Справа № 492/448/19
Провадження № 3/492/138/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року м. Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Черевата В.І.,

розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Арцизького ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого за наймом, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 075146 від 20 лютого 2019 року вбачається, що 20.02.2019 року о 09 год. 20 хв., в м. Арциз Одеської області по вул. Чкалова, водій ОСОБА_1 , керуючи мопедом марки «Дельта», без державного реєстраційного номеру, не виконав вимогу працівника поліції про зупинку та намагався втекти шляхом підвищення швидкості. Був зупинений шляхом переслідування на службовому автомобілі.

За таких обставин, водій ОСОБА_1 порушив п. 2.4. Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідність за ст. 122-2 КУпАП.

Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 075130 від 20 лютого 2019 року, вбачається, що 20.02.2019 року о 09 год. 20 хв., водій ОСОБА_1 керував у м. Арциз Одеської області по вул. Гагаріна, мопедом марки «Дельта», без державного реєстраційного номеру, в стані алкогольного сп`яніння, згідно висновку № 1, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого водій ОСОБА_1 , перебував в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» «Правил дорожнього руху України», за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав.

Також, ОСОБА_1 при складанні протоколів про адміністративні правопорушення, повідомлявся співробітниками поліції про те, що справа буде розглядатись в Арцизькому районному суді Одеської області, про що свідчить його підпис у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 2, 8).

Крім того, ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення про його виклик на офіційній веб-сторінці суду.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду протоколів про адміністративні правопорушення відносно нього. Тому, суд у відповідності до ч. 1 ст. 268 КУпАП вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнов проти України", відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Як відзначив суд у рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, беручи до уваги положення ст. 268 КУпАП, яка не передбачає обов`язкової присутності особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. ст. 122-2, 130 КУпАП, та яка була належним чином повідомленою про дату та час судового засідання, суд приходить до переконання, що в цілях не порушення строків, встановлених ст. 38 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення слід розглянути за відсутності ОСОБА_1 за наявними в справі про адміністративне правопорушення матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у сукупності, приходить до переконання, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, у тому числі і протоколом про адміністративне правопорушення.

Крім того, обставини правопорушень й провина правопорушника підтверджуються також зібраними в порядку ст. 251 КупАП доказами.

Провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП підтверджується наступними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 075146 від 20.02.2019 року, яким зафіксоване місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення; поясненнями самого правопорушника ОСОБА_1 (а. с. 2, 4).

Відповідно до довідки Арцизького ВП ГУНП в Одеській області від 25.02.2019 року, згідно облікових даних адміністративної практики ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КУпАП, впродовж року не притягувався, посвідчення водія не отримував (а. с. 3).

Так, провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується наступними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 075130 від 20.02.2019 року, яким зафіксоване місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення; висновком щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та іншими матеріалами; поясненнями правопорушника ОСОБА_1 (а. с. 8, 10, 11).

Так, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, останній пояснював, що він перед тим, як сісти за кермо транспортного засобу вжив алкогольний напій, згоден з протоколом про адміністративне правопорушення, складеним відносно нього, розкаюється у скоєному, про що також свідчить його підпис у протоколі про адміністративне правопорушення (а. с. 8).

Відповідно до довідки Арцизького ВП ГУНП в Одеській області від 25.02.2019 року, згідно облікових даних адміністративної практики ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, впродовж року не притягувався, посвідчення водія не отримував (а. с. 9).

З письмових пояснень ОСОБА_1 від 20.02.2019 року, вбачається, що 20.02.2019 року в м. Арциз Одеської області по вул. Гагаріна, він керував мопедом марки «Дельта», без державного реєстраційного номеру, в стані алкогольного сп`яніння. Крім того пояснив, що працівники поліції запропонували йому пройти медичний огляд на стан сп`яніння, на що він погодився. Медичний огляд проводився в КНП «Арцизька центральна районна лікарня» за допомогою алкотестера «Драгер». (а. с. 11).

Суд при накладенні адміністративного стягнення враховує: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки.

Оцінюючи докази у сукупності, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, суд вважає, що для виправлення ОСОБА_1 , а також для припинення вчинення ним нових правопорушень, буде достатнім та необхідним застосування до нього адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, як до іншої особи, яка не має права керування транспортним засобом, оскільки він не отримував посвідчення водія.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на правопорушника за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчинених адміністративних правопорушень, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його провини та ставлення до вчиненого, відсутність пом`якшуючих відповідальність обставин під час вчинення даних адміністративних правопорушень, а також беручи до уваги, що адміністративне правопорушення було скоєно під час керування транспортним засобом, у стані алкогольного сп`яніння, що в свою чергу створювало пряму загрозу для життя та здоров`я людей, ту обставину, що ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання до суду не з`явився, що вказує на легковажне ставлення останнього до положень діючого законодавства, суд вважає за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до правопорушника адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.

Враховуючи викладене, а також ступінь небезпеки, викликану тим, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, суд вважає, що необхідним і достатнім адміністративним стягненням для правопорушника буде у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, з метою подальшого запобігання правопорушень та виховування особи в дусі дотримання «Правил дорожнього руху України».

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин, суд вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 384, 20 гривень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 36, 40-1, ст. 122-2, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 268, 279, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення:

- за ст. 122-2 КУпАП у виді штрафу у розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 153 (сто п`ятдесят три) гривні 00 копійок;

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок без позбавлення права керування транспортними засобами.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок без позбавлення права керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Арцизького районного суду Одеської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ

Арцизького районного суду В.І. Черевата

Одеської області