Справа №: 486/510/19 Провадження № 3/486/315/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2019 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - Франчук О. Д.

при секретарі - Коршак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшлавід Южноукраїнського відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 06.03.2019 року близько 23.30 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання по пр АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно своєї дружини ОСОБА_2 , внаслідок чого могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю.

У відповідності до п.3) ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Згідно п.14) ч.1 ст. 1 зазначеного Закону, психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, вчинення насильства в сім`ї, тобто вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Вина ОСОБА_1 у вчинені вказаного адміністративного правопорушення підтверджується письмовими матеріалами справи, а саме: змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 566501 від 06.03.2019 року, який згідно положень статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є доказом у справі про адміністративне правопорушення та в якому, у графі пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 власноручно зазначив, що дійсно з дружиною відбулась сварка, однак не в присутності дітей, заявою і письмовим поясненням потерпілої ОСОБА_2 , від 06.03.2019 року, з яких вбачається, що ОСОБА_1 06.03.2019 року, за місцем проживання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив сварку, в ході якої висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, кидався побутовими предметами завдавши фізичного болю (а.с. 1, 2, 3).

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про місце та час розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, шляхом направлення судової повістки. При цьому, ОСОБА_1 достеменно було відомо, що справа про адміністративне правопорушення відносно нього розглядатиметься в суді, про що є відмітка в протоколі про адміністративне правопорушення. Клопотань про відкладення справи від нього не надходило, тому суд вважає ОСОБА_1 належним чином повідомленим, що є підставою для розгляду справи у його відсутність, як передбачено ч. 1 ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за наявним матеріалами справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, враховуючи обставини та характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , суд вважає доцільним, з метою його виправлення та попередження вчинення нових адміністративних правопорушень, накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді мінімального штрафу, передбаченого ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до ст. ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з ОСОБА_1 на користь держави підлягають стягненню витрати пов`язані зі сплатою судового збору.

Керуючись ст.ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 170 (сто сімдесят) гривень 00 коп., на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави (отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м.Київ/ 22030106; ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: 899998; рахунок отримувача: 6001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір розміром - 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп..

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області, протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає виконанню протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови, перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя Южноукраїнського міського суду Олена Дмитрівна Франчук