ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/414/17 Номер провадження 33/814/3/19Головуючий у 1-й інстанції Олефір А.О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2019 року м. Полтава

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду ОСОБА_1, з участю секретарів судових засідань ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 та його представника-адвоката ОСОБА_6, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на постанову судді Глобинського районного суду Полтавської області від 4 травня 2017 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: вул. Українська (ОСОБА_7), буд. 67 с-ще Градизьк Глобинський р-н Полтавська обл.,-

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір у розмірі 320 грн.

Згідно з постановою судді Іванов С.О. визнаний винуватим у тому, що він 17.02.2017 о 23 год. 10 хв. на а/д Градизьк-Пироги поблизу с. Пироги керував автомобілем ВАЗ 217030 д.н.з. ВІ 8735АХ з явними ознаками алкогольного спяніння, від огляду на стан алкогольного спяніння на місці та в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить постанову суді скасувати та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що суддею не враховано відсутність доказів на підтвердження того, що він керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та вживав алкоголь до початку руху транспортного засобу та його було зупинено поліцейськими. Стверджує, що автомобілем він не керував, а чекав на узбіччі з увімкненою аварійною сигналізацією по ходу руху автомобіля, оскільки закінчився бензин.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 та його представника-адвоката ОСОБА_6, які просили задовольнити апеляційну скаргу з підстав у ній наведених, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Ст. 245 КУпАП регламентує, що завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Тобто підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об'єктивних і суб'єктивних ознак, тобто об'єкта, об'єктивної сторони, суб'єкта та суб'єктивної сторони.

Дані вимоги суддя першої інстанції виконав в повній мірі.

Адміністративна відповідальність за статтею 130 КУпАП настає, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Приписи п.2.5 «Правил дорожнього руху» передбачають, що водій водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин встановлених судом, його вина підтверджується наявними у справі доказами, які також були предметом дослідження в апеляційному суді.

Так, відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 174749 від 17.02.2017 ОСОБА_5 17.02.2017 о 23 год. 10 хв. на а/д Градизьк-Пироги поблизу с. Пироги, керував автомобілем ВАЗ 217030, д.н.з. ВІ 8735АХ з явними ознаками алкогольного спяніння, від огляду на стан спяніння на місці та в медичному закладі відмовився в присутності свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, чим порушив п.2.5 ПДР. Особу правопорушника встановлено за допомогою інформаційної бази «АРМОР» (а.с.1).

ОСОБА_10 та ОСОБА_11- поліцейські суду підтвердили те, що 17.02.2017 ОСОБА_5 17.02.2017 о 23 год. 10 хв. на а/д Градизьк-Пироги поблизу с. Пироги, керував автомобілем ВАЗ 217030, д.н.з. ВІ 8735АХ з явними ознаками алкогольного спяніння, від огляду на стан спяніння на місці та в медичному закладі відмовився в присутності свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, чим порушив п.2.5 ПДР.

За повідомленням Глобинського відділу поліції станом на 17.02.2017 в Глобинському відділі поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які є поліцейськими сектору реагування патрульної поліції №1 Глобинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області перебували в наряді та здійснювали патрулювання території району. Отже, доводи апелянта та його представника про те, що поліцейські ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не мали повноважень для складання протоколу про адміністративне правопорушення,оскільки не перебували на службі, є безпідставними.

Дані, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 174749 від 17.02.2017 щодо ОСОБА_5 та показання поліцейських підтверджуються відео записом з відео реєстратора дані якого містяться на СД-диску відповідно до яких ОСОБА_5 знаходиться за кермом автомобіля, на вимоги працівників поліції представитися та надати документи, ОСОБА_5 документів не надав і не заперечував того, що він керував транспортним засобом.

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у суді підтвердили дані, які містить протокол про адміністративне правопорушення з відеозаписом доданого до цього протоколу і показання поліцейських, а саме, те, що 17.02.2017 на а/д Градизьк-Пироги поблизу с. Пироги ОСОБА_5 перебував з ознаками алкогольного спяніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови на вимогу поліцейського відмовився пройти в установленому порядку медичний огляд (а.с.3).

Спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України від 9.11.2015 №1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно п.2 Розділу 1 цієї Інструкції, огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного спяніння є, зокрема, нечітка мова, запах алкоголю з порожнини рота (п.2 Розділу 1 цієї Інструкції). Отже, виходячи з викладеного, саме відповідний поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції України, зокрема, і при зупинці транспортного засобу та в ході спілкування з водієм конкретного транспортного засобу, має підстави вважати, що особа за певними вказаними в п.3 Інструкції ознаками перебуває у стані спяніння.

Відповідно до п.6 Розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан спяніння проводиться як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоровя та Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоровя. Тобто, аналіз положень п.6 Розділу Інструкції містить можливість альтернативності огляду водія на стан спяніння і не визначає імперативність чи послідовність такого огляду, як наприклад, положення п.8 Розділу 1 Інструкції, що лише у випадку ДТП регламентується обовязковість проведення огляду на стан спяніння лише у закладі охорони здоровя.

Отже, поліцейським сектору реагування патрульної поліції №1 Глобинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_11, за відповідних виявлених ним ознак алкогольного спяніння та обґрунтованості встановлення даних про керування ОСОБА_5 вказаним вище транспортним засобом, мав право запропонувати останньому пройти огляд на стан алкогольного спяніння на місці або у медичному закладі, однак, в присутності свідків, ОСОБА_5 відмовився від проходження такого огляду на стан спяніння.

З відео запису доданого до протоколу про адміністративне правопорушення та показань працівників поліції вбачається, що ні ОСОБА_5, ні ОСОБА_7 (дружина ОСОБА_5О.) поліцейським не пояснювали про те, що автомобілем керував ОСОБА_12, який через закінчення пального у автомобілі їх залишив і поїхав за пальним. Водночас слід зазначити, що з моменту зупинку транспортного засобу поліцейськими до часу завершення складання протоколу ОСОБА_12 на місце події не повернувся з пальним для автомобіля. Отже, показання у частині того, що автомобілем керував ОСОБА_12, які надала особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_5, свідки ОСОБА_5 (дружина ОСОБА_5О.), ОСОБА_12 та ОСОБА_13М.(товариші ОСОБА_5 ), є неспроможними.

З огляду на викладені вище докази, які є взаємоузгодженими між собою і доводять винуватість ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин встановлених суддею суду першої інстанції, доводи ОСОБА_5 про невинуватість, є необґрунтованими.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а постанову судді Глобинського районного суду Полтавської області від 4 травня 2017 року щодо ОСОБА_5 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду ОСОБА_1