П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.05.2019 Справа №607/5546/19

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі головуючого: Дзюбановського Ю.І.

при секретарі судового засідання: Пушкар С.М.

за участю прокурора: Вікарука Ю.Ю.,

особи, яка притягується до відповідальності: ОСОБА_1,

захисника: ОСОБА_2,

розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Департаменту захисту економіки Управління захисту економіки в Тернопільській області НП України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_2, працюючої на посаді заступника начальника відділу контрольно-перевірочної роботи юридичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Тернопільській області,

-- за вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, яка працювала на момент вчинення правопорушення, на посаді головного державного інспектора відділу організації роботи Тернопільської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області (радник податкової та митної справи ІІ рангу), будучи державним службовцем категорії «В» посад державної служби та згідно п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, в порушення вимоги ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» в установлений законом термін не повідомила Національне агентство з питань запобігання корупції (надалі НАЗК) про суттєві зміни в майновому стані, чим вчинила правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Встановлено, що ОСОБА_1 з червня 1998 року працює в податкових та фіскальних органах (15 червня 1998 року прийнято присягу Державного службовця). З 23 січня 2018 року відповідно до наказу начальника ГУ ДФС у Тернопільській області від 22 січня 2018 року №7-о ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника відділу контрольно-перевірочної роботи юридичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС у Тернопільській області. Відповідно до вказаного наказу ОСОБА_1 підтверджено спеціальне звання радник податкової та митної справи ІІ рангу.

Відповідно до пункту 13 статті 1 Закону, суб'єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпункті «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов'язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Згідно з абзацом 3 пункту 2 Прикінцевих положень Закону, у 2016 році службові особи, які на день початку роботи зазначеної системи займають згідно зі статтею 50 цього Закону відповідальне та особливо відповідальне становище, зобов'язані подати щорічні декларації за минулий рік у порядку, встановленому цим Законом, протягом 60-ти календарних днів після початку роботи системи.

Згідно із частиною другою статті 52 Закону України «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані суб'єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів працездатних осіб, встановлених на 1 січня відповідного року, зазначений суб'єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це НАЗК. Вказана інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр) та оприлюднюється на офіційному веб-сайті НАЗК.

Так, рішенням НАЗК від 10.06.2016р. №2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» визначено, що система подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на першому етапі розпочинає свою роботу з 01.09.2016р. для службових осіб, які станом на 01.09.2016р. займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище. Повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб'єкта декларування подаються службовими особами, які станом на 01.09.2016р., чи пізніше цієї дати займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище. На другому етапі розпочинає свою роботу з 01.01.2017р. для всіх інших суб'єктів декларування передбачених Законом.

Відповідно до пункту 6 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Реєстру, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016р. №3, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016р. за №959/29089, суб'єкти декларування письмово повідомляють НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другої статті 52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Реєстру відповідно до технічних вимог до форми. Згідно з пунктом 2 розділу II зазначеного вище Порядку, повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб'єкта декларування подається через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті суб'єкта декларування після реєстрації в Реєстрі.

Пунктом 4 передбачено, що інформація, включена в повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб'єкта декларування, повинна бути також відображена в декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до публічних відомостей, розміщених на офіційному сайті НАЗК ОСОБА_1 подала декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме щорічну за 2016 рік о 12 год. 32 хв. 03.03.2017р. та щорічну за 2017 рік о 23 год. 15 хв. 09.03.2018р., тобто своєчасно з дотриманням вимог ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції». Що підтверджує її ознайомлення із вимогами вказаного вище Закону.

Крім цього, ознайомлення ОСОБА_1 із антикорупційним законодавством підтверджується інформацією ГУ ДФС у Тернопільській області та копіями документів (попередження, ознайомлення, заява), у яких стоїть особистий підпис ОСОБА_1 та відміткою в особовій картці державного службовця ОСОБА_1, де також стоїть її особистий підпис.

Незважаючи на це, ОСОБА_1 порушено вимоги фінансового контролю, а саме не повідомлено у десятиденний строк НАЗК про суттєві зміни у майновому стані з моменту отримання доходу від відчуження рухомого майна автомобіля на суму 158 611 грн.

Зокрема встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до інформації Регіонального сервісного центру в Тернопільській області на підставі договору купівлі-продажу №6141/2017/390686 від 28.03.2017р. продала транспортний засіб марки «Мерседес Бенц 300Д» 1986 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 загальною вартістю 158 611 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 28 березня 207 року отримала дохід від відчуження вказаного рухомого майна в сумі 158 611 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01.01.2017р.

Зазначене підтверджується інформацією у декларації ОСОБА_1 за 2017 рік.

Згідно з ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлено з 1 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1600 гривень, тобто на час отримання доходу від відчуження автомобіля ОСОБА_1 сума доходу останньої перевищила 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 80 000 гривень.

За таких умов, у ОСОБА_1 в період з 00:00 год. 29.03.2017р. по 23:59 год. 07.04.2017р. виник обов'язок відповідно до вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» в десятиденний строк з моменту придбання майна повідомити НАЗК про суттєві зміни в майновому стані.

Опрацюванням відомостей з Реєстру встановлено, що ОСОБА_1 не повідомлено НАЗК про вказані вище суттєві зміни у майновому стані з унікальним ідентифікатором документа

Таким чином ОСОБА_1, будучи суб'єктом декларування та згідно п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, на якого поширюються вимоги ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог вказаної статті Закону не повідомила у десятиденний строк НАЗК про суттєві зміни у майновому стані з моменту отримання доходу від відчуження транспортного засобу в сумі 158 611 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб станом на 01 січня 2017 року, тобто 80 000 гривень, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні стверджує, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, її вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП повністю доведена матеріалами справи, однак, зважаючи на той факт, що від дати вчинення ОСОБА_1 правопорушення і станом на дату розгляду справи минуло більше двох років просить, з врахуванням вимоги ч. 3 ст. 38 КУпАП, провадження в адміністративній справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП за спливом строків для накладення адмінстягнення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її захисник ОСОБА_2 вини у вчиненому правопорушенні, повязаного з корупцією не визнають, мотивуючи тими обставинами, що транспортний засіб був придбаний на спільні сімейні кошти, він був задекларований ОСОБА_1 у декларації за 2016 рік, однак був відчужений 28 березня 2017 року, про що було вказано у декларації ОСОБА_1 за 2017 рік. ОСОБА_1 не приховувала наявність автомобіля та його відчуження із отриманням доходу, що свідчить про відсутність в її діях умислу на вчинення правопорушення, а саме не повідомлення НАЗК про зміну майнового стану. Крім цього посилаються на те, що за відчуження автомобіля ОСОБА_1 та її чоловік отримали кошти від покупця ОСОБА_3 в рівних частках, як це передбачає положення сімейного законодавства в розмірі по 79 305,50 грн., оскільки даний транспортний засіб відносить до спільної сумісної власності, частки в якій є рівними. Тому, при вказаних обставинах на ОСОБА_1 взагалі не покладався обовязок повідомляти НАЗК про зміну майнового стану, так як отриманий дохід не перевищує 50 прожиткових мінімумів. Таким чином просять провадження в адміністративній справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення або ж, якщо суд прийде до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, то, враховуючи відсутність в ОСОБА_1 умислу на вчинення даного правопорушення, відображення наявності автомобіля та отримання доходу від його продажу у деклараціях за відповідні роки, віднести вчинення правопорушення до малозначного і приймаючи до уваги вимоги ч. 3 ст. 38 КУпАП закрити провадження в адміністративній справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Так, вимогами ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, а саме Декларацію за 2016 рік, в якій ОСОБА_1 задекларувала транспортний засіб марки «Мерседес Бенц 300Д» 988 року випуску із зазначенням власника ОСОБА_1 без визначення частки власності у спільному майні подружжя, а саме належність кожному по 1/2 частки власності; Декларацію за 2017 рік, в якій ОСОБА_1 задекларувала отриманий дохід від відчуження транспортного засобу в розмірі 158 611 грн. без визначення частки доходу у спільній власності подружжя; присягу державного службовця ОСОБА_1 від 15.06.1998р.; особову картку державного службовця ОСОБА_1 з відміткою про ознайомлення із Законом «Про запобігання корупції» та місцем роботи із 10.02.2016р. по 09.08.2017р.; Наказ начальника ГУ ДФС у Тернопільській області від 22.01.2018р. №7-о «Про призначення ОСОБА_1П.»; посадову інструкцію заступника начальника відділу контрольно-перевірочної роботи юридичних осіб, управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Тернопільській області від 24.01.2018р.; «Попередження про обмеження, спрямовані на запобігання корупційними та повязаним з корупцією правопорушенням, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів і одержанню неправомірної вгоди або подарунка та поводження з ними, щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності, дотримання вимог фінансового контролю», яке підписане ОСОБА_1 23.01.2018р. та повідомлення про ознайомлення із Законом України «Про запобігання корупції»; лист-відповідь начальника Регіонального сервісного центру в Тернопільській області ОСОБА_4 від 22.02.2019р. №31/19-801 із інформацію про укладення ОСОБА_1 договору купівлі-продажу 28.03.2017р. автомобіля та його вартість; Договір купівлі-продажу транспортного засобу №6141/2017/390686 від 28.03.2017р., згідно якого ОСОБА_1 відчужила автомобіль покупцю ОСОБА_3 і ОСОБА_1 отримала дохід в розмірі 158 611 грн., суд прийшов до висновку, що на ОСОБА_1, яка є субєктом згідно з п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», на якого поширюється дія цього Закону і є субєктом за правопорушення, повязані з корупцією згідно ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», покладено обовязок у відповідності до ч. 2 ст. 52 вказаного Закону у разі суттєвої зміни у майновому стані, що в даному випадку є укладення 28 березня 2017 року договору купівлі-продажу №6141/2017/390686 автомобіля, вартість якого перевищує 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, повідомити НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані з моменту отримання нею доходу в розмірі 158 611 грн. протягом десятиденного строку. Однак, ОСОБА_1 дану вимогу Закону протягом десятиденного строку від дати отримання доходу не виконала. Перешкод, які б унеможливлювали здійснити ОСОБА_1 таке повідомлення судом не встановлено.

Долучену захисником до матеріалів справи нотаріальну посвідчену заяву покупця автомобіля ОСОБА_3 від 05.02.2019р. зі змістом якої, що вона передала ОСОБА_1 та ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 158 611 грн. в рівних частках кожному, тобто по 79 305,50 грн. за купівлю автомобіля згідно договору купівлі-продажу від 28.03.2017р. та покази свідка ОСОБА_5 щодо тих обставин, що він отримав від продажу належного їм автомобіля «Мерседес-Бенц» половину із вартості автомобіля коштів саме в розмірі 79 305,50 грн., а відтак і отримання ОСОБА_1 доходу лише в розмірі 79 305,50 грн., що за твердженням ОСОБА_1 та її захисника не покладає згідно вимог Закону обовязку на ОСОБА_1 подавати до НАЗК повідомлення про зміну майнового стану судом оцінюється критично, оскільки зазначені обставини логічно не спроможні, так як спростовані даними, які містяться в деклараціях ОСОБА_1 за 2016-2017 роки щодо перебування у власності автомобіля без виділення частки власності, отримання доходу від його продажу в розмірі 158 611 грн. також без визначення частки доходу.

Таким чином суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, а саме неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані, її вина у вчинені даного правопорушення повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які містяться в матеріалах справи, а тому ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності шляхом накладення адміністративного стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 172-6 КУпАП

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Як вбачається із змісту протоколу про вчинення адміністративного правопорушення від 28.02.2019р. №77 і досліджених судом матеріалів, датою вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП є 08 квітня 2017 року, тобто, станом на дату розгляду справи минуло більше двох років з дня його вчинення, що в силу прямої вказівки Закону виключає притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності шляхом накладення адміністративного стягнення, наслідком чого є закриття провадження в адміністративній справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Зважаючи на встановленні обставини суд констатує, що враховуючи положення ст. 38 КУпАП та вимоги ст. 39 КУпАП, ОСОБА_1 вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню.

Керуючись ст.ст. 7, 38, 39, ч. 2 ст. 172-6, п. 7 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 252, 283, 284, 285, 288, 289 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі згідно протоколу від 28.02.2019р. №77 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП закрити у звязку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Дзюбановський Ю.І.