Справа 753/1729/19 Головуючий у I-й інстанції - Домарєв О.В.
Провадження № 33/824/1757/2019 Суддя-доповідач - ПолосенкоВ.С.
Категорія ст.130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ПолосенкоВ.С., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 22 березня 2019 року, якою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого водієм, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови, 28.12.2018 року приблизно о 10 год. 15 хв. по вул. Кармелюка в смт. Літин, ОСОБА_3 керував транспортним засобом «MAN», з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння в присутності двох свідків проводився із застосуванням приладу «Drager», який зафіксував результат 0,58 ‰.

Постановою судді місцевого суду Білецького О.Р. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

На вказану постанову судді, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у зв'язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, винесеною без повного дослідження обставин справи. Апелянт зазначає, що працівниками поліції огляд на стан сп'яніння проводився з грубими порушеннями положень Інструкції та за допомогою приладу, який знаходився не у відкаліброваному стані. Вказує, що в результаті тесту на стан сп'яніння, який проводився 28.12.2018 року, дата останнього калібрування зазначена 06.03.2018 року. А тому апелянт вважає, що даний результат є недійсним. Також вказує, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог закону та в ньому не зазначено свідків, які були присутні під час його складання.

Крім того, зазначає, що перед проведенням огляду на стан сп'яніння працівники поліції надали йому мундштук від приладу «Драгер», який був в негерметичній упаковці, на що ОСОБА_3 звертав увагу осіб, які були присутні під час огляду. Таким чином, на думку апелянта, матеріали справи не місять будь-яких належних та допустимих доказів наявності в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вислухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її представника в підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Суддею враховано фактичні обставини справи та докази, які свідчать про те, що 28.12.2018 року приблизно о 10 год. 15 хв. по вул. Кармелюка в смт. Літин, ОСОБА_3 керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п.2.9. ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вина ОСОБА_3у вчиненому підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 263153 від 28.12.2018 року, який підписаний ОСОБА_3,поясненнями ОСОБА_3в протоколі про адміністративне правопорушення, відповідно до яких він зазначив, що: "Вчора випив пляшку пива, сьогодні керував автомобілем та був зупинений працівниками поліції, в присутності двох свідків продув алкотест 6810, який показав0,58 ‰. Також зазначив, що зобов'язується не керувати транспортним засобом до повного витверезіння; актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів, роздруківкою тестування проведеного за допомогою приладу «Drager Alkotest 6810», відповідно до якої гр. ОСОБА_3 28.12.2018 року перебував в стані алкогольного сп'яніння, результат становить 0,58 ‰; актом огляду на стан сп'яніння.

На підставі зібраних у справі доказів суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З акту огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що огляд водія проводився в присутності двох свідків, за допомогою приладу "Alcotest 6810", результат огляду позитивний - 0,58 ‰. З результатами проведеного огляду ОСОБА_3погодився(а.с. 4).

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення.

Оскільки ОСОБА_3в присутності свідків та поліцейських не висловлював незгоду з результатами оглядуіз зазначеним показником 0,58 ‰, твердження апелянта про те, що докази, які містяться в матеріалах справи, отримані працівниками поліції з порушенням встановлених законом вимог не грунтуються на матеріалах справи.

Доводи апелянта на те, що технічний засіб «Драгер Alcotest 6810», який використовувався працівниками поліції для визначення стану сп'яніння знаходився у не відкаліброваному стані, оскільки повірка приладу (калібрування) має проводитися кожні шість місяців, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними.

Відповідно до Закону України про "Про метрологію та метрологічну діяльність" № 1314-VIII від 05.06.2014 року, міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки "Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихується", встановленого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 1747 від 13.10.2016 року становить один рік.

Згідно з роз'ясненнями ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» від 04.04.2017, газоаналізатори для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі Drаger Alcotest 6810, що вже перебувають в експлуатації, відповідають вимогам чинного законодавства та можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення процедур «Сервісне технічне обслуговування», «Градуювання» та «Повірка».

Також, відповідно до роз'яснень ДП «Укрметртестстандарт» максимальний інтервал між операціями «Сервісне технічне обслуговування» та «Градуювання» газоаналізаторів Drаger Alcotest 6810 становить 12 місяців.

З письмової роздруківки показників технічного засобу Drаger Alcotest 6810, яким проводився огляд ОСОБА_3 вбачається, останнє калібрування (градуювання) цього приладу відбулося 06.03.2018 року (а.с.2).

Таким чином, на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3, а саме 28.12.2018 року, вказаний прилад був сертифікований, калібрований та придатний для здійснення на ньому відповідного огляду для виявлення стану алкогольного сп'яніння.

Також, огляд проводився в присутності свідків, та з дотриманням вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735.

Посилання апелянта на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог закону є безпідставними.

За змістом ст.256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, в ньому наявні пояснення ОСОБА_3, в яких він зазначає, що днем раніше випив пляшку пива та зобов'язується до повного витверезіння не керувати транспортним засобом. Даний протокол містить підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. При цьому будь-яких зауважень щодо змісту складеного протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 не було подано.

Враховуючи наведене, доводи апелянта про те, що огляд проведений з використанням приладу «Драгер» є незаконним, а складений протокол про адміністративне правопорушення за результатами такого огляду є недопустимим доказом по справі, не грунтуються на матеріалах справи.

Суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_3 та його представника наданих в суді апеляційної інстанції про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вони суперечать об'єктивним даним, встановленим місцевим судом та під час апеляційного розгляду даної справи.

Достатніх доводів і належних доказів, які б спростовували правильність висновків судді щодо визнання винним та накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення апеляційна скарга не містить.

Твердження апелянта про винесення постанови без всебічного з'ясування обставин справи не ґрунтуються на матеріалах справи, так як всі обставини справи суддею були досліджені всебічно, повно і об'єктивно.

Порушень вимог закону при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та під час розгляду справи місцевим судом, які можуть бути підставою для скасування постанови судді, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для її скасування, в зв'язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 22 березня 2019 року, щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Полосенко