ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 654/248/19
Провадження № 33/819/178/19 Суддя у 1-й інстанції - Францішко Ю.В.,
Категорія: ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Красновський І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2019 року Херсонський апеляційний суд під головуванням судді Красновського І.В., за участю скаржника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Херсонського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Голопристанського районного суду Херсонської області від 19 березня 2019 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, не працюючого проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1,

за ч.1 ст.130 КУпАП визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2, 28 грудня 2018 року, о 22:50 годин, в с. Зеленотропинське, по вул. Миру, керував автомобілем ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного сп'яніння, що виражалося: різким запахом алкоголю із ротової порожнини рота, не чіткої ходи,

невиразної мови, помутнінні очей. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Постановою Голопристанського районного суду Херсонської області від 19 березня 2019 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортним засобами на 1 рік. Вирішено питання про розподіл судового збору.

Не погодившись із вказаною постановою ОСОБА_2 подав на неї апеляційну скаргу, в якій вказує, що суд першої інстанції виніс рішення не з'ясувавши всі фактичні обставини справи.

Апелянт зазначає, що від проходження огляду на стан алкогольного та наркотичного сп'яніння не відмовлявся, а у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення висловив незгоду з підозрою поліцейських.

Також, зазначає, що поліцейським було порушено порядок огляду на стан алкогольного та наркотичного сп'яніння, у зв'язку із чим він вважається недійсним, а протокол - недопустимим доказом його вини.

Крім того, апелянт вказує, що копію протоколу про адміністративне правопорушення від працівників поліції він не отримував, посвідчення водія та технічний засіб не вилучалися.

Просить оскаржувану постанову скасувати, а справу закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовольнити її в повному обсязі, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, повинен з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України, доведена належним чином дослідженими доказами, викладеними у постанові суду.

Доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за встановлених та викладених у постанові обставин, підтверджується зібраними в справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 28 грудня 2018 року БД№ 360384, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які пояснили, що ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_2, був зупинений співробітниками поліції, проте в встановленому законом порядку відмовився від проходження медичного освідування, а також, за допомогою алкотестеру «DRAGER».

Вказані письмові пояснення засвідчені особистими підписами свідків, а тому посилання апелянта в його апеляційній скарзі про те, що від проходження огляду на стан алкогольного та наркотичного сп'яніння не відмовлявся, а у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення висловив незгоду з підозрою поліцейських є надуманими та такими, що не заслуговують на увагу, оскільки матеріали справи не містять фактичних даних про те, що ОСОБА_2 не згодний із складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. При цьому, під час складання протоколу, правопорушник ОСОБА_2 в протоколі, або окремо, не надав своїх пояснень щодо згоди проходження медичного огляду, а співробітники поліції йому відмовили в цьому.

Окрім того, із пояснень свідків не вбачається того, що ОСОБА_2 був не згодний із підозрою поліцейських, а підстав для визнання таких показів недостовірними апеляційний суд не вбачає, оскільки вони підписані зазначеними особами власноручно та узгоджуються між собою.

Вина останнього підтверджується вищезазначеними матеріалами справи в їх сукупності та взаємозв'язку, а тому інші доводи апеляційної скарги суд сприймає критично, як намагання ОСОБА_2 уникнути відповідальності за вчинене.

Допитані під час апеляційного розгляду скарги свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили, що працівники поліції складали протокол про адміністративне правопорушення на вул. Молодіжна в с. Зеленотропинське Голопристанського району Херсонської області. Проте як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2, 28 грудня 2018 року, о 22:50 годин, в с. Зеленотропинське, по вул. Миру, керував автомобілем ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_2, з явними ознаками алкогольного сп'яніння.

Тому суд не бере до уваги покази вказаних вище свідків, оскільки вони протирічать матеріалам адміністративної справи.

Стягнення на ОСОБА_2 накладено відповідно до вимог ст. 33 КУпАП у межах, установлених ч.1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, його майнового стану, відсутності обставин, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Враховуючи наведене, посилання апелянта на незаконність постанови судді є непереконливими.

Зважаючи на викладене, постанова суду щодо доведеності вини, кваліфікації дій, накладеного стягнення - є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування чи зміни не має, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Голопристанського районного суду Херсонської області від 19 березня 2019 року відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського апеляційного суду І.В. Красновський