Справа № 466/2879/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«24» квітня 2019 року суддя Шевченківського районного суду м. Львова Глинська Д.Б., з участю прокурора Поліщук А.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління захисту економіки у Львівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,-

за вчинення правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, перебуваючи, відповідно до наказу начальника управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області №29 о/с від 08 червня 2016 року, на посаді начальника відділення соціально психологічної служби відділу соціально виховної та психологічної роботи державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)», відповідно до пп. «д» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись субєктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч.2 ст. 45 вказаного Закону, несвоєчасно, без поважних причин, а саме 20 лютого 2019 року о 15.06 год., подав на офіційний сайт веб сайт Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік (після звільнення), чим вчинив адміністративне правопорушення повязане з корупцією, передбачене ч.1 ст. 172 -6 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1, перебуваючи, відповідно до наказу начальника управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області №29 о/с від 08 червня 2016 року, на посаді начальника відділення соціально психологічної служби відділу соціально виховної та психологічної роботи державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)», відповідно до пп. «д» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись субєктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч.2 ст. 45 вказаного Закону, несвоєчасно, без поважних причин, а саме 06 лютого 2019 року о 16.53 год., подав на офіційний сайт веб сайт Національного агентства з питань запобігання корупції, щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, неохоплений раніше поданими деклараціями (перед звільненням), чим вчинив адміністративне правопорушення повязане з корупцією, передбачене ч.1 ст. 172 -6 КУпАП.

Особа, відносно якої вирішується питання про її притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 при розгляді справи свою вину визнав та пояснив, що допустив вчинення вказаних правопорушень, оскільки не був досконало обізнаним із Законом України «Про запобігання корупції», зазначив, що подібне не повториться.

Прокурор під час розгляду справи вважає, що є всі підстави для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, просить визнати його винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши доводи учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, а також враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушника, суддя прийшов до висновків, що мотивує наступним чином.

Частина 1 статті 172-6 КУпАП передбачає відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Слід зазначити, що правопорушення, пов'язане з корупцією, - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені Законом України «Про запобігання корупції» вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 Закону, за яке встановлено, в тому числі, і адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до підпункту 3 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10.06.2016, зареєстроване в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 за №959/29089, декларація субєкта декларування, який припинив діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а», «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 Закон, подається до 00 години 00 хвилин 01 квітня року, на ступного за звітним роком, в якому було припинено таку діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Таким чином, ОСОБА_1 зобовязаний був подати декларацію (після звільнення) особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік до 00.00 год. 01 квітня 2018 року, оскільки, відповідно до наказу №16 о/с від 31 березня 2017 року, 31 березня 2017 року ОСОБА_1 звільнений із займаної посади начальника відділення соціально психологічної служби відділу соціально виховної та психологічної роботи державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)».

Однак, як вбачається з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 подав декларацію (після звільнення) особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, лише 20 лютого 2019 року о 15.06 год., тобто несвоєчасно.

Крім того, ОСОБА_1 зобовязаний був подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період не охоплений раніше поданими деклараціями (перед звільненням) до 00.00 год. 01 квітня 2018 року, оскільки, відповідно до наказу №16 о/с від 31 березня 2017 року, 31 березня 2017 року ОСОБА_1 звільнений із займаної посади начальника відділення соціально психологічної служби відділу соціально виховної та психологічної роботи державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)».

Однак, як вбачається з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 подав декларацію (перед звільненням) особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період неохоплений раніше поданими деклараціями (перед звільненням) лише 06 лютого 2019 року о 16.53 год., тобто несвоєчасно.

З матеріалів справи вбачається, що 31 березня 2017 року начальник відділення соціально психологічної служби відділу соціально виховної та психологічної роботи державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» ОСОБА_1 наказом №16о/с від 31 березня 2017 року за підписом начальника державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» ОСОБА_2, був звільнений за власним бажанням.

За викладеним, прихожу висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Враховуючи обставини та характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, ступінь його вини, беручи до увагу те, що ОСОБА_1 все таки подав декларацію, хоч і з запізненням, що свідчить про його намір виправитися, вважаю за можливе застосувати до нього мінімальне стягнення, що згідно із ст.23 КУпАП буде достатньою, справедливою та необхідною мірою відповідальності за дане правопорушення.

Відповідно до ст.36 КпАП України, якщо особа, вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Окрім цього, у відповідності до ст.40-1 КУпАП, ст.ст. 4, 9 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника в дохід держави слід стягнути 352,40 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 36, 40-1, 221, 283, 284 КУпАП та на підставі ч.1 ст.172-6 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та на підставі ст. 36 КпАП України, накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі пятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (вісімсот пятдесят гривень) в доход держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в доход держави у розмірі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири гривні двадцять копійок).

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя ОСОБА_3