КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/3570/2019
Категорія: ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 грудня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю захисника особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Пічуріна А.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 20 серпня 2019 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Дніпровського районного суду м. Києва від 20 серпня 2019 року,

ОСОБА_1 ,який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення:

- за ст. 124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 копійок;

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 36 КУпАП суддя наклав на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Цією ж постановою, стягнено з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 гривні 20 копійок на користь держави.

Як встановлено постановою судді, 26 травня 2019 року о 20 год. 45 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Renault Kangoo», н/з НОМЕР_1 в м. Києві на перехресті просп. Гагаріна з вул. Сергієнка, не був уважним, та не впевнився у безпечності перестроювання в крайню праву смугу із середньої, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «BMW X5», н/з НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункти 2.3 б, 10.3 Правил дорожнього руху України.

Крім того, 26 травня 2019 року о 20 год. 45 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем марки «RenaultKangoo», н/з НОМЕР_1 в м. Києві на перехресті просп. Гагаріна з вул. Сергієнка, у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, за згодою водія, проведено у встановленому законом порядку, у лікаря нарколога в медичному закладі КМНКЛ «Соціотерапія», що за адресою: м. Київ, просп. Визволителів, 6. Результат огляду 1,81 %. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.9 а Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 20 серпня 2019 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадження у справі відносно нього закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, оскільки судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, а саме: неправильно застосовано норми ч. 1 ст. 130, ст. 251, ст. 266 КУпАП та порушено норми ст. 252 КУпАП.

Зокрема, як зазначає апелянт, він дійсно 25 травня 2019 року о 20:45 год., керував автомобілем Рено «Кенго» по просп. Гагаріна у м. Києві, з лівого боку його підрізав автомобіль, і намагаючись уникнути зіткнення, він звернув автомобіль в правий бік у зв`язку з чим зіткнувся з іншим автомобілем, після чого, на місце події прибули патрульні поліцейські та зафіксували факт ДТП, які в подальшому запропонували йому пройти перевірку на наявність алкогольного сп`яніння у медичному закладі, на що він погодився, адже був у тверезому стані.

Прибувши до медичного закладу КМНКЛ «Соціотерапія», як вказує апелянт, йому не надали жодної документації на пристрій, яким здійснювалась перевірка та не було йому надано і пристрій для огляду, а також при цьому лікар використав на Драгері (алкотестері) мундштук (трубку), яка була до цього вже одягнутою на вказаний пристрій, і така помилка медичного закладу, і патрульних поліцейських, на думку апелянта, свідчить про наявність фальшування фактів його вини у скоєнні правопорушення, яке він не скоював.

Звертає увагу апелянт і на те, що в матеріалах справи знаходиться відеозапис проходження медичного огляду не у повному обсязі, і до суду, як зазначає апелянт, був наданий тільки його фрагмент, що підтверджує факт проходження ним медичного огляду та не містить момент підготовки пристрою (драгеру) до початку проходження тесту на алкогольне сп`яніння.

На думку апелянта, своїми діями лікар КМНКЛ «Соціотерапія» та працівники поліції порушили «Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Крім того, апелянт вказує на те, що і на вимогу суду КМНКЛ «Соціотерапія» не надано повного фрагменту відеозапису його проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння та зазначає про те, що у справі не були допитані свідки, і цього суд першої інстанції не врахував, а припустився грубих, суперечливих висновків, через що неправильно застосував норму ч. 1 ст. 130 КУпАП та незаконно наклав на нього адміністративне стягнення саме за керування транспортних засобом у стані алкогольного сп`яніння, про що у мотивувальній частині постанови чітко і прямо наголосив.

Заслухавши пояснення захисника особи, яка подала апеляційну скаргу, який її підтримав та просив задовольнити; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 вважаю, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо нього містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновків суду як щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, так і його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а також у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Зокрема, крім протоколів про адміністративні правопорушення серії ДПР18 № 309644 та серії ДПР18 № 309615 від 26 травня 2019 року, які було складено щодо ОСОБА_1 , вина останнього у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, як обґрунтовано зазначається в оскаржуваній постанові, підтверджується наступними доказами: схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 26 травня 2019 року; письмовими поясненнями учасників ДТП; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26 травня 2019 року, яким визначено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння; рапортом поліцейського УПП у м. Києві від 26 травня 2019 року; копією акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 004637 від 26 травня 2019 року; копіями квитанцій приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» від 26 травня 2019 року тестів № 3907 та № 3908, з результатами відповідно 1.81 та 1.47 %.

До того ж, сам ОСОБА_1 в судовому засіданні, хоча і заперечував свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, проте повністю визнав свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 цього Кодексу.

Надаючи оцінку цим та іншим доказам у їх сукупності, суддя, яка розглядала справу про адміністративне правопорушення, дійшла обґрунтованих висновків про те, що твердження ОСОБА_1 про відсутність у нього ознак алкогольного сп`яніння та порушення, допущені під час проведення його огляду у лікаря нарколога КМНКЛ «Соціотерапія» спростовуються, крім іншого, наданими суду копіями сертифікату перевірки від 05 жовтня 2017 року, виданого ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартів, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» на засіб вимірювальної техніки: газоаналізатори Drager типу Alcotest, який чинний до 05.10.2027 та свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/0292 від 18.01.2019 - газоаналізатора Alcotest 6820, зав. № ARKL-2587 фірми Drager Safety AG & Co. KGaA, Німеччина, чинного до 18.01.2020 року.

Більш того, як обґрунтовано зазначено в оскаржуваній постанові, перевірка ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у КМНКЛ «Соціотерапія» за допомогою сертифікованого приладу - газоаналізатора «Drager Alcotest 6820», який пройшов відповідну повірку, строк дії якої на момент огляду не закінчився, проводилася двічі з інтервалом 20 хв. а саме о 23:04 та о 23:25 і в обох випадках результат тесту показав значне перевищення рівня алкоголю у повітрі, яке видихається, що об`єктивно спростовує твердження ОСОБА_1 про те, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи сукупність наведених вище доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності, суд апеляційної інстанції не може погодитися з доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення судом були неправильно застосовані норми матеріального права та порушені норми процесуального права, а саме неправильно застосовані норми ч. 1 ст. 130 та ст.ст. 251, 266 КУпАП та порушено норми ст. 252 цього Кодексу, оскільки вони не ґрунтуються на вказаних вище вимогах закону та суперечать фактичним обставинам справи, які були встановлені на підставі належних та допустимих доказів, оцінка яких ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

У зв`язку з цим, доводи, наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не можуть бути визнані обґрунтованими та такими, що відповідають фактичним обставинам та матеріалам справи, а відтак служити підставами для скасування оскаржуваної постанови судді та закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, перевіривши доводи апеляційної скаргиОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції вважає необхідним, за наслідками її розгляду, прийняти рішення, яким залишити вказану апеляційну скаргу без задоволення, а постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 20 серпня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 20 серпня 2019 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Левко В.Б.