ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/819/127/19
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2019 року суддя Херсонського апеляційного суду Воронцова Л. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Херсоні за участю ОСОБА_1 і його захисника ОСОБА_2 апеляційну скаргу ОСОБА_1, від імені якого діє захисник ОСОБА_2 на постанову судді Херсонського міського суду Херсонської області від 15 лютого 2019 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито, у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 15 лютого 2019 року провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито, у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи по суті строку накладення адміністративного стягнення.

При цьому, суд виходив з того, що адміністративне правопорушення вчинено 12 листопада 2018 року, останнім днем притягнення особи до адміністративної відповідальності є 12 лютого 2019 року.

Також суд зазначив, що за сплином строку суд не вправі з'ясовувати обставини вчинення правопорушення та визнавати особу винною чи визнавати її невинуватою у вчиненні адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі на постанову суду ОСОБА_1, від імені якого діє ОСОБА_2, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, просить її скасувати, провадження у справі закрити, у зв'язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що закриття справи про адміністративне правопорушення з підстав, передбачених п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, можливе, лише у випадку встановлення вчинення особою адміністративного правопорушення з наступним звільненням від накладення адміністративного стягнення, однак постанова не містить обґрунтованих висновків суду щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 і його представника, свідків, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Таким чином, розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, які передбачені ст. 38 КУпАП.

Враховуючи, що сплив строку накладення адміністративного стягнення є нереабілітуючою підставою для закриття провадження по справі, як наприклад, відсутність в діях особи складу чи події адміністративного правопорушення, то визнання вини особи, яка притягується до відповідальності, є обов'язковою з огляду на вимоги ст. 280 КУпАП.

Отже, суд першої інстанції повинен був встановити винуватість або невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, з огляду на вимоги положень ст. 280 КУпАП та у разі його винуватості з підстав спливу на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених ст. 38 КУпАП, закрити провадження у справі.

Виконуючи вимоги ст. 280 КУпАП, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у порушенні п. 2.5 ПДД - відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння знайшла підтвердження в ході судового розгляду справи і підтверджується наступними доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 298984 від 12 листопада 2018 року, згідно якого ОСОБА_1 12 листопада 2018 року о 23:25 год. у м. Херсоні по вул. Пестеля, 4, керував транспортним засобом Renault Laguna номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів; від проходження, у встановленому законом порядку, огляду на стан сп'яніння ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1ст. 130 КУпАП;

-рапортом працівника поліції ОСОБА_3, в якому зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Laguna з порушенням ПДР - водій не був пристебнутий. Під час спілкування з водієм, у нього були виявлені ознаки алкогольного сп'яніння. Від проходження, у встановленому законом порядку, огляду на стан сп'яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків. Під час складання адміністративного матеріалу, водій відмовився підписувати протокол та залишив місце зупинки автомобіля. У зв'язку з зупинкою транспортного засобу на перехресті, на підставі ст. 262 КУпАП, було прийнято рішення евакуювати транспортний засіб. Після приїзду евакуатора ОСОБА_1 прибіг до автомобіля, почав себе вести неадекватно та агресивно, сів в автомобіль пристебнувся ременем безпеки та почав погрожувати працівникам поліції газовим балончиком. ОСОБА_1 відмовився покидати автомобіль та відмовився від підписання адміністративних матеріалів, отримання реєстраційного талону та тимчасового дозволу;

-відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, з яких вбачається, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 був зупинений працівниками дорожньої поліції у зв'язку з порушенням водієм ПДР: автомобіль рухався з постійно увімкненим правим габаритним проблискувачем, водій не пристебнутий. При зупинці, водій вів себе зухвало, погрожував поліцейським. Натомість поліцейські вели себе виважено, коректно, ними було роз'яснено ОСОБА_1 причину зупинки і у процесі спілкування виявлено ознаки алкогольного сп'яніння, у зв'язку з чим, ОСОБА_1 було запропоновано продути алкотестер «Драгер»; на вимогу ОСОБА_1 надано для ознайомлення сертифікат приладу, однак водій всіляко ухилявся від його продуття. Все це відбувалося в присутності двох свідків. ОСОБА_1 відмовився підписувати складений протокол;

-поясненнями поліцейських ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 і ОСОБА_6, які в судовому засіданні апеляційної інстанції зазначили, що ними було зупинено водія транспортного засобу ОСОБА_1, який вийшов з магазину зі слабоалкогольними напоями та керував автомобілем - таксі не пристебнутий ременем безпеки. Відносно нього було складено протокол про порушення ПДР - керування автомобілем без ременів безпеки. При спілкуванні з ОСОБА_1 у нього було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння, він вів себе зухвало, втікав від них, ухилився від продуття алкотестеру «Драгер» та проходження медичного освідування в найближчому лікарняному закладі;

-показами свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_8 про те, що в їх присутності водію ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу працівниками поліції було запропоновано продути алкотестер «Драгер», на що він відмовився та запропоновано пройти медичний огляд на стан сп'яніння в лікарняному закладі, на що він також відмовився.

Заперечення факту ухилення від проходження медичного освідування у встановленому законом порядку, суд розцінює як засіб власного захисту ОСОБА_1

За таких обставин постанова суду підлягає зміні, слід вважати встановленими такі обставини вчинення адміністративного правопорушення: ОСОБА_1 12 листопада 2018 року о 23:25 год., в м. Херсоні по вул. Пестеля, 4, керував транспортним засобом Renault Laguna номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів; від проходження, у встановленому законом порядку, огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, вчинив правопорушення, передбачене ч. 1ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вище зазначене, постанова суду першої інстанції від 15 лютого 2019 року підлягає зміні, із зазначенням в резолютивній частині постанови про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та закриття провадження у справі за минуванням строку накладення адміністративного стягнення.

Керуючись п. 7 ч. 1 ст. 247, ст. 38 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, від імені якого діє захисник ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Херсонського міського суду Херсонської області від 15 лютого 2019 року змінити, зазначивши в резолютивній частині постанови про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та закриття провадження у справі за минуванням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис Л. П. Воронцова

З оригіналом згідно:

Копія ухвали оформлена 03 травня 2019 року

Ухвала набрала законної сили 06 травня 2019 року

Суддя: Л. П. Воронцова