Справа №: 653/3354/19
Провадження № 3/653/1343/19
П О С Т А Н О В А

іменем України

07 листопада 2019 року м. Генічеськ

Суддя Генічеського районного суду Херсонської області Берлімова Ю.Г., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працює, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 10 вересня 2019 року о 10 год. 30 хв. в м. Херсон на перехресті Миколаївське шосе та вул. Нестерова, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2104 держ. номер НОМЕР_2 та рухаючись по другорядній дорозі на перехресті нерівнозначних доріг не надав дорогу транспортному засобу Ford Fusion держ. номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , який наближався до вказаного перехрестя по головній дорозі, в результаті чого сталось зіткнення. При ДТП обидва автомобіля отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3 б, п. 16.11 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.

Під час складання протоколу та в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнав та зазначив, що він виїжджав з вул. Нестерова на Миколаївське шосе та знаходившись на другорядній дорозі перехрестя призупинився, щоб впевнитись, що ліва смуга вільна та почав виконувати поворот вліво. Вказує, що швидкість автомобіля була не більше 20 км/год. При завершенні повороту з правої сторони сталося зіткнення з автомобілем Форд. З якою швидкістю їхав вказаний автомобіль не знає, але автомобілі роз`їхались на значну відстань. Вказує, шо ліва смуга була вільна, а зіткнення сталось через те, що водій Форт, що їхав по крайній правій смузі різко повернув кермо вліво, де вже їхав ОСОБА_1

Суддя, вислухавши пояснення правопорушника, потерпілого, свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306, правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Пунктом 2.3 б ПДР України встановлений обов`язок водія бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Глава 16 Правил дорожнього руху визначає порядок проїзду перехресть. Так, п. 16.11 ПДР України встановлено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Положеннями ст. 124 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суддя вважає, що незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, вона підтверджується сукупністю наданих доказів:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 194918 від 10 вересня 2019 року;

- поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , який під час складання протоколу та в судовому засіданні пояснив, що він рухався на автомобілі Форд по Миколаївському шосе в напрямку м. Херсон та став учасником ДТП. Вказує, що зі сторони вул. Нестерова на другорядній дорозі рухався автомобіль ВАЗ 2104, який повертав у бік Херсона зі швидкістю 25-30 км/год. Вказує, що він в свою чергу, рухався зі швидкістю 50-56 км/год по головній дорозі на середній смузі, оскільки на правій смузі була перешкода, а на крайній лівій смузі стояло біля десятка автомобілів. Рухаючись по своїй смузі він побачив як червоний автомобіль почав повертати з другорядної смуги на його смугу. Для того, щоб не допустити зіткнення ОСОБА_2 почав уходити праворуч, але автомобіль ВАЗ 2104 зачепив його. Вважає, що у автомобіля ОСОБА_1 , була погана видимість, оскільки ліва смуга була зайнята машинами, в тому числі вантажівкою. Вказує, що після ДТП підійшов до автомобіля ОСОБА_1 , де на нього почали кричати, що він підрізав їх автомобіль, проте це не відповідає дійсності.

Суддя вважає, що пояснення ОСОБА_1 щодо того, що зіткнення автомобілів відбулось за вини автомобіля Форд суперечать зібраними у справі доказам, а також не спростовують обов`язок водія виконувати вимоги п. 2.3 б та п. 16.11 ПДР України.

В даному випадку, в ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 виїздив з другорядної дороги та, не надавши дорогу автомобілю, що рухався по головній дорозі та наближався до перехрестя нерівнозначних доріг, здійснив поворот вліво, виїжджаючи на головну дорогу, в результаті чого сталось зіткнення.

Пояснення правопорушника про те, що при виїзді на головну дорогу він переконався, що смуга, на яку він виїжджає вільна та зіткнення сталось за вини водія автомобіля Форд, який здійснив різкий рух кермом та підрізав його автомобіль не знайшли свого підтвердження.

Вказане спростовується схемою місця ДТП, на якій зображені напрямки руху транспортних засобів, місце зіткнення автомобілів, місцезнаходження автомобілів на момент складання схеми, а також характером пошкоджень транспортних засобів, отриманих внаслідок ДТП, а саме переднє праве крило, права фара та передній бампер у автомобіля ВАЗ 2104 та ліва сторона крила, пасажирські двері та задній бампер у автомобіля Форд, що вказує на те, що водій ОСОБА_1 здійснив виїзд на головну дорогу не давши дорогу.

Суддя не приймає в якості доказу пояснення свідка ОСОБА_3 , яка пояснила, що вона була пасажиром автомобіля ВАЗ 2104, водій якого, виїжджаючи на головну дорогу зупинився та повернув на смугу, яка була вільною, а вже закінчивши поворот в їх автомобіль врізався автомобіль Форд.

Вказані пояснення суддя вважає не послідовними та суперечливими, оскільки свідок не змогла пояснити з якого боку та в який момент сталося зіткнення та не навела переконливих свідчень про те, як рухався автомобіль Форд.

З огляду на це, з урахуванням обставин справи, суддя приходить до висновку про те, що дорожньо-транспортна пригода сталась за вини водія ОСОБА_1 , а тому, враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Суддя вважає можливим призначити адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в його мінімальному розмірі, при цьому суд враховує характер вчиненого, особу правопорушника, який не працює,обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність суддею не встановлено.

Також, керуючись ч. 5 ст. 283 КУпАП постанова суду про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, тобто згідно ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 384 грн. 20 коп. на користь держави.

Керуючись ст. ст. 283, 284, 285 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі

двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок)

гривень 00 коп. на користь держави (Призначення платежу:*;21081300; БД ; 194918;*, р/р UA9021001, Код ЄДРПОУ- 37959517, МФО - 899998, Назва отримувача коштів: ГУК у Херсонській області/Херсонська область/21081300, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. на користь держави (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код_за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО)899998, рахунок отримувача UA 6026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня

вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не

пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою

статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового

виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи

або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення

адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

-подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

-витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через

Генічеський районний суд Херсонської області на протязі десяти днів.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Постанова набрала чинності «____»__________20_____року.

Суддя Генічеського районного суду Ю. Г. Берлімова