Справа №359/8164/19
Провадження №3/359/3659/2019
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2019 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Бондаренко І.А., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Бориспільського ВП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.130 КпАП України,

по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи в матеріалах справи відсутній -

в с т а н о в и в:

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення, 03.08.2019 року о 07 год. 05 хв. на автодорозі Т1018 Бориспіль-Березань, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «Toyota» д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння: порушена координація рухів, розширені зіниці очей. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.09.2019 року справу про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.130 КпАП України відносно ОСОБА_1 повернуто на доопрацювання до Бориспільського ВП ГУНП в Київській області для усунення недоліків.

Після доопрацювання, адміністративні матеріали надійшли до Бориспільського міськрайонного суду Київської області 29.10.2019 року, однак зазначені в постанові суду недоліки усунуті так і не були. Працівниками поліції лише додано рапорт старшого лейтенанта поліції Ніколенка С.С., що за своїм змістом є суб`єктивним тлумаченням постанови суду.

Однак, суддя звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Статтею 382 Кримінального кодексу України, передбачено кримінальну відповідальність за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

З рапорт старшого лейтенанта поліції Ніколенка С.С. вбачається небажання працівника Батальйону патрульної поліції в місті Борисполі Управління патрульної поліції у Київській області виконувати постанову суду в частині усунення недоліків. Таке зухвале та непрофесійне ставлення інспектора Бориспільського ВП ГУНП в Київській області, до своєї професійної діяльності може призвести до позбавлення судом можливості піддати правопорушника адміністративному стягненню.

Дослідивши матеріали даної справи про адміністративне правопорушення, які надійшли після доопрацювання, суддя приходить до висновку, що їх слід повторно повернути з наступних підстав.

Згідно положень ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи

Відповідно до ст. 278 КУпАП суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує таке питання, зокрема чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015, при складанні протоколу зазначається, зокрема місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення (суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 130 КУпАП.

За змістом ч. 3 ст. 130 КУпАП передбачається відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В порушення вищевказаних вимог законодавства в протоколі про адміністративне правопорушення серія ОБ № 120659 від 03.08.2016 р., не конкретизована суть адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 130 КУпАП, а саме фабула правопорушення не в повній мірі відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення складено за ч. 3 ст. 130 КпАП України, однак в матеріалах справи відсутні належним чином завірені копії постанови судів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 та ч.2 ст. 130 КУпАП, що не дає можливості перевірити правильність кваліфікації дій останнього за ч.3 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

В ч.7 цієї ж статті, у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Тобто, при складанні протоколу за наявності підстав викладених у ньому (відмову водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння), працівник поліції мав відсторонити водія від керування транспортним засобом.

В матеріалах справи відсутні дані які б свідчили, про відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, а також транспортний засіб не передавався іншій особі.

Так, відповідно ч. 2 ст. 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Перекладення такого обов`язку на суд не передбачено.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 20 вересня 2016 у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

Крім того, пунктом 4 розділу 7 цієї Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 встановлено, що поліцейський, який подає матеріали до розгляду, готує довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а за матеріалами про адміністративні правопорушення, передбачені частинами другою та третьою статті 130 КУпАП - довідку про належність транспортного засобу.

Вивчивши матеріали справи встановлено, що при направленні адміністративного матеріалу не було долучено до матеріалів довідки про отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а також довідки про наявність чи відсутність повторності вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, слід прийти до висновку, що надані до суду матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130 КУпАП містять суттєві суперечності та неточності, що можуть свідчити про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог вказаних Інструкцій з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції та КУпАП. Це в свою чергу унеможливлює подальший розгляд справи в суді з предмету з`ясування належності і допустимості доказів по справі.

Зазначені вище недоліки не дають можливості суду встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність правопорушника та інші обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст.ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні Маліге проти Франції від 23.09.1998 визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, що має суттєве значення для вирішення справи. За наслідками таких встановлених недоліків у суду немає можливості повно, всебічно та об`єктивно розглянути дану справу та прийняти по справі законне й обґрунтоване судове рішення, у зв`язку з чим справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130 КУпАП підлягає повторному поверненню до Бориспільського ВП ГУ НП України в Київській області на доопрацювання, в ході якого необхідно усунути зазначені вище недоліки у відповідності до вимог чинного законодавства.

На підставі наведеного, керуючись ч. 3 ст. 130, 245, 256, 266, 278 КУпАП суддя,

п о с т а н о в и в:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 3 ст. 130 КУпАП, - повторно повернути на доопрацювання до Бориспільського ВП ГУ НП України в Київській області для усунення вищезазначених недоліків.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя : І.А. Бондаренко