Справа № 161/4345/19 Провадження № 33/802/323/19 Головуючий у 1 інстанції: Пахолюк А. М.
Категорія: ч.1 ст.164 КУпАП Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2019 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду - Денісов В.П.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Бордюженко Е.Р.,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 квітня 2019 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп. судового збору.

Згідно з постановою ОСОБА_1 визнано винним за те, що 13.02.2019 о 12 год. 45 хв. у м. Луцьку, на вул. Конякіна, він надавав послуги з перевезення одного пасажира легковим автомобілем таксі Kia Soul, д.н.з. НОМЕР_1 , облаштованим розпізнавальним ліхтарем таксі «579» на даху автомобіля без одержання ліцензії на провадження даного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Не погоджуючись з рішенням суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскаржує його з мотивів незаконності. Стверджує, що матеріали справи не містять доказів здійснення ним перевезення пасажирів, а наявність розпізнавального ліхтаря таксі на даху автомобіля жодним чином не підтверджує цього. Вказує, що особисто протокол про адміністративне правопорушення не підписував, його копія йому не вручалася. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які апеляцію підтримали та просили скасувати постанову і закрити провадження у справі, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

За змістом ст.ст.252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності, та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

На думку апеляційного суду, вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано.

Диспозиція ч.1 ст.164 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, окрім іншого, за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Відповідно до ст.3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно з положеннями п.14.1.36. ст.14 ПК України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, дорученням та агентськими договорами.

Пунктом 24 ч.1 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» передбачено, що ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності, як перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.

Вимоги ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт» регламентують, що таксі - це легковий автомобіль, обладнаний розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору, який встановлюється на даху автомобіля, діючим таксометром, сигнальним ліхтарем із зеленим та червоним світлом, розташованим у верхньому правому кутку лобового скла, і який має нанесені композиції з квадратів, розташованих у шаховому порядку на дверцятах автомобіля з лівого та правого боків, призначений для надання послуг з перевезення пасажирів та їхнього багажу в індивідуальному порядку.

Стаття 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначає, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення. Зокрема: 2) документи для фізичної особи, що здійснює перевезення пасажирів на таксі:

- для автомобільного перевізника - ліцензія, інші документи, передбачені законодавством України;

- для водія таксі - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, інші документи, передбачені законодавством України.

4) документи для автомобільного самозайнятого перевізника:

- ліцензія, посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, сервісна книжка, медична довідка.

Висновки судді про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, а саме надання послуг з перевезення пасажирів на таксі без наявності відповідної ліцензії, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку та належно дослідженими судом доказами у їх сукупності.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 0019604 від 13.02.2019, 13 лютого 2019 року о 12 год. 45 хв. у м. Луцьку, на вул. Конякіна, ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення одного пасажира легковим автомобілем таксі Kia Soul, д.н.з. НОМЕР_1 , облаштованим розпізнавальним ліхтарем таксі «579» на даху автомобіля без одержання ліцензії на провадження даного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону (а.с.1).

На думку суду апеляційної інстанції, твердження апелянта не узгоджуються з іншими матеріалами справи, зокрема поясненнями інспекторів управління Укртрансбезпеки Горбая М.П. та Чапали А.О. , даних у суді першої інстанції, згідно з якими на автостанції № 1, на вул. Конякіна у м. Луцьку, вони помітили автомобіль з ліхтарем «759», з якого вийшов пасажир. ОСОБА_1 було повідомлено про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, однак, від підпису у протоколі та його отримання останній відмовився, сів у свою машину та поїхав.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що примірник протоколу отримав поштою.

Частиною 3 статті 256 КУпАП передбачено, що у разі відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

Тому доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про те, що протокол про адміністративне правопорушення він не підписував, а його копія йому не вручалася, апеляційний суд до уваги не бере.

Крім того, під час апеляційного розгляду справи встановлено, що актом Управління Укртрансбезпеки у Волинській області № 1033199 від 13.02.2019 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом встановлена відсутність у ОСОБА_1 ліцензії на перевезення пасажирів (а.с.6).

Таким чином, з аналізу положень Закону України "Про автомобільний транспорт" і ч.1 ст.164 КУпАП випливає, що основним критерієм для притягнення до адміністративної відповідальності є наявність чи відсутність відповідної ліцензії, яка в даному випадку у ОСОБА_1 була відсутня.

Проаналізувавши зібрані та досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, а саме провадження господарської діяльності без одержання ліцензії, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Таким чином, усі доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду справи щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, та, на думку суду апеляційної інстанції, спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

При накладенні адміністративного стягнення відповідно до вимог ст.33 КУпАП судом враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Даних вимог закону при призначенні ОСОБА_1 адміністративного стягнення місцевим судом дотримано та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді мінімального розміру штрафу, передбаченого санкцією даної статті.

Враховуючи вищенаведене, підстави для скасування постанови судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 квітня 2019 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов