Провадження № 33/824/2996/2019 Суддя в 2-й інстанції Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Кащука М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Кащука М.С. на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 24 червня 2019 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 24 червня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік;

стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, 20 травня 2019 року о 00 годин 05 хвилин, в м. Києві по бул. Чоколівському керував транспортним засобом марки «Чері», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

У апеляційній скарзі захисник Кащук М.С. вказав на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема указав на порушення вимог ст. 266 КУпАП, а саме те, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що підтверджується поясненнями свідків та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського. Також указав на відсутність направлення для проходження огляду у закладі охорони здоров`я, чим порушено вимоги п. 8 розділу ІV «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена спільним Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (надалі Інструкція № 1452/735). За наведених обставин, на думку захисника, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не може бути визнаний допустимим доказом, оскільки було порушено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, як це передбачено у ст. 266 КУпАП. Просив оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вислухавши пояснення:

захисника Кащука М.С., який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновки судді місцевого суду про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та винності ОСОБА_1 у його вчиненні стверджуються зібраними у справі доказами, серед яких: письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до яких ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння; розпискою громадянина ОСОБА_4 про прийняття ним автомобіля «Чері», номерний знак НОМЕР_1 на зберігання. Ці висновки стверджуються відеозаписом фіксування події адміністративного правопорушення за допомогою нагрудних камер поліцейських, на яких зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. Оцінюючи цей доказ, суд зважає на те, що він є об`єктивним, оскільки на ньому зафіксовані: факт виявлення події адміністративного правопорушення, поведінка у ході з`ясування обставин правопорушення як працівників поліції, так і правопорушника ОСОБА_1 , зафіксовані види та сутність процесуальних дій вчинених працівниками поліції, а також порядок та процедуру фіксації адміністративного правопорушення.

Належним чином дослідивши наведені докази та давши їм належну юридичну оцінку, суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, правильності кваліфікації його дій та на законних підставах, із дотриманням вимог ст.ст. 23 і 33 КУпАП наклав на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП, яке є безальтернативним.

Доводи апеляційної скарги захисника в частині того, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, що тягне за собою визнання такого огляду недійсним, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставними.

За змістом ч.1 ст. 130 КУпАП відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є діями, які самі по собі утворюють об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення. Аналіз цієї норми закону дає підстави стверджувати те, що для притягнення особи до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння не має правового значення та обставина, чи дійсно ця особа перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Зі змісту п.2.5 Правил дорожнього руху випливає обов`язок особи пройти огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння на вимогу поліцейського.

Так, із зазначеного вище відеозапису вбачається те, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння. Такі пропозиції до ОСОБА_1 працівниками поліції були висловлені і у присутності свідків, які в подальшому зафіксували відмову ОСОБА_1 від проходження огляду. На пропозицію працівників поліції ОСОБА_1 відповів, що він не буде проходити огляд, оскільки не має бажання, при цьому ОСОБА_1 не висловлював будь-якої незгоди із діями працівників поліції та не пояснював причини такої поведінки. Ці дії обґрунтовано працівниками поліції були розцінені як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння. Із таким висновком погодився суддя місцевого суду та погоджується суд апеляційної інстанції вважаючи при цьому доведеним те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як за допомогою технічних засобів, так і у медичному закладі.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відсутність у матеріалах справи направлення на проведення огляду є підставою для визнання незаконними дій поліцейських, пов`язаних із виявленням та фіксуванням адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не ґрунтується на вимогах закону. Як зазначалось вище, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. За умови відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, що було вчинено останнім у присутності свідків, зафіксовано поліцейським за допомогою нагрудної відеокамери та шляхом відбирання пояснень у свідків, поліцейські позбавлялися обов`язку видавати відповідне направлення. Це узгоджується із п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого або сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 р. № 1103 (в подальшому Порядок), відповідно до якого у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду у закладі охорони здоров`я поліцейський у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення. Аналіз положень пунктів 6 та 8 Порядку дає підстави стверджувати те, що направлення на проведення огляду видається водію, який виявив згоду на проведення такого огляду.

Наведене у свої сукупності вказує на те, що справа про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП була розглянута повно, всебічно та об`єктивно. Постанова Солом`янського районного суду м. Києва від 24червня 2019 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для скасування чи зміни цієї постанови суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Кащука М.С. залишити без задоволення.

Постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 24 червня 2019 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

СУДДЯ О.П. Свінціцька