Справа № 159/606/19
Провадження № 3/159/590/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2019 року м. Ковель

Cуддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Бойчук П.Ю., розглянувши справу, що надійшла від Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, паспорт серії АС № 262886, виданий 30.09.1997 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого та проживаючого за адресою: м. Ковель, вул. 40-років Перемоги, 11а/3в, працюючого акомпаніатором у Ковельській гімназії ім. Олени Пчілки,

передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він 29.01.2019 року (точний час не встановлено) в м. Ковелі по вул. Володимирській, 75, керував автомобілем марки "Фольксваген Пасат", державний номерний знак АС 7609ВІ, в стані алкогольного спяніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Alcotest Drager 0181", у присутності двох свідків, що підтверджується тестом № 1392 від 29.01.2019 року 00 год. 16 хв., результат огляду становить 0,45 проміле.

Таким чином, ОСОБА_1 ставиться у вину порушення п. 2.9а Правил дорожнього руху та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні вказаного правопорушення не визнав повністю та пояснив, що 29.01.2019 року він, керуючи автомобілем марки "Фольксваген Пасат", був зупинений працівниками поліції, у звязку з тим, що не працювала лампочка ближнього світла фар. При цьому зазначив, що керував автомобілем у тверезому стані, оскільки алкогольних напоїв не вживав. У звязку з хворобою полоскав горло лікарськими засобами. При продуванні приладу «Драгер» було зафіксовано вміст алкоголю у повітрі, що видихається 0,45 проміле, з чим він був незгідний.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначив, що в діях його підзахисного не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у звязку з тим, що у протоколі про адміністративне правопорушення містяться розбіжності в часі керування транспортним засобом та проходженні огляду на стан алкогольного спяніння. Крім цього, захисник зазначив, що огляд на встановлення стану алкогольного спяніння проводився з порушеннями, оскільки при його проведенні свідки не були безпосередньо присутні.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення серії БД №422120 від 29.01.2019 року складено поліцейським роти з обслуговування м. Ковель УПП у Волинській області ДПП ОСОБА_3, а свідками даної події були громадяни: ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка поліцейський роти з обслуговування м. Ковель УПП у Волинській області ДПП ОСОБА_3 пояснив, що 29.01.2019 року під час патрулювання м. Ковеля, в районі вул. Володимирської було помічено автомобіль марки «Фольксваген Пассат Б-4», у якого не працювала фара ближнього світла. Після зупинки вказаного транспортного засобу, у водія було виявлено ознаки алкогольного спяніння та було запропоновано пройти тест для встановлення стану алкогольного спяніння. Під час проходження тесту для встановлення стану алкогольного спяніння ОСОБА_1 було встановлено, що останній перебуває в стані алкогольного спяніння. Крім цього, зазначив, що свідки даної події були присутні при проходженні водієм огляду на встановлення стану алкогольного спяніння. Розбіжності у часовому проміжку між керуванням та проходженням огляду на стан спяніння пояснити не зміг.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 пояснила, що 29.01.2019 року вона була запрошена працівниками поліції в якості свідка при складанні адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 Сам момент проведення огляду на стан сп'яніння за допомогою спеціального засобу (продування приладу) та його результати вона не бачила, оскільки стояла в стороні та розмовляла по телефону.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 пояснив, що він був зупинений працівниками поліції для участі в якості свідка при проходженні ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного спяніння. Він був присутнім при продуванні водієм приладу, однак результати такого огляду він не пам'ятає. Інший свідок у справі, особа жіночої статі, з якою він розмовляв, була також запрошена в якості свідка та під час проведення огляду стояла поряд за 1-2 метра від нього.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, пояснення свідків, вивчивши матеріали справи, суддя вважає за необхідне провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП в зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно п. 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 року № 1452/735 огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Тобто, огляд з використанням приладу має проводитися в присутності двох свідків від початку до його закінчення. Свідкам має бути розяснено, що буде проводитись обстеження з допомогою приладу, прилад їм має бути продемонстрований і названі його характеристики. Використання приладу має відбуватися в присутності свідків, результати приладу мають бути їм показані. І лише після цього свідки фіксують побачене у відповідних документах.

Однак, вказана процедура не була дотримана.

Зокрема, з пояснень свідка ОСОБА_5 вбачається, що вона сам момент проходження огляду не бачила, проте поставила свій підпис в документах, які були надані працівниками поліції.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_6 підтвердили, що свідок ОСОБА_5 була присутня під час огляду.

В той же час, з оглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної боді-камери поліцейського щодо обставин події встановити присутність в ході огляду на стан сп'яніння свідка ОСОБА_5 та підтвердити чи спростувати пояснення всіх свідків щодо цієї обставини не виявляється можливим, оскільки відеозапис проводився в нічну пору доби, а тому є нечітким (зображення фактично відсутнє).

Крім цього, свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні вказувала, що ОСОБА_1 є її колегою по роботі. Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердив, що один зі свідків був зупинений, а іншим свідком була чи то дружина, чи то знайома водія.

За таких обставин в поліцейського ОСОБА_3 мали б виникнути обґрунтовані сумніви щодо неупередженості свідка ОСОБА_5 в ході проведення такого огляду.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що свідок ОСОБА_5 не могла бути неупередженим свідком, а тому, в силу вимог п. 6 розділу ІІ зазначеної Інструкції, не могла бути залучена поліцейським в якості свідка.

За таких обставин слід констатувати, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння був проведений фактично в присутності лише одного свідка.

Аналіз пояснень особи, яка притягується до відповідальності, в сукупності з поясненнями свідків дає підстави для висновку про те, що працівниками поліції при оформленні даного правопорушення було порушено вимоги п. 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 року № 1452/735.

Таким чином, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння з подальшим складенням відповідного акту був проведений з порушенням зазначених вище вимог, а тому такий огляд слід визнати недійсним, а як доказ вчинення правопорушення, - недопустимим.

Крім цього, протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_1, містить виправлення щодо часу керування останнім транспортним засобом, що є недопустимим. Зокрема, згідно протоколу, водій керував транспортним засобом 29.01.2019 року чи то о "00 год. 10 хв." чи то о "00 год. 20 хв.".

В судовому засіданні поліцейський ОСОБА_3 підтверджував, що в протоколі дійсним часом вчинення правопорушення є 00 год. 10 хв. В той же час вказував, що транспортний засіб був помічений о 23 год. 50 хв., а о 23 год. 51 хв. поліцейські вже підійшли до цього транспортного засобу після його зупинки.

Такі пояснення свідка ОСОБА_3 об'єктивно підтверджуються відеозаписом з реєстратора службового автомобіля поліцейських.

Зважаючи на такі пояснення свідка, слід прийти до висновку про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом саме о 23 год. 50 хв., а о 00 год. 10 хв., як про це зазначено в протоколі, керувати транспортним засобом він об'єктивно не міг, оскільки був зупинений поліцейськими та в подальшому відсторонений від керування транспортним засобом.

Таким чином, зазначений в протоколі час вчинення правопорушення не відповідає дійсності. Наявність у протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 зазначеного порушення свідчить про недопустимість протоколу як доказу.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права, який визначає людину, її права та свободи найвищою цінністю в державі, що обумовлює можливість обмеження її прав та свобод лише при неухильному дотриманні законодавства України та лише за наявності вини.

Тобто, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У своїх численних рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що дотримання органами державної влади або уповноваженими службовими особами встановленої законом процедури притягнення особи до юридичної відповідальності є невід'ємним елементом права особи на справедливий суд констатованого у ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а отже будь-яке відхилення від встановленого порядку є порушенням та не може гарантувати застосування до особи справедливих правових заходів закладених в нормах чинного законодавства.

Оскільки наявні в матеріалах справи докази є недопустимими, а будь-яких інших фактичних даних про керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння не встановлено, то вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення не доведена, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, в зв'язку з чим провадження в справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 221, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 280, 283, 284, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ковельського міськрайонного судуОСОБА_7