Справа № 304/308/19
Провадження № 3/304/120/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2019 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Чепурнов В.О., при секретарі судового засіданні - Гавій Л.В., з участю представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Мельника Я.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Великоберезнянського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України,

за ч. 1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу №3 про адміністративне правопорушення від 19 лютого 2019 року, ОСОБА_1 ставиться за вину те, що «за рішенням суду немайнового характеру про стягнення аліментів за наявності заборгованості, сукупний розмір яких перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, тобто заборгованість божника ОСОБА_1 станом на 19 лютого 2019 року становить 8 800 грн».

Зазначені дії ОСОБА_1 старшим державним виконавцем Великоберезнянського міжрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Пітков`ят С.І. кваліфіковано за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

На підтвердження вини ОСОБА_1 надані: протокол №3 про адміністративне правопорушення від 19 лютого 2019 року, копія виконавчого листа №708/640/2012, виданого Перечинським районним судом Закарпатської області 06 липня 2012 року, копію постанови головного державного виконавця відділу ДВС Перечинського РУЮ про відкриття виконавчого провадження від 13 грудня 2012 року та розрахунок заборгованості по аліментах станом на 19 лютого 2019 року.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його виїздом за межі області. Разом з цим, з метою недопущення порушення строків розгляду даної справи про адміністративне правопорушення, така розглядається у відсутності ОСОБА_1

Представник стягувача ОСОБА_2 - адвокат Мельник Я.Ю. у судовому засіданні з огляду на наявність у ОСОБА_1 заборгованості по аліментах, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, просив піддати такого адміністративній відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Заслухавши пояснення представника стягувача, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Положення ст. 7 цього Кодексу передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

КУпАП чітко передбачає, що закінчення строків накладення адміністративних стягнень є підставою, що виключає провадження у справі на будь-якій стадії.

Тобто приписи 247 статті КУпАП є імперативними, і чітко вказують, що суд повинен лише закрити провадження, і не вирішувати при цьому жодних інших питань.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Стаття 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка згідно ч. 1 ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, надає кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 11 від 17 жовтня 2014 року «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» строки, встановлені Кодексом України про адміністративні правопорушення, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію.

Також під час розгляду даної справи суддя враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (Oleksandr Fedorovych VOLKOV v. Ukraine, заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV).

Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованість зі сплати аліментів» № 2234-VII від 07 грудня 2017 року, який набрав чинності 06 лютого 2018 року, КУпАП було доповнено статтею 183-1, яка передбачає адміністративну відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового стягнення.

У подальшому Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» № 2475-VIII від 03 липня 2018 року, який набрав чинності 28 серпня 2018 року, статтю 183-1 КУпАП викладено в новій редакції.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Оскільки стаття 183-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів, то дана норма не має зворотної дії в часі, тому період часу несплати аліментів особою до вступу в дію статті 183-1 КУпАП не має братися до уваги при обрахунку сукупного розміру аліментної заборгованості, як умови притягнення до адміністративної відповідальності за вказаною нормою закону.

Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що відповідно до вимог частин 1, 2 статті 8 КУпАП облік сукупного розміру заборгованості за 6 (шість) місяців, наявність якої передбачена диспозицією ст. 183-1 КУпАП, починається з моменту введення в дію статті 183-1 КУпАП, тобто з 06 лютого 2018 року.

З розрахунку заборгованості по аліментам станом на 19 лютого 2019 року, який був доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, так і з розрахунку заборгованості по аліментах станом на 23 квітня 2019 року, наданого державним виконавцем на адвокатський запит Мельника Я.Ю ., вбачається, що станом на 07 серпня 2018 року, тобто через шість місяців після введення в дію статті 183-1 КУпАП, у ОСОБА_1 вже була наявна заборгованість по аліментах, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, а відтак саме з цієї дати державному виконавцю стало відомо про наявність у діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Із системного аналізу ст. 183-1 КУпАП випливає, що вказане адміністративне правопорушення є триваючим.

Відповідно до змісту ч. 12 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» у разі наявності в діях боржника ознак адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, державний виконавець складає протокол про адміністративне правопорушення та надсилає його для розгляду до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби.

Оскільки, з моменту виявлення правопорушення (07 серпня 2018 року) пройшло більше ніж 3 (три) місяці, при цьому матеріали справи про адміністративне правопорушення надійшли до суду від відділу державної виконавчої служби лише 26 лютого 2019 року, тобто вже з пропуском передбаченого ст. 38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення, у зв`язку з чим суддя не має правових підстав встановлювати винність або невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного у протоколі правопорушення та змушений провадження у справі закрити.

Тому, керуючись статтями 7, 38, 247 ч. 1 п. 7, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, с у д д я, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП на підставі ч. 1 п. 7 ст. 247 КУпАП - закрити.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:Чепурнов В. О.