Справа №587/319/19 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Черних О. М.
Номер провадження 33/816/206/19 Суддя-доповідач Литовченко Н. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Литовченко Н. О. ,за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 11 квітня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

піддано адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Сумського районного суду Сумської області від 11 квітня 2019 року, ОСОБА_1 був підданий адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у зв`язку з тим, що він 17 лютого 2019 року о 07 год. 50 хв. на автошляху Батурин-Конотоп-Суми на території Сумського району, Сумської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, поведінка не відповідає дійсності, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку за допомогою газоаналізатора алкотестеру «Драгер 6810» та в Сумському обласному наркотичному диспансері відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду, ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі на підставі ст.247 КУпАП.

За змістом доводів апеляційної скарги вказує на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому, апелянт зазначає, що від проходження огляду він не відмовлявся, а просив працівників поліції перед проведенням огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора алкотестеру «Драгер 6810» надати сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Оскільки поліцейськими такі документи йому надані не були, то у них і відсутні підстави направлення його на проходження огляду до закладу охорони здоров`я. Крім того, саме направлення водієві не вручалось, тому такі дії поліцейських були ним витлумачені, як прохання пройти огляд у медичному закладі. Також порушення законодавства ОСОБА_1 вважає і той факт, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом.

Посилається апелянт і на інші порушення закону поліцейськими. Так, ОСОБА_2 вважає, що його автомобіль був зупинений безпідставно і причина зупинки йому не була повідомлена. У працівників поліції не було підстав проводити його огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки ними не були встановлені ознаки алкогольного сп`яніння, передбачені законом, зміст складеного відносно нього протоколу не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, так як описані в ньому дії водія не містять посилання на обов`язкові ознаки складу правопорушення, і не дають підстав для кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

Відповідно до ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за зазначених у постанові обставин ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Так, вина ОСОБА_1 у скоєному підтверджується даними, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 024981 від 17 лютого 2019 року, відповідно до якого ОСОБА_1 17 лютого 2019 року о 07 год. 50 хв. на автошляху Батурин-Конотоп-Суми на території Сумського району керував транспортним засобом «Opel Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, поведінка не відповідає дійсності, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку за допомогою газоаналізатора алкотестеру «Драгер 6810» та в Сумському обласному наркотичному диспансері відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п 2.5 Правил дорожнього руху України (а.с.1). При цьому, ОСОБА_1 відмовився від дачі пояснень та підпису протоколу. Час та місце розгляду справи йому повідомлено у присутності свідків.

Доводи апелянта про невідповідність складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП не заслуговують на увагу, оскільки як вбачається з матеріалів справи, даний протокол складений уповноваженою на те посадовою особою, за своїм змістом відповідає положенням ст.256 КУпАП, п.9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 №1376 з наступними змінами, містить в собі всі необхідні відомості.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що в протоколі не зазначені ознаки адміністративного правопорушення, яке йому інкримінується, то вони є необґрунтованими. Так, з протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вбачається, що він притягається до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, за відмову від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і становить об`єктивну сторону даного правопорушення. Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, в тому числі і осіб, які керують транспортними засобами, та встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Так, відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України (у редакції постанови КМУ № 161 від 22 березня 2017 року), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Згідно з передбаченою законодавством України процедурою, огляд водія на стан алкогольного чи іншого сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків (ч.2 ст.266 КУпАП). Результати огляду зазначаються у відповідному в акті. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч.3 ст.266 КУпАП). Огляд осіб на стан сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення і проводиться в присутності поліцейського (ч.4 ст.266 КУпАП).

Враховуючи вищезазначене, вважаю законними дії поліцейських щодо направлення ОСОБА_1 після відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, до закладу охорони здоров`я. При цьому, законодавець не покладає на працівників поліції вручення водієві письмового направлення із зазначенням конкретної медичної установи.

Крім протоколу про адміністративне правопорушення винуватість ОСОБА_1 підтверджується рапортом поліцейського СРПП № 4 Сумського РВП Мелашенка Є.В. (а.с. 4), поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 5,6), а також відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_1 на пропозицію пройти медичний огляд в установленому законом порядку за допомогою газоаналізатора алкотестеру «Драгер 6810» та в Сумському обласному наркотичному диспансері відмовився в присутності двох свідків (а.с. 44).

Також апеляційний суд вважає, що під час пропонування ОСОБА_1 провести його огляд на стан сп`яніння співробітниками поліції були дотримані вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року за №1452/735.

Доводи апелянта щодо неможливості використання спеціального технічного приладу «Драгер 6810р» у зв`язку з відсутністю сертифікату відповідності та свідоцтва на даний прилад є безпідставними з огляду на те, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці, так і в лікарні, що підтверджується наявним у матеріалах справи відеозаписом. Крім того, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, заперечень з приводу проведення огляду на місці спеціальним технічним засобом у зв`язку з відсутністю відповідних дозвільних документів на нього ОСОБА_1 не висловлював і взагалі відмовився від підпису протоколу.

Також необґрунтованими є і твердження ОСОБА_1 про незаконні дії поліцейських щодо зупинки транспортного засобу під його керуванням, оскільки в даному випадку з`ясування вказаної обставини виходить за межі предмета судового розгляду та не підлягає обов`язковому дослідженню.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому водій ОСОБА_1 зобов`язаний був на вимогу працівників поліції не тільки пройти огляд на стан сп`яніння, але й виключно у передбачені законом порядок і спосіб.

Таким чином, враховуючи вказані вище вимоги законодавства України про адміністративні правопорушення, вважає, що складаючи відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, працівники поліції дотримались у повному обсязі усіх процесуальних вимог закону.

З огляду на викладене, суддя суду першої інстанції, розглядаючи справу, дослідивши докази у справі шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться особі у провину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, дійшов обґрунтованого висновку, що дії ОСОБА_1 містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При накладенні адміністративного стягнення суддя дотримався вимог ст.33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, взявши до уваги характер вчиненого правопорушення і врахувавши, що санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає безальтернативне адміністративне стягнення - штраф у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному перегляді справи, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 11 квітня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуЛитовченко Н. О.

.