Дата документу Справа № 336/1895/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №336/1895/18 Головуючий в 1 інст. Щаслива О.В.
Провадження №33/807/383/19 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю: представника ОСОБА_1 - адвоката Вельможка С.П., ОСОБА_2, розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Добринь Я.О. на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18 лютого 2019 року, якою провадження відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно з оскаржуваною постановою, 3 квітня 2018 року, о 14-20 годині, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем BMW X5, державний номер НОМЕР_1 , напроти буд. № 1-А по вул. Іванова в м. Запоріжжі, не вибрала безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух, перед перестроюванням, не впевнилась що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, та скоїла зіткнення з автомобілем OPEL TIGRA, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автотранспортні засоби отримали технічні ушкодження.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції представник ОСОБА_2 - адвокат Добринь Я.О., вважає оскаржувану постанову такою, яка не відображає дійсні обставини справі, підлягає скасуванню, та прийняттю нової постанови про визнання винною ОСОБА_3 у скоєні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП у зв`язку з наступним. Так, суд першої інстанції не повно та не всебічно розглянув справу, не вивчив всі обставини справи, не допитав всіх свідків (свідок ОСОБА_4 був присутній на місці події), не розглянув всі клопотання, які були заявлені потерпілим. Крім того, про вину ОСОБА_1 . свідчать пояснення потерпілого ОСОБА_2 , який стверджує, що саме ОСОБА_1 порушила п. 10.1, 13.1 ПДД, а саме перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а також та не збереження інтервалу руху водій ОСОБА_1 , вчинила наїзд на автомобіль потерпілого ОСОБА_2 , чим причинила пошкодження транспортного засобу Opel Tigra НОМЕР_2 . В ході розгляду справи в суді першої інстанції, адвокатом Вельможко С.П. в інтересах ОСОБА_1 25 травня 2018 року (а.с. 25-28) було заявлено клопотання про проведення інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи. У зв`язку з ненаданням на дослідження вхідних даних, необхідних для дослідження даної дорожньо-транспортної пригоди, у експерта була відсутня можливість провести експертизу (а.с. 53-54), що не яким чином може свідчити про відсутність у діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення. Звертає увагу суду, що справа про адміністративне правопорушення не може бути закрита на підставі ч. 7 п. 1 ст. 38 КУпАП без встановлення вини особи. Просить скасувати постанову від 18 лютого 2019 року та прийняти нову постанову, якою визнати винною ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 на підтримку вимог та доводів апеляційної скарги, думку адвоката Вельможка С.П., який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, приходжу до наступного.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції з`ясував обставини вчиненого правопорушення, дав належну оцінку доказам, виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Як випливає з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкриміноване порушення вимог п. п. 10.1, 13.1 ПДР України, а саме не вибрала безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух, перед перестроюванням, не впевнилась що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, та скоїла зіткнення з автомобілем.

Для встановлення наявності чи відсутності адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 судом першої інстанції було задоволено клопотання щодо призначення інженерно-транспортної експертизи на вирішення якої поставлено ряд питань пов`язаних з подією ДТП та визначення вини кожного з учасників пригоди (а.с. 35).

Проте, 28 вересня 2019 року до районного суду надійшло повідомлення про неможливість проведення експертизи, вирішити питання, які були поставлені перед експертом не надається можливим (а.с.53-54).

Таким чином, суддя виходячи із досліджених обставин справи та наявних доказів дійшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Потерпілий ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції пояснив, що він зупинився для того, щоб пропустити автомобіль ОСОБА_1 , однак вона поїхала притираючись до їх автомобіля і скоїла зіткнення.

З метою перевірки доводів апеляції, апеляційним судом було задоволено клопотання ОСОБА_2 про допит свідків.

Так, свідок ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції надав свідчення, аналогічні поясненням ОСОБА_2 .

При цьому, суд зауважує, що даний свідок не опитувався під час зібрання матеріалів та бере до уваги товариські відносини між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , внаслідок чого піддає сумніву свідчення останнього.

Інспектор Биковська І.П. в суді апеляційної інстанції показала, що судячи по характеру пошкоджень, водій «БМВ» почала зрізати кут, в наслідок чого зачепила автомобіль «Опель».

Биковська І.П. , з огляду на розташування транспортних засобів та їх пошкодження, висловилась про одночасний рух обох транспортних засобів.

Разом з тим, з метою дотримання та реалізації всіма її учасниками закріплених в Конституції України таких основних засад судочинства як доступ до правосуддя, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, апеляційний суд також задовольнив і клопотання адвоката Вельможка С.П. щодо допиту експерта ОСОБА_7

В апеляційної інстанції експерт ОСОБА_7 , який має кваліфікацію судового експерта з правом проведення експертизи обставин і механізму ДТП, показав, що з пояснень водій «Опель» вбачається, що зіткнення транспортних засобів мало місце в момент коли він перебував у нерухомому стані. З пояснень водія «БМВ» вбачається, що зіткнення мало місце коли обидва транспортних засоби рухалися. На момент фактичної зупинки та фіксації транспортних засобів на місці пригоди автомобіль «Опель» із «БМВ» перебувають в контакті ліве заднє крило та відповідно ліві двері. На автомобілі «Опель» пошкоджено ліве заднє крило, а на автомобілі «БМВ» пошкоджено ліві двері. В момент фактичної зупинки та розташування пошкоджень на транспортних засобах вказують, що у автомобіля «Опель» керовані колеса повернуті ліворуч, а у автомобіля «БМВ» праворуч, отже зазначене дає підстави дійти до висновку, що механізм утворення зафіксованих пошкоджень на транспортних засобах та фактичної їх зупинки можливі лише коли обидва перебували у русі. Це обумовлюється законами руху транспортного засобу, а саме що на автомобілі «БМВ» відсутні пошкодження переднього лівого крила та що під час руху по радіусу повороту передні частини крил транспортного засобу рухаються по максимальному радіусу, а задні частини крил по меншому. На підставі викладеного, слід дійти висновку, що пояснення водія «Опель» ОСОБА_2 , з технічної точки зору, є не спроможними, а пояснення водія «БМВ» могли мати місце, а тому саме дії водія «Опель» могли не відповідати вимогам ДТП.

Отже, зважаючи на дані висновки експерта, суд критично оцінює пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що автомобіль «Опель» зупинився і не рухався.

Додаткових об`єктивних доводів, які б спростовували висновок суду першої інстанції, або свідчили б про порушення норм КУпАП при прийнятті рішення суддею, а також відповідних додаткових доказів в апеляційній скарзі не наведено і до апеляційного суду не надано.

Апеляційний суд вважає, що досліджені районним судом докази, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення не є достатніми для висновку про винуватість ОСОБА_1 Беззаперечні докази, що дії останньої перебувають у прямому причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою відсутні.

Досліджені при апеляційному розгляді докази спростовують доводи апелянта про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Доказів протилежного, апелянтом ОСОБА_2 не надано та у судовому засіданні 24.10.2019 року зазначено про неможливість на даний час встановлення хто саме з водіїв є винним у ДТП.

Відповідно до ч. 7ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах доводів апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено, що обумовляю відхилення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Добринь Я.О. залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 18 лютого 2019 року, якою провадження відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник