Справа №577/1040/19 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Буток Т. А.
Номер провадження 33/816/200/19 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 172-6 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , та прокурора Сірого Д.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25 березня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, працюючої провідним спеціалістом Відділу у Конотопському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумські області,

притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП і на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 850 грн.

Постановлено стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384,20 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з оскаржуваної постанови судді, ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП за те, що вона будучи провідним спеціалістом Відділу у Конотопському районі, як суб`єкт декларування, несвоєчасно подала декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, що передбачено ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просила постанову судді скасувати та звільнити її від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП на підставі ст. 22 КупАП за його малозначністю і оголосити їй усне зауваження, закривши провадження у справі.

В обґрунтуванні своїх вимог, ОСОБА_1 не заперечуючи самого факту правопорушення, вважає, що суд при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, в порушенні вимог ст. 33 КУпАП в повній мірі не врахував характер вчиненого правопорушення, її особу, ступінь вини, майновий стан, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Зокрема, зазначає, що з 2013 року перебуває у декретній відпустці, а в 2015 році народила другу дитину та продовжила відпустку по догляду за дитиною. Наголошує, що з 2013 року майже не слідкувала за особливостями подання декларацій, в тому числі не отримувала інформації, що використання e-mail з реєстрацією на доменах .ru наразі не можлива. Вказує, що не володіючи даною інформацією, 28.03.2018 року намагалась подати декларацію, але у зв`язку з тим, що її пошта була зареєстрована в домені .ru - це видалось не можливим, крім того неодноразові спроби зв`язатися зі службою підтримки з даного приводу були марними, оскільки лінія була постійно зайнята.

Зазначає, що розгубившись і не розуміючи причин неможливості подання декларації, лише згодом довідалась про дану обставину і зареєструвала додаткову поштову адресу, направивши дані про неї до НАЗК для реєстрації. Вказує, що нову адресу електронної пошти зареєструвала 05.04.2018 року, коли нарешті додзвонилась до оператора гарячої лінії, а відповідь на лист про зміну електронної пошти отримала лише 19.04.2018 року.

У зв`язку з цим, наголошує, що даний ряд обставин свідчить про те, що порушення вчинено нею неумисно, оскільки вона не мала жодного умислу на неподання декларації та уникнення фінансового моніторингу, дане порушення відбулося за збігом обставин та не потягло за собою будь-яких тяжких наслідків, крім того подання нею декларації відбулося з незначною затримкою - 05.04.2018 року. Разом з тим, звертає увагу на те, що раніше до адміністративної відповідальності вона не притягувалась, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, одна з яких потребує догляду, а вчинене нею адміністративне правопорушення не становить суспільної небезпеки та не завдало збитків, а тому вважає, що є підстави для застосування ст. 22 КУпАП.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка підтримала вимоги своєї апеляційної скарги та просила суд оскаржувану нею постанову скасувати та звільнити її від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУПАП, думку прокурора Сірого Д.С., який заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги та просив оскаржувану постанову суду залишити без зміни, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Так, як вбачається із доводів поданої апеляційної скарги ОСОБА_1 , вона не заперечує своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а тому і не оспорює рішення суду в цій частині.

Разом з тим, ОСОБА_1 не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині накладення на неї стягнення за вчинене, оскільки вважає, що суд не дотримався вимог ст. 33 КУпАП та не врахував ряду обставин, які на її переконання, істотно знижують ступінь її вини, із зазначеними доводами апелянта, за даних обставин погоджується і апеляційний суд.

Так, відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовано в автоматичному режимі.

Метою адміністративного стягнення, згідно ст. 23 КУпАП, є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Як вбачається з матеріалів справи, приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суддя місцевого суду встановив те, що провідний спеціаліст Відділу у Конотопському районі ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення пов`язаного з корупцією згідно п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», яка відповідно до п.п. 1 п. 1 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції № 2 від 10.06.2016 року «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за № 958/29088 та із змінами, внесеними згідно з Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 1 від 18.08.2016 року, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19.08.2016 року за № 1153/29283 і набрало чинності з 23.08.2016 року, повинна була подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік до 01.04.2018 року. Згідно публічній частині інформаційно-телекомунікаційної системи Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» ОСОБА_1 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік - 05.04.2018 року. Водночас, листом НАЗК від 12.04.2018 року № 8-18-0. 14-3025/2-18 зазначено, що ОСОБА_1 , зареєструвалась в ІТС Реєстрі 28.03.2017 року о 13:38:07, остаточно заповнена декларація за 2017 рік, була подана та підтверджена ЕЦП 05.04.2018 році о 19:47:36 год. Таким чином, ОСОБА_1 маючи рівні можливості з іншими декларантами (які за таких же умов подали декларацію своєчасно) не була позбавлена можливості заповнити та подати декларацію в будь-якому із місяців, що передував квітню 2018 року.

При цьому, за змістом пояснень ОСОБА_1 , як наявних в матеріалах справи, так і наданих в судах першої та апеляційної інстанції, вона не оспорює факту несвоєчасного подання е-декларації, однак вказує, що порушення було зумовлено через виникнення проблем зі зміною електронної поштової скриньки (e-mail), оскільки неможливо було здійснити вхід за допомогою ЕЦП до електронного кабінету та заповнити розділи е-декларації. Відповідно до наданого пояснення, для вирішення даного питання ОСОБА_1 написала та відправила лист на адресу електронної пошти , де у темі листа зазначила - змінено ЕЦП та e-mail, особисті дані та правильну (нову) адресу персональної електронної поштової скриньки. До 01 квітня 2018 року відповіді на зазначений лист не отримала. Багаторазово телефонувала на контактні номери оперативного штабу, але з`єднатись з оператором було неможливо (лінія була зайнята постійно). Щойно вдалося з`єднатися з оператором штабу НАЗК - поштову скриньку було змінено, а саме 05 квітня 2018 року. У цей день нею було внесено всі дані про майновий стан, заповнено розділи та подано декларацію (а.с.41).

Відповідно до поданих ОСОБА_1 документів, вона має 2 неповнолітніх дітей, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.53-54), остання дитина відповідно до медичної довідки №19 потребує домашнього догляду (а.с.55), у зв`язку з цим ОСОБА_1 перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять даних про притягнення ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності, вчинене адміністративне правопорушення не становить суспільної небезпеки та не завдало збитків державним чи суспільним інтересам, водночас, ОСОБА_1 розкаялася у вчиненому та не мала наміру уникнути фінансового моніторингу доходів, про що свідчить та обставина, що подання декларації було здійснено з незначною затримкою - лише 4 дні, а саме 05.04.2018 року.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про запобігання корупції» відомості про осіб, яких притягнуто до кримінальної, адміністративної, дисциплінарної або цивільно-правової відповідальності за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, а також про юридичних осіб, до яких застосовано заходи кримінально-правового характеру у зв`язку з вчиненням корупційного правопорушення, вносяться до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, що формується та ведеться Національним агентством.

Згідно ст. 65 цього ж Закону за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Крім цього, такі особи підлягають звільненню із займаної ними посади в порядку встановленому законом.

Враховуючи викладене та порівнюючи його з фактичними обставинами справи і особою правопорушника, апеляційний суд вважає, що наслідки, які загрожують ОСОБА_1 , у разі накладення на неї стягнення за вчинення даного адміністративного правопорушення, є занадто суворими, оскільки фактично позбавлять її можливості займати посади в державних органах та органах місцевого самоврядування.

За змістом ст.22КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому зазначена норма закону не містить будь-якого переліку умов або обставин, наявність яких дозволила би судити про малозначність правопорушення, а також застережень щодо неможливості її застосування до окремих складів адміністративних правопорушень.

Оцінюючи в сукупності дії, наслідки та ставлення ОСОБА_1 до вказаних дій, з урахуванням даних, що характеризують її особу, відсутності суспільної шкоди її діяння, апеляційний суд вважає можливим застосувати до ОСОБА_1 положень ст. 22 КУпАП та звільнити її від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення, й можливістю обмежитися усним зауваженням.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга ОСОБА_1 , підлягає задоволенню, постанова судді - скасуванню з постановленням рішення про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 172-6 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 22, 294 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 . - задовольнити.

Постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25 березня 2019 року, якою ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 850 грн. - скасувати.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.