Тростянецький районний суд
справа № 147/202/19
номер провадження № 3/147/81/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Дудіков А.В., розглянувши матеріал, який надійшов від Тростянецького відділення поліції ГУ Національної поліції у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 працюючого в ТОВ «Лісмастер», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ОБ №069573 від 09.02.2019р., 09.02.2019р. о 16.50 год. в с. Мала Стратіївка по вул. Центральна, водій ОСОБА_1 керував мотоблоком Зубр б/н, з стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння, який проводився за допомогою приладу «Драгер» у присутності двох свідків. Результат огляду 1.90 о/оо.

Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 а Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини не визнав, вказав, що дійсно 09.02.2019р. був в с. Мала Стратіївка на АДРЕСА_2 Центральна з дружиною та дітьми. Мотоблок був припаркований біля магазину. Під`їхали працівники поліції, запитали чий транспортний засіб, запропонували сісти в їхній автомобіль без будь-яких пояснень та пройти тест на виявлення стану алкогольного сп`яніння. Зазначив, що мотоблоком не керував, лише знаходився біля ного, тому відсутні підстави для притягнення його адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання викликались інспектор СРПП Тростянецького ВП Козачок С.Ф., однак останній, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином, причину неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, необхідною умовою для застосування до порушника відповідальності, передбаченої вищевказаною статтею, є, зокрема, наявність доказів, які б безпосередньо свідчили про порушення викладених вище вимог.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ОБ №069573 від 09.02.2019р., 09.02.2019р. о 16.50 год. в с. Мала Стратіївка по вул. Центральна, водій ОСОБА_1 керував мотоблоком Зубр б/н, з стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння, який проводився за допомогою приладу «Драгер» у присутності двох свідків. Результат огляду 1.90 о/оо.

ОСОБА_1 категорично заперечує факт керування мотоблоком Зубр о 16.50 год. 09.02.2019 р. в с. Мала Стратіївка.

У п.27 Постанови Пленуму від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Виходячи з аналізу змісту ст.130 КУпАП, перебування стан алкогольного сп`яніння повинна бути в нерозривному зв`язку з керуванням транспортним засобом в такому стані.

За змістом ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Для з`ясування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, в судове засідання, призначені на 04.04.2019р., 19.04.2019р. та 06.05.2019р. викликався інспектор СРПП Тростянецького ВП Козачок С.Ф. для надання пояснень, який будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

В судове засідання, за клопотанням ОСОБА_1 , викликались свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були присутні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, однак останні в судове засідання не з`явились, а тому до письмових пояснень свідків, які містяться в матеріалах справи, суд ставиться критично, оскільки вони не підтверджені належним чином під час розгляду справи в суді, зокрема суд позбавлений можливості пересвідчитись у тому, що саме дані свідки надавали пояснення під час проходження ОСОБА_1 тесту на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, та «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

З урахуванням наведеного, з точки зору достатності доказів, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять тієї сукупності доказів, яка б усунула обґрунтований сумнів щодо доведеності наявності в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Суду не надано жодних доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 09.02.2019р. о 16:15 год. транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Окрім того, слід зауважити, що за наявності даних щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, інспектором поліції не було відсторонено його від керування транспортним засобом в порядку ст. 266 КУпАП.

Перебування біля чи в транспортному засобі не створює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України, від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, Конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: права і свободи людини і громадянина, закріплені в Конституції, не є вичерпними; конституційні права і свободи не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (стаття 22); громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом (частина перша статті 24); юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За таких обставин, суд вважає, що при складенні матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 не зібрано переконливих доказів його вини, що позбавляє суд можливості вирішити питання про наявність складу правопорушення.

Згідно п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 130, 247, 251, 252, 268, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Тростянецький районний суд Вінницької області.

Суддя: