух по території складу, за його допомогою виконувалися роботи по розвантаженню вантажу, на схемі вказаний автомобіль зображений у тому положенні коли він вже повертався з території.

Також експертом не враховані пояснення іншого водія ОСОБА_2, який в своїх поясненнях відобразив розташування автомобілів одразу після ДТП і дав пояснення щодо обставин ДТП.

Апеляційний суд бере до уваги і те, що відповіді на поставлені питання щодо порушення правил дорожнього руху водіями у мотивувальній частині висновку експерта, не містять достатніх обґрунтувань того, чому експерт дійшов саме таких висновків.

За таких обставин, вказаний висновок апеляційний суд не може визнати належним і допустимим доказом.

Враховуючи наведене, апеляційний вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду є законним і обґрунтованим. Підстав для скасування рішення суду апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд ,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Щура В.А. залишити без задоволення.

Постанову судді Подільського районного суду м.Києва від 1 березня 2019 року щодо ОСОБА_2 залишити без зміни.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя __________________