П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2019 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 15 березня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

за участю особи, яка притягнута до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

захисника ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Подільського районного суду міста Києва від 15 березня 2019 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови, ОСОБА_2 10 січня 2019 року в 01 год. 30 хв. біля будинку № 4-в по вул. Новокостянтинівській в м. Києві керував автомобілем «БМВ», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння та в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду, справу про адміністративне правопорушення щодо останнього закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що судом неповно досліджені необхідні для вирішення справи обставини та порушено норми матеріального і процесуального законодавства. На його думку, суд не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення справи.

Апелянт звертає увагу на те, що висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки працівники поліції запросили свідків, яким пояснили, що в нього наявні ознаки алкогольного сп'яніння, а не наркотичного, що підтверджується письмовими поясненнями цих свідків.

Крім того, ОСОБА_2 зазначає, що інспектор поліції пропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння. Він стверджує, що про наявність в нього ознак наркотичного сп'яніння мова взагалі не йшла, що підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом.

Апелянт звертає увагу на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення вказано про відмову водія від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння в 01 год. 30 хв., у письмових поясненнях свідків зазначено, що їх запросили в 01 год. 59 хв. до участі як свідків при складанні протоколу, а відеозапис містить перебіг дій з 01 год. 54 хв. На думку апелянта, ці розбіжності не були з'ясовані в суді першої інстанції, проте мають важливе значення для вирішення справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх доказів в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку апеляційного суду, суддя першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в повній мірі дотримався вимог закону.

Судове рішення є вмотивованим. Суд вказав, які докази винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП він приймає, а тому доводи апелянта про те, що судом не дотримано положень ст. 245 КУпАП є необґрунтованими.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення, зокрема, стану наркотичного сп'яніння.

Відмова від такої вимоги є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, незалежно від того, чи перебував водій в стані сп'яніння.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 керував автомобілем «БМВ», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп'яніння та відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння в присутності двох свідків.

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, відповідно до яких в їх присутності ОСОБА_2 відмовився від медичного проходження огляду в лікаря - нарколога.

Свідок ОСОБА_5 давав письмові пояснення захиснику ОСОБА_3, які долучені до матеріалів справи. Відповідно до яких, йому поліцейські пояснили, що водій в алкогольному сп'янінні і він відмовляється проходити огляд. Крім того, в цих поясненнях свідок зазначає, що про наркотичне сп'яніння мови і обвинувачень не було.

В той же час, в своїх показаннях під час допиту в суді апеляційної інстанції він пояснив, що пам'ятає як в його присутності ОСОБА_2 відмовився проходити експертизу.

Апеляційний суд вважає, що показання свідка не спростовують висновок суду про винуватість ОСОБА_2, оскільки відеозаписом з камери поліцейського об'єктивно підтверджується за яких обставин ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, він містить підпис правопорушника про те, що ОСОБА_2 ознайомлений з правами та обов'язками. Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду, оскільки поспішав до сім'ї.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що поліцейський пропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння та говорив йому про наявність в нього ознак алкогольного сп'яніння, а не наркотичного.

Судом апеляційної інстанції досліджений відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції, відповідно до якого ОСОБА_2 інспектор поліції в присутності двох свідків пропонував проїхати до закладу охорони здоров'я для проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, на що він відмовився від проходження огляду та водночас не зазначав підстави своєї відмови.

Отже, ОСОБА_2 повинен був виконати вимоги інспектора патрульної поліції пройти огляд на стан сп'яніння. Не виконавши це, він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що судом першої інстанції зроблений правильний висновок.

Що стосується доводів апелянта про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно нього зазначено, що відмова водія від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння відбулась в 01 год. 30 хв., проте відповідно до відеозапису поліцейські пропонували йому пройти огляд на стан сп'яніння в 01 год. 54 хв., апеляційний суд зазначає наступне.

Апеляційний суд вважає, що допущена під час складання протоколу БД № 198954 неточність у визначені години огляду та складання самого протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не може бути безумовною підставою для скасування судового рішення та закриття провадження за відсутності складу адміністративного правопорушення, оскільки протокол як доказ оцінюється судом в сукупності з іншими доказами.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Мирченка Д.І. на постанову судді Подільського районного суду міста Києва від 15 березня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун