ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1297/19 Справа № 175/2821/19 Суддя у 1-й інстанції - Бойко О. М. Суддя у 2-й інстанції - Кондаков Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кондаков Г.В., за участю секретаря судового засідання Петльованої О.М., а також ОСОБА_1 - особи, що притягується до адміністративної відповідальності, його захисника - адвоката Тарасевича С.В., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу останнього на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2019 року, -

в с т а н о в и в:

03 жовтня 2019 року постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, з незакінченою вищою освітою, студента 5-го курса ПДАБА, неодруженого, який зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

На думку суду ОСОБА_1 скоїв правопорушення при наступних обставинах.

06 липня 2019 року о 23 год. 10 хвил. водій ОСОБА_1 , знаходячись на перехресті вул. Шосейна та Дачна в м. Підгородне, Дніпропетровської області керував автомобілем марки ГАЗ-324 з державним реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. На вимогу співпрацівника поліції у присутності двох свідків пройти в установленому порядку медичний огляд на встановлення сп`яніння, відмовився.

Вказані дії, на твердження суду першої інстанції, утворюють склад правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності, не згоден з рішенням суду. В апеляційній скарзі просить його скасувати, провадження по справі закрити з підстав, передбачених ст. 247 п. 1 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Вказує на те, що докази на підтвердження доводів суду про його винність в матеріалах справи не містяться, а висновки про обставини правопорушення суперечать фактичним обставинам справи.

Вважає, що розгляд справи проведений неповно і необ`єктивно без належної оцінки даних, які містяться в матеріалах справи.

Відмовився від застосування алкотестеру Драгер, оскільки ставив під сумнів об`єктивність його показників. Тому наполягав на медичному обстеженні.

Стверджує, що свідки на місці події дали неправдиві покази, що носять поверхневий характер, і що їх не можна визнавати належними, оскільки безпосередньо не допитувались судом.

Також не досліджувався судом відеозапис події.

На підтвердження необ`єктивності судового рішення, посилається на те, що в судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_4 , однак її показам суд не дав оцінки і в рішенні не посилався на них.

У зв`язку з допущеною неповнотою і необ`єктивністю судового розгляду, постанову суду першої інстанції просить скасувати з підстав, передбачених ст. 247 п. 1 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Заслухав особу, що притягнута до адміністративної відповідальності, його захисника, про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, у скоєнні якого його визнано винним, суд апеляційної інстанції перевірив доводи, на які ті послалися, дослідив матеріали справи, вважає, що скарга підлягає задоволенню, постанова скасуванню з закриттям провадження по справі на підставі ст. 247 КУпАП.

Розв`язуючи апеляційну скаргу по суті її вимог, звертається увага на те, що орган (посадова особа), відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Між тим, вказані вимоги закону, судом першої інстанції не було дотримано.

В обґрунтування своїх доводів про доведеність вини ОСОБА_1 суд послався на дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків, та рапорт співпрацівника поліції.

Суд вважав, що вказаних даних достатньо для визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

В засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 стверджував, що не перебував в день події в стані алкогольного сп`яніння, оскільки не вживав алкоголю. Така підозра у працівника поліції виникла у зв`язку з тим, що спиртні напої вживали його приятелі, які знаходились в салоні автомашини. Оскільки не довіряв результатам застосування алкотестера Драгер, наполягав забезпечити доставку в медичний заклад для обстеження, в чому було відмовлено.

З метою перевірки версії ОСОБА_1 та його захисника, до суду апеляційної інстанції двічі викликались свідки події, за участю яких було складено протокол про адміністративне правопорушення, співпрацівники поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які його складали і приймали участь у фіксації вказаного порушення. Однак вони в засідання не прибули з посиланням на вигаданість обставин, які нічим не були підтверджені, тобто не з`явились без поважних причин. Тому суд апеляційної інстанції вимушений приймати рішення за наявності тих доказів, які містяться в справі.

Отже, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що доведеність вини особи, що притягується до адміністративної відповідальності повинна ґрунтуватись на доказах здобутих і складених відповідно до процесуальних норм адміністративного закону, і які узгоджуються між собою і з іншими доказами по справі.

З урахуванням наведеного, суд не може прийняти в якості допустимих доказів письмові пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , оскільки останні не попереджались про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, безпосередньо судом не допитувались. В засідання суду апеляційної інстанції не зявились. Крім того, особа, яка притягується до відповідальності, в такому випадку позбавляється можливості при спілкуванні з останніми з`ясувати всі обставини порушення. Тому на переконання суду апеляційної інстанції письмові пояснення свідків не можна вважати легітимними без їх судової перевірки.

Суд також позбавлений можливості з`ясувати обставини правопорушення у інспекторів поліції, явка яких не була забезпечена їх керівництвом, а відповідно до довідки заступника начальника Департаменту ПП в Дніпропетровській області, відео запис щодо обставин скоєння ОСОБА_1 порушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП не зберігся у зв`язку із збігом терміну зберігання відповідно до наказу МВС України № 1026 від 18 грудня 2018 року.

Таким чином, дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення і рапорті інспектора поліції не достатні для того, щоб вважати доведеною вину ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, вказаного в постанові при обставинах встановлених органом поліції і судом першої інстанції.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає безумовному скасуванню, провадження по справі закриттю з підстав, передбачених ст. 247 п. 1 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247 п. 1, 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Тарасевича С.В. задовольнити.

Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2019 року у відношенні ОСОБА_2 скасувати, провадження по справі закрити з підстав, передбачених ст. 247 п. 1 КУпАП за відсутністю в діях останнього складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: Г.В. Кондаков