Справа №: 343/1840/19
Провадження №: 3-в/0343/8/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2019 року м. Долина

Суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області Монташевич С.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання постанови Долинського районного суду Івано-Франківської області від 17.10.2019 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень,

В С Т А Н О В И В:

постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 17.10.2019 у справі №343/1840/19 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, а також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 гривень.

В постанові також суд вказав про те, що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, попередив, що у разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом, а також наголосив, що згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Дана постанова була отримана ОСОБА_1 17.10.2019, що підтверджується розпискою (а.с.18).

23 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про відстрочку рішення суду, в якій він просить відстрочити виконання рішення та відкласти провадження примусового його виконання до вирішення питання в суді відносно відстрочки. Свою заяву мотивує тим, що присуджену йому суму штрафу в розмірі 10200 грн він визнає та бажає сплатити її добровільно, але сплатити дану суму відразу не має можливості, так як ніде не працює (шукає роботу). Погашення боргу може гарантувати тим, що на даний час у нього вирішується питання працевлаштування.

В судовому засіданні ОСОБА_1 просив його заяву задовольнити та відстрочити виконання постанови суду. Додатково надав суду докази на обґрунтування своєї заяви, які просив долучити до матеріалів справи.

Вивчивши заяву, дослідивши матеріали справи, вислухавши думку заявника (правопорушника), суд вважає, що його заяву про відстрочення сплати штрафу слід задовольнити з таких підстав.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ст. 298 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті цього Кодексу та зазначений у постанові про стягнення штрафу.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Про відстрочення виконання постанови мова йде також і в ст. 301 КУпАП, відповідно до якої за наявності обставин, що ускладнюють виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту, виправних чи громадських робіт або роблять її виконання неможливим, орган (посадова особа), який виніс постанову, може відстрочити її виконання на строк до одного місяця. Відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Зі змісту вказаних норми слідує, що підставою вирішення судом питання про відстрочку виконання рішення (постанови) є наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Верховний Суд у своїй постанові від 21.02.2019 року справа № 2-54/08 при розгляді питання про відстрочення виконання судового рішення вказав, що відстрочка виконання рішення суду - це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому. Надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (ч.6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій статус суддів»).

Отже, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення наявність яких робить його виконання неможливим, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Згідно з ст. 304 КУпАП, питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Звертаючись до суду з вищевказаною заявою, заявник зазначає, що просить відстрочити виконання постанови про накладення адміністративного стягнення в частині сплати штрафу у зв`язку з тим, що він ніде не працевлаштований і на даний час перебуває в пошуках роботи, про що свідчить надана копія витягу з трудової книжки серії НОМЕР_1 , дата заповнення 26.05.2017, в якій останній запис зроблено 09.08.2019 про його звільнення за угодою сторін (а.с.26-27).

Крім цього, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 3 (третьої) групи, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №1097960, інвалідність визначена з 15.05.2018 без переогляду (а.с.28).

На сьогоднішній день єдиним його доходом є отримання соціальних виплат по інвалідності.

З довідки №8234 від 06.11.2019 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні / будинку осіб встановлено, що ОСОБА_1 проживає разом з своєю матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та бабусею ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.29).

Враховуючи, що скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, хоча і несе особливу суспільну небезпеку, однак, заявник надав суду належні докази, які підтверджують обставини, що ускладнюють виконання рішення, зокрема, що він перебуває в скрутному матеріальному становищі і на даний час немає змоги сплати штраф у повному розмірі, тому суд вважає, що заяву ОСОБА_1 слід задовольнити та відстрочити йому виконання постанови Долинського районного суду Івано-Франківської області від 17.10.2019 у справі №343/1840/19 про накладення адміністративного стягнення в частині сплати штрафу в розмірі 10200 грн на строк 6 місяців.

На підставі викладеного, ст. 129-1 Конституції України, ч.5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» та керуючись ст.ст. 298, 301, 304, 307 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання постанови Долинського районного суду Івано-Франківської області від 17.10.2019 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень задовольнити.

Відстрочити ОСОБА_1 виконання постанови Долинського районного суду Івано-Франківської області від 17.10.2019 в частині накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на строк 6 (шість) місяців, тобто до 7 травня 2020 року включно.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: С.М. Монташевич