Справа № 654/3265/19
Провадження №3/654/1508/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2019 р. Суддя Голопристанського районного суду Херсонської області Данилевський М.А., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Державної фіскальної служби України Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, має на утриманні неповнолітню доньку, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу №147/КПР про адміністративне правопорушення від 31 липня 2019 року ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність з розміщення людей на період відпустки та іншого тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_2 біля будинку), без державної реєстрації як суб`єкт господарювання, чим порушила ст. 58 Господарського кодексу України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Дослідивши письмові матеріали, долучені до протоколу та надані учасниками справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

До протоколу про адміністративне правопорушення надано акт обстеження від 31.07.2019, складений працівником Державної фіскальної служби в Херсонській області, фотознімки, зокрема, зображення будівлі з декількома приміщеннями, фотографії невстановлених осіб та частину вулиці.

Однак, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність (надання послуг), отримувала від цього прибуток, не вбачається систематичності її дій (не менше ніж три рази протягом одного календарного року), їх самостійний та ініціативний характер, на власний ризик, що і становить суть господарської діяльності.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення лише формально зазначено, що ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність з розміщення людей на період відпустки та іншого тимчасового проживання, однак не викладено повно фактичних обставин правопорушення, відсутня вказівка на час (період) вчинення інкримінованого правопорушення, посилання на конкретних осіб, яким вона надавала послуги, не вказано за якою ціною ОСОБА_1 розміщувала людей та надавала їм послуги з метою отримання прибутку, не вказано чи існувала регулярність таких дій.

Крім того, в протоколі не зазначено конкретної будівлі, домоволодіння чи споруди, де здійснювалося розміщення людей (згідно протоколу: « АДРЕСА_2 біля будинку»).

Крім того, протокол складено за участі свідка, який є ревізором-інспектором ГУ ДФС у Херсонській області, тобто зацікавленою особою в результатах фіксування адміністративного правопорушення.

Згідно наданих у протоколі пояснень, ОСОБА_1 свою вину не визнала, пояснила, що на території проживають її родичі та знайомі, з яких вона не брала оплати, а сама слідкує за територією та відпочиває.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Правова позиція щодо обставин, за яких дії особи можуть бути визнані підприємницькою діяльністю, була висловлена Верховним Судом України у п. 4 Постанови Пленуму від 25 квітня 2003 року №3 "Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності", де зазначено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Частина 1 статті 164 КУпАП передбачає відповідальність за проведення господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

У свою чергу, згідно з ч.1 ст.3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції,виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями (ч. 2ст. ГК України).

Поруч із цим, на думку суду, жоден із доказів, що були надані Державною фіскальною службою, на підтвердження наявності вини у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, не вказує беззаперечно на наявність в діях останньої ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

При цьому суд враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином, з огляду на вказане, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , з актом обстеження та фото додатку, не можуть бути беззаперечними доказами її вини, оскільки викладені в них відомості не узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Враховуючи вищевикладене, а також положення ст.62 Конституції України відповідно до якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.164 КУпАП.

З огляду на встановлені під час судового розгляду обставини, з урахуванням положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд за відсутності достатніх та переконливих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що сукупністю доказів у справі не доведена наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 164 КУпАП, при цьому суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до ст.247 п.1, ст.284 ч.1 п.3 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ст. 247, ч.1 п.3 ст. 284, ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову суду протягом десяти днів з моменту винесення може бути подана апеляційна скарга до Херсонського апеляційного суду через Голопристанський районний суд.

Суддя М. А. Данилевський