Код суду 233 № 233/1192/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі головуючого судді Сітнікова Т.Б., за участю захисника ОСОБА_1, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працездатного, який не працює, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , якому роз`яснені права відповідно до ст. ст. 10, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, -

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

27 лютого 2019 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 022408 від 10 лютого 2019 року складений інспектором СРПП Костянтинівського ВП капітаном поліції Мотуз О.С., про те, що громадянин ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 року о 22 годині 20 хвилин в м. Костянтинівка, вул. Громова - вул. Європейська, керував автомобілем ZAZ Forza, номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому порядку на місці зупинки за допомогою газоаналізатору «АЛКОТЕСТ 6810», або у медичному закладі категорично відмовився у присутності свідків, від керування усунений, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_2 не визнав вину у вчиненні даного правопорушення, пояснивши, що 10 лютого 2019 року близько 22 години йому зателефонували знайомі - ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , які, будучи впевненими, що він не вживав алкогольних напоїв, попросили його відвезти їх до м. Дружківка у їх справах. На що він ( ОСОБА_2 ) погодився та виїхав на автомобілі ZAZ Forza за ОСОБА_7 та ОСОБА_4. Коли він знаходився неподалік від перехрестя вул. Громова та вул. Європейська, то був зупинений працівниками поліції, які звинуватили його у вживанні алкоголю та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він, відповів, що погоджується пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння лише у медичному закладі, оскільки звинувачення були безпідставні, він був впевнений у собі, так як спиртне не вживав. За даним фактом працівники поліції опитали двох свідків. Після чого він з працівниками поліції проїхав до медичного закладу, та по дорозі в лікарню він в ході телефонної розмови повідомив ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , які на нього чекали, що він їде з працівниками поліції до медичного закладу з метою огляду на стан алкогольного сп`яніння. В медичному закладі (де вже пройшов до кабінету і ОСОБА_7) йому було запропоновано пройти огляд за допомогою алкотест, на що він погодився, та в присутності медичної сестри здійснив тричі продув за допомогою алкотест, проте результатів йому ні хто не показав. Через де-який час прийшов лікар, який повідомив, що всі попередні продуви вважаються недійсними, оскільки вони мають бути здійснені в присутності лікаря та запропонував ще раз пройти обстеження за допомогою алкотест. На що він (ОСОБА_2) відмовився, оскільки запідозрив медичних працівників у неупередженості. На що лікар у своєму висновку зазначив про відмову від обстеження.

Захисник ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 , в судовому засіданні заявив, що вищезазначений протокол складений з порушеннями ст. ст. 256, 283 КУпАП, наказу МВСУ №1395 від 07.11.2015 року, а тому є неналежним та не допустимим доказом, просив суд закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні опитаний ОСОБА_7 підтвердив свідчення ОСОБА_2 про те, що вони з ОСОБА_4 , будучи впевненими, що ОСОБА_2 не вживав алкоголю, просили останнього відвезти їх у власних справах, на що той погодився. Та ОСОБА_7 додав, що коли від ОСОБА_2 їм із ОСОБА_4 стало відомо про те, що він їде з поліцією до медичного закладу для огляду на стан алкогольного сп`яніння, то вони приїхали до нього. В медичному закладі ОСОБА_2 , в присутності ОСОБА_7 тричі пройшов продув через алкотест та не відмовлявся від його проходження. Через де-який час прийшов лікар, який повідомив, що всі попередні продуви вважаються недійсними, оскільки вони мають бути здійснені в присутності лікаря, а були здійснені медичною сестрою, та запропонував ОСОБА_2 ще раз пройти обстеження за допомогою алкотест. На що ОСОБА_2 відмовився, а лікар зазначив факт відмови у своєму висновку, що не відповідало дійсності.

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав свідчення ОСОБА_7 та додав, що коли з медичного закладу вийшов ОСОБА_2 , то він перебував у тверезому стані.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи і надавши їм відповідну оцінку, суд вважає що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положення ч. 1 ст.130 КУпАП передбачають адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Формулювання складу правопорушення в протоколі не відповідає положенням ст. 130 КУпАП, оскільки інспектором вказано, що ОСОБА_2 «керував автомобілем … з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому порядку … категорично відмовився…»

Як зазначено в п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (далі - Порядок). Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та оформлення результатів такого огляну визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року за №1452/735 (далі - Інструкція).

Зокрема, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п. 3 Порядку та п. 6 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, лікарем закладу охорони здоров`я. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі відмови водія від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Також, із висновку щодо результатів медичного огляду виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.02.2019 року вбачається, що ОСОБА_2 відмовився від обстеження на Alkotest 01-С4, а факт перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння «за зовнішніми ознаками», встановлений без відібрання зразків біологічного середовища та проведення відповідних лабораторних досліджень. Пунктом 22 Розділу ІІІ Інструкції передбачено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені в порушення вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними. У даному випадку огляд на стан сп`яніння проведений без будь-яких клінічних даних, які б свідчили про перебування ОСОБА_2 цього приводу, суд звертає увагу, що альтернативний спосіб отримання результатів на стан сп`яніння (лабораторний) застосований не був, що свідчить про наявність порушення процедури такого освідування.

В матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а також відсутні дані щодо результатів огляду на стан сп`яніння проведеного спочатку у медичному закладі.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Так, згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі є будь-які дані, на основі яких орган (посадова особа) встановила наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, тощо, а також іншими документами, яким суд дає оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

Проте поліцейськими Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області під час збирання доказів, встановлено не всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Згідно п. 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 Конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до ст. 62 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

При дослідженні матеріалів справи (зокрема протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №022408 від 10.02.2019 року та Висновку щодо результатів медичного огляду виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.02.2019 року) встановлено, що поліцейським зроблено припущення, що ОСОБА_2 перебував в стані алкогольного сп`яніння, таке ж припущення зроблено лікарем у висновку, яким зазначено, що ОСОБА_2 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (за зовнішніми ознаками), проте за якими саме - не зазначено.

В даному випадку, за наслідками розгляду матеріалів відносно ОСОБА_2 наявність такого сумніву дійсно має місце, а тому підстав для притягнення його до відповідальності, на думку суду, немає.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Судом встановлено, що водієм ОСОБА_2 не порушено вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, так як останній не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому порядку на місці зупинки, а погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, де і пройшов огляд тричі, у зв`язку із чим відсутній умисел на порушення ПДР, таким чином відсутня суб`єктивна та об`єктивна сторони, та відповідно склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Дана обставина сама по собі виключає наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, проводячи оцінку представлених суду доказів, враховуючи наявність відсутності фіксації факту проходження ОСОБА_2 огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, необхідно дійти висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 порушення п. 2.5 ПДР України, відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення останнім адміністративного правопорушення, тож суд вважає що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважає, що провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Суддя Т.Б. Сітніков