Справа № 203/1140/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2019 суддя Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Казак С.Ю., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області, стосовно

ОСОБА_1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина ОСОБА_3,

проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_2

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 ОСОБА_4, -

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшли матеріали адміністративної справи з протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №102149, складеним 18.03.2019 року відносно ОСОБА_1 ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 ОСОБА_4, за фактом порушення вимог п.2.5 ПДР України.

Як зазначено в протоколі, 18.03.2019 року в м.Дніпро на пр.Пушкіна,1, водій ОСОБА_1 ОСОБА_2 керував автомобілем MAZDA 323 н/з WB795661 з ознаками наркотичного спяніння (тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло, почервоніння очей, поведінка не відповідає дійсності). Від проходження огляду на стан наркотичного спяніння водій відмовився в присутності двох свідків.

В призначене судове засідання ОСОБА_1 ОСОБА_2 не зявився, не повідомивши про причини своєї нявки. Разом з тим, представником останнього до суду було подане клопотання, в якому ставилось питання про закриття провадження по справі на підставі п.1 ст.247 ОСОБА_4. В обґрунтування останнього зазначено, що в порушення вимог ст.35 Закону України «Про національну поліцію» зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 ОСОБА_2 було здійснено безпідставно, про причини зупинки не повідомлено. При перевірці документів інспектором поліції було встановлено, що ОСОБА_1 ОСОБА_2 є громадянином ОСОБА_3 та лише частково розуміє російську мову, та не розуміє українську. Проте, в порушення вимог ст.268 ОСОБА_4 під час складання протоколу перекладача залучено не було. Крім того, у відповідності до ст.266 ОСОБА_4 ОСОБА_2 після складання протоколу від керування транспортним засобом не був відсторонений. Направлення на огляд не складалось. Мали місце чисельні порушення при складанні протоколу: не зазначено час вчинення правопорушення; не вказано повністю (без скорочень) по саду особи,я кА склала протокол; пояснення свідків мають дописки ручкою з іншим кольором; однакові за змістом та стилістичним викладенням тексту; в поясненнях у відповідній графі не зазначено документу, за допомогою якого було встановлено особу свідків.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.7 ОСОБА_4 ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 ОСОБА_4 встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.251 ОСОБА_4 доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст.130 ОСОБА_4 відповідальність за ч.1 вказаної статті настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частинами 1,2,3 ст.266 ОСОБА_4 встановлено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцей-ським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Відповідно до п.2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року, з наступними змінами (далі - Порядок), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп'яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно п.п.3,4 вказаного Порядку огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 5 Порядку передбачено, що результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану спяніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан спяніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану спяніння.

Підтвердження стану сп'яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Згідно п.п.6,7 Порядку встановлено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Відповідно до п.1 розділу І Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція), остання визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан спяніння), та оформлення результатів такого огляду.

Пунктами 2,3,4 розділу І вказаної Інструкції передбачено, що огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного спяніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно п.6 розділу І Інструкції огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспорт-ного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 7 розділу І Інструкції встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 ОСОБА_4.

Відповідно до п.9 розділу І Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Пунктом 12 розділу І Інструкції встановлено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоровя.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини у рішенні від 15.05.2008 року відзна-чив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер ОСОБА_4 (п.21 рішення). Вказане вимагає дотримання стороною обвинувачення відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Крім того, Конституційний суд України в рішенні від 22.12.2010 року №23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до закріпленого ст.62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою та не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що в останньому не зазначено час вчинення правопорушення.

Ані рапорт працівника поліції, ані пояснення залучених свідків не містять жодних посилань на характерні ознаки наркотичного спяніння у ОСОБА_1 ОСОБА_2, що визначені п.4 розділу І Інструкції. Таким чином, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки наркотичного спяніння не засновані на жодному доказі.

Також з протоколу про адміністративне правопорушення, рапорту працівника поліції та пояснень свідків не вбачається в чому саме полягали дії ОСОБА_1 ОСОБА_2 щодо ухилення від проходження огляду. При цьому, до протоколу не долучено доказів щодо складання працівниками поліції направлення на огляд, передбачене додатком №1 Інструкції. А тому, відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 ОСОБА_2 направлявся для проходження огляду в передбаченому законом порядку та, відповідно, ухилявся від його проходження в передбаченому законом порядку.

Окрім цього, в матеріалах справи відсутня інформація щодо вжиття працівниками поліції заходів в порядку ст.ст.265-2,266 ОСОБА_4 щодо тимчасового затримання транспортного засобу та відсторонення правопорушника від керування останнім.

Відповідно до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 ОСОБА_2 є громадянином ОСОБА_3 та як зазначив представник останнього в поданому клопотанні українською мовою не володіє, а російську розуміє частково. Таким чином, останній не володів українською мовою, якою складено протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи, в обсязі, достатньому для усвідомлення юридичних термінів, предявлених працівниками поліції вимог та розуміння суті інкримінованого йому правопорушення.

Склавши протокол на місці вчинення правопорушення та не залучивши перекладача, працівники поліції не дотримались приписів ст.ст.268,274 ОСОБА_4 та обмежили права позивача на участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження по справі відносно ОСОБА_1 ОСОБА_2 на підставі п.1 ч.1 ст.247 ОСОБА_4 за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 ОСОБА_4.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7,130,245,251,256,266,280,283,284 ОСОБА_4, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1., - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 ОСОБА_4 за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 ОСОБА_4.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.Ю.Казак

Постанова набрала чинності ___________ 201__ року.