Справа № 161/1664/19 Провадження №33/802/286/19 Головуючий у 1 інстанції:Пахолюк А. М.
Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Клок О. М.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2019 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Білоуса І.Л., особи, яку притягнуто до адміністратвиної відповідальнсоті - ОСОБА_1, адвокатів ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 березня 2019 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді Солонінка Р.Т. визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 352, 40 гривень.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 25 січня 2019 року о 04 год. 48 хв. в м. Луцьку по пр. Грушевського керував транспортним засобом «Ford Transit» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння, у встановленому порядку відмовився чим порушив вимоги п 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою судді першої інстанції Солонінка Р.Т. подав апеляційну скаргу, в якій вважає оскаржувану постанову незаконною, просить її скасувати та визнати його невинним у вчиненні даного правопорушення. Вказує на те, що не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у звязку із чим, суд порушив його право на захист.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1, адвокатів ОСОБА_2, ОСОБА_3 суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.

Перш за все, твердження апелянта про порушення його права на захист не заслуговують на увагу, оскільки суддею місцевого суду вживалися усі необхідні та достатні заходи для забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності. Більше того, 26 березня 2019 року (а.с.15) ОСОБА_1 особисто подав заяву, з якої вбачається про його обізнаність із датою розгляду, а в суді апеляційної інстанції ствердив, що дізнався про це в інтернеті. Про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 в суді першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доводиться зібраними матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.1) за змістом якого перший, керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного спяніння: (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук), відмовився від проходження огляду на стан спяніння в присутності двох свідків, рапортом інспектора поліції (а.с.6), письмовими поясненнями ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с. 4-5).

Вищевказані обставини також стверджуються відеозаписом з нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліції та спростовують доводи апелянта про порушення його прав, гарантованих Конституцією та КУпАП, оскільки такі права розяснювались інспектором, який, в тому числі, не заперечував та давав можливість першому реалізувати своє право на захист.

Перевіряючи протокол про адміністративне правопорушення за доводами апелянта, істотних порушень вимог ст.256 КУпАП не вбачається, суть правопорушення розкрита відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП.

Враховуючи вищезазначене та зібрані у справі докази, яким суд першої інстанції дав правильну правову оцінку, приходжу до висновку про законність оскаржуваної постанови судді від 26 березня 2019 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

У відповідності до ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

З урахуванням наведеного, суд обґрунтовано визнав винним та призначив ОСОБА_1, у відповідності до вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП, безальтернативне адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги, з наведених у ній мотивів, немає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 березня 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя