ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/559/19 Справа № 175/993/19 Суддя у 1-й інстанції - Бровченко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Крот С.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строків на апеляційне оскарження особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КупАП, накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці та стягнуто в дохід держави судовий збір в розмірі 384 гривні 20 копійок, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно оскаржуваної постанови та протоколу про адміністративне правопорушення 17 лютого 2019 року о 16.00 годині на 429 км автодороги Н-03 водій ОСОБА_1 в порушення вимог п. 2.1 Правил дорожнього руху України і постанови державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керуванням транспортними засобами ВП №17151591 від 11.06.2018 року, керував автомобілем «DAF FT XT105.460», реєстраційний номер НОМЕР_1 , із напівпричепом «SCHMITZ S01», реєстраційний номер НОМЕР_2 , тобто скоїв правопорушення, передбачене ч.3 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскаржувану постанову суду - скасувати, а провадження у справі закрити.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку зазначає, що під час винесення оскаржуваної постанови присутній не був та не зміг її оскаржити в строк у зв`язку з перебуванням у відрядженні.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги зазначає, що оскаржувана постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, винесеною в порушення вимог матеріального та процесуального закону.

Вказує, що суддя першої інстанції не повно та не всебічно розглянув справу, адже на момент винесення постанови місцевого суду тимчасове обмеження керування транспортним засобом вже було скасовано.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне його задовольнити, оскільки доводи останнього про те, що він перебував у відрядженні та отримав копію оскаржуваної постанови лише 08 квітня 2019 року підтверджуються матеріалами провадження, а отже є підстави для висновку, що строк апеляційного оскарження був пропущений ним з поважної причини.

Розглядаючи вимоги апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції вважає, що викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, є таким, що не відповідає фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Так, згідно ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне вмотивоване рішення.

Ч.3 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

П. 2.1.(а) Правил дорожнього руху України визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

В ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими доказами.

На підставі ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.3 ст.126 КупАП, передбачає умисну форму вини, а саме особа повинна усвідомлювати, що будучи тимчасово обмеженою у праві керування транспортними засобами, умисно продовжує керувати транспортним засобом.

Таким чином, матеріали справи про адміністративне правопорушення, складені за ч.3 ст.126 КУпАП, обов`язково мають містити належним чином засвідчену уповноваженою на те посадовою особою відділу державної виконавчої служби копію документу, яким відносно особи, що притягається до адміністративної відповідальності, застосовано відповідне обмеження. А також мають бути долучені документи, які б підтверджували обізнаність особою, щодо якої винесено постанову про застосування відносно неї відповідного обмеження. Всупереч вищевикладеного, у матеріалах справи відсутні відомості щодо обізнаності ОСОБА_2 щодо застосування відносно нього таких обмежень.

Як вбачається з матеріалів справи, 1 червня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (№ виконавчого провадження ВП №17151591), проте в справі про адміністративне правопорушення не містяться належні та допустимі докази, що ОСОБА_1 знав про ухвалення постанови державним виконавцем про тимчасове обмеження щодо нього у праві керування транспортними засобами.

Згідно апеляційної скарги ОСОБА_1 28 лютого 2019 року державним виконавцем було винесено постанову про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (№ виконавчого провадження ВП №17151591).

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Даючи оцінку вищевказаним доказам та виходячи із змісту ст. 247 КУпАП апеляційний суд приходить до висновку, що підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.126 КупАП, не має.

Виходячи з наведеного, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження по справі відносно ОСОБА_1 закриттю через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2019 року.

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КупАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці та стягнуто в дохід держави судовий збір в розмірі 384 гривні 20 копійок - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КупАп за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот