Справа № 359/2718/19
Провадження № 3/359/1072/2019
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2019 м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Кабанячий Ю.В. розглянув, за участю представників митниці Ясінської О.Я., Клімова С.Г., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та її представника за договором особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвоката Олійника В.Б., адміністративний матеріал, який надійшов від Київської митниці ДФС, про порушення митних правил, передбачених ст. 471 МК України, щодо громадянки України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Україна Київська обл. м. Біла Церква, місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_1 , працює: ПП, м. Київ; паспорт громадянки України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий 10.02.2016, орган, що видав 8089, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ,

в с т а н о в и в :

23.02.2019 о 13 год. 35 хв. під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» громадянкою України ОСОБА_1, яка прилетіла літаком авіакомпанії «Австрійські Авіалінії» з Австрії м. Відень, рейсом № 667 , своїми діями вона обрала канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявила про те, що переміщувані нею через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України та засвідчила про факти, що мають юридичне значення. «Зелений коридор» призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Перетин пасажиркою «зеленої лінії», згідно Наказу Міністерства Фінансів України №671 від 03.08.2018 «Про затвердження Порядку виконання митних формальностей на повітряному транспорті», яка позначає початок «зеленого коридору», вказує, що для проходження митного контролю нею обрано «зелений коридор», і декларування здійснюється шляхом вчинення дій. Громадяни самостійно обирають відповідний канал («зелений коридор» або «червоний») для проходження митного контролю.

На підставі п. 4 ст. 336 та ст. 342 Митного Кодексу України громадянці України ОСОБА_1, було задано запитання щодо наявності у неї готівки, на що вона відповіла, що вона має 8 000 доларів США та євро разом. Після цього громадянку України ОСОБА_1, було запрошено до службового приміщення митниці залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль», де нею була видана готівка в розмірі: 5240 доларів США та 10240 євро та 2620 гривень, що знаходились: 10 200 євро - в одному з відділень жіночої сумки пасажирки (ручна поклажа), 5240 доларів США, 40 євро та 2620 гривень - в гаманці, який містився в тій же жіночій сумці. Готівка переміщувалась без ознак приховування. Зі слів громадянки України ОСОБА_1, 5000 євро належить колезі пасажирки ОСОБА_4 (він прилетів цим же рейсом), а вся інша готівка (5240 євро, 5240 доларів США та 2620 гривень) належить їй особисто.

Пасажирка обрала проходження митного контролю «зеленим коридором», де передбачено наявність у громадян готівки у сумі, що не перевищує 10000 Євро (чи еквівалент цієї суми в іншій валюті).

З виявленої суми громадянці України ОСОБА_1, було пропущено 10000 євро. За протоколом про порушення митних правил вилучено 240 євро, 5240 доларів США та 2620 гривень.

На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації пасажирка не надала, до моменту перетину нею «зеленої лінії» для отримання довідкової інформації в інформаційній зоні та роз`яснення митних правил та порядку використання двоканальної системи до інспектора митниці не зверталась.

Таким чином, своїми діями громадянка України ОСОБА_1 під час проходження митного контролю в залі «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» порушила встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

Зазначені дії, що полягають у переміщенні через митний кордон України громадянкою України ОСОБА_1, яка формою проходження митного контролю обрала проходження через «зелений коридор», готівки в обсязі, що підлягає обов`язковому письмовому декларуванню у повному обсязі відповідно до Постанови Правління НБУ №148 від 27.05.2008, та мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України.

У зв`язку з цим, інспектором митниці, на місці виявлення правопорушення в зоні митного контролю залу «Приліт» терміналу «D» ДП МА Бориспіль, 23.02.2019 складено протокол про порушення митних правил №0086/12500/19.

На підставі ст. 511 МК України за протоколом №0086/12500/19 вилучено: євро за курсом НБУ на 23.02.19 за 100 євро - 3065-8786 грн., кількістю - 240, вартістю 7358 грн. 11 коп.; Долар США за курсом НБУ на 23.02.19 за 100 доларів США - 2700-2630 грн., кількістю - 5240, вартістю 141493 грн. 78 коп.; Гривні - 2620-00.

Підстав для відкладення розгляду справи, направлення матеріалів для додаткової перевірки, судом - не встановлено.

У судове засідання громадянка України ОСОБА_1 з`явилася та пояснила, що наміру приховувати розмір вилученої працівниками митниці валюти вона не мала, оскільки на запитання інспектора митниці відразу відповів про наявність у неї готівки та кому вона належить. Свою вину повністю визнає, однак вказала, що це сталося не навмисно через власну неуважність та необережність. Валюта, яку вона ввозила на територію України є частково її особистих коштів, отриманими законним та легальним шляхом. Вона працює приватним підприємцем, а сума коштів в розмірі 5000 євро належить її колезі ОСОБА_4 , який прилетів цим же рейсом з Австрії та пішов в перед неї. Того дня вони були виснаженими своєю роботою, так як в Австрії вона з своїм колегою ОСОБА_4 були саме з питань які стосувалися робочих моментів. Вони мали передати визначену суму коштів одному із партнерів по бізнесу, однак змогли зробити це частково. Частину грошей які вона і везла назад в Україну в Австрії просто не захотіли брати, так як вони були старими номіналами купюр валюти. А тому так сталося, що її напарник ОСОБА_4 відав їй всі гроші які в неї були вилучені. Вилучена працівниками митниці дана суму коштів, має легальне походження та є для неї надзвичайно важливою та необхідною сумою, на яку вона розраховує. Вона офіційно сплачує податки, як особа підприємець, крім того є матір`ю одиначкою, на її утримані перебуває неповнолітня дитина. Конфіскація цих коштів, є не пропорційним тому, що вона чесним та законним шляхом заощаджувала дану суму коштів від своєї заробітної плати, з метою належного забезпечення умови життя її та дитини. Крім того відсутність даних коштів в рахунку капіталу фірми є критичним для ї подальшого бізнесу, що також ставить під загрозу її життя гідному існуванню. Отже, враховуючи все вищевикладене, просить призначити, адміністративне стягнення у вигляді штрафу, а вилучену валюту, яка є її заробітною платою повернути.

Представник за договором особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Олійник В.Б., у судовому засіданні повідомив, що у провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області, знаходиться справа, за фактом скоєння громадянкою України ОСОБА_1, порушення правил порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, відповідальність за яке передбачена ст. 471 МК України. Громадянка України ОСОБА_1, вину у вчиненому правопорушенні визнає у повному обсязі, однак зазначив, що дане правопорушення сталося через власну її неуважність та необережність, так як вона перебувала у виснаженому стані через перевтому на роботі. 23.02.2019 громадянка України, під час проходження митного контролю у зоні митного контролю «Приліт» терміналу «D» ДП МА Бориспіль, при проходженні митного контролю, своїми діями обрала канал позначений символом зеленого кольору, після перетину якого, була зупинена працівниками митниці, які запитали у неї скільки коштів вона має при собі, у відповідь на, що остання повідомила 5000 євро належить колезі ОСОБА_4 , який прилетів з нею одним рейсом та пішов вперед неї, а вся інша готівка 5240 євро, 5240 доларів США та 2620 гривень належить їй особисто. Так, вилучена працівниками митниці валюта, має легальне джерело доходу, оскільки ці кошти отримані правопорушницею шляхом зайняття підприємницької діяльності. Нею офіційно та законно сплачуються податки до державного бюджету України, яка в свою чергу має від підприємницької діяльності грошовий дохід, що підтверджується випискою із банку, та поточними рахунками, довідки яких долучено до матеріалів справи. Вона раніше не притягувалася до адміністративної чи кримінальної відповідальності, є матір`ю одиначкою. У зв`язку з вищенаведеним, адвокат просив суд врахувати при розгляді справи сукупність обставин, що пом`якшують відповідальність особи, що притягається до адміністративної відповідальності та практику Європейського суду з справ людини. Конвенції про захист заробітної плати № 95: «Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї». Отже, враховуючи все вищевикладене, просить призначити правопорушниці, адміністративне стягнення у вигляді штрафу, а вилучену валюту, що є легальним джерелом доходу, повернути громадянці України ОСОБА_1.

Представник митниці протокол підтримала та зазначила, що громадянка України ОСОБА_1, скоїла порушення митних правил, яке передбачене ст. 471 МК України, у зв`язку з чим просила застосувати до правопорушниці адміністративне стягнення у виді штрафу з конфіскацією вилученої валюти.

У судовому засіданні за клопотанням представника за договором, адвоката Олійника В.Б., допитаний свідок ОСОБА_4 , показав, що він є другом та колегою по роботі ОСОБА_1 , з якою він 23.02.2019, прилетів до України літаком авіакомпанії «Австрійські Авіалінії» з Австрії м. Відень, рейсом №667. Метою їхньої поїздки до Автрії була саме робоча ціль. Враховуючи, що в Австрії у них не склалися переговори та частина грошових коштів, не була передана їхньому партнеру, він вирішив відати всі кошти які належали йому в сумі 5000 євро ОСОБА_1 . Прилетівши до України він перетнув державний кордон перший, а ОСОБА_1 ішла по заду нього. Так дійсно ОСОБА_1 , мала при собі всі їхні грошові кошти, що належать їхній компанії тобто їхньому приватному бізнесу. ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем, яка законним та легальним шляхом отримала кошти, що були вилучені працівниками митниці. Та на даний момент її підприємницька діяльність несе збитки через втрату даних коштів.

Суддя заслухавши думку представника митниці, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її представника за договором, покази свідка, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до висновку, що в діях громадянки України ОСОБА_1, вбачаються ознаки правопорушення, передбаченого ст. 471 Митного кодексу України.

Згідно протоколу про порушення митних правил №0086/12500/19, громадянка України ОСОБА_1, своїми діями засвідчила факти, що мають юридичне значення, так як вона обрала зону спрощеного митного оформлення «зелений коридор», а тому відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявила про те, що переміщувані нею через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України.

Відповідно до Постанови Правління НБУ №3 від 02.01.2019 року «Про затвердження Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей», п. 5 фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що не перевищує в еквіваленті 10000 євро, без письмового декларування митному органу. Пунктом 6 даної постанови закріплено, що фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 10000 євро, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі.

Диспозицією ст. 471 МК України встановлено, що правопорушенням є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через «зелений коридор», товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Відповідальність за порушення митних правил настає для громадянина, який обрав проходження митного контролю «зеленим» коридором, з моменту перетину останнім «зеленої лінії», що позначає закінчення «зеленого» коридору.

Як вбачається з протоколу про порушення митних правил громадянка України ОСОБА_1, перетнула «зелену лінію», що позначає закінчення зони спрощеного митного оформлення «зелений коридор», таким чином перемістила через митний кордон України валюту, яка обмежена законодавством України, а саме в розмірі, що перевищує 10 000 євро.

Вина правопорушниці, окрім особистого її визнання, як вчиненого з необережності та неумисно, відповідно до наданих пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами та встановлена судом.

У відповідності з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є часткою національного законодавства України. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.

17 липня 1997 Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод», а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід`ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Правопорушення яке вчинила громадянка України ОСОБА_1 полягало у переміщенні через митний кордон не задекларованих митному органу коштів в сумі 5240 доларів США та 10240 євро та 2620 гривень, що підлягає обов`язковому декларуванню.

Слід зауважити, що діючим законодавством України ввезення готівкової іноземної валюти в Україну в принципі не обмежена, обмежена лише сума, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 10000 євро, яка може бути ввезена без письмового декларування.

Об`єктивна сторона правопорушення яке вчинила громадянка України ОСОБА_1 полягає в недекларуванні іноземної валюти при проходженні митного контролю в «зеленому коридорі», тобто в зоні спрощеного митного контролю, відповідальність за, що передбачена ст. 471 МК України.

Згідно зі ст. 471 МК України за дане правопорушення передбачено накладення адміністративного стягнення в виді штрафу і конфіскації не задекларованої валюти.

Разом з тим, при вирішення питання про конфіскацію певного предмета правопорушення мають значення, зокрема: характеристика безпосереднього предмету правопорушення (чи загалом можливе його законне переміщення через митний кордон України, у тому числі чи підлягають сплаті митні платежі, інші податки, у зв`язку з переміщенням предмета правопорушення через митний кордон; джерело походження безпосереднього предмета правопорушення; причини, які призвели до порушення порядку проходження митного контролю в зонах спрощеного митного контролю; мета переміщення порушником предмета через митний кордон України; наявність завданої державі шкоди; вартість безпосереднього предмета правопорушення; майновий стан порушника.

За матеріалами справи жодних даних, які б давали суду підстави вважати, що шляхом застосування конфіскації буде попереджена інша незаконна діяльність - легалізація злочинних доходів, торгівля наркотиками, фінансування тероризму, ухилення від сплати податків, тощо - відсутні.

Ввезення даної суми на територію України пасажиру допускається, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі.

Таким чином єдине діяння, яке вчинила громадянка України ОСОБА_1 полягає в ненаданні митному органу відповідної декларації.

Так, у п. 28 рішення «Гирлян проти Росії» від 09.10.2018 (скарга № 35943/15) суд повторює, що для того, щоб бути пропорційним, втручання повинно відповідати серйозності порушення і санкції з огляду на тяжкість злочину, за яке воно призначене для покарання - в даному випадку недотримання вимоги декларації - а не серйозність будь-якого передбачуваного порушення, яке насправді не було встановлено, наприклад, злочин відмивання грошей або ухилення від сплати податків (див. Ісмаїлов, § 38, Grifhorst, § 102, і Boljeviж, § 44).

Отже, з огляду на практику Європейського суду, за вищевказане правопорушення, яке полягає в недекларуванні іноземної валюти, громадянка України ОСОБА_1 підлягає адміністративному стягненню у виді штрафу.

При цьому суддя звертає увагу, що представник митниці, у судовому засіданні, не довів і навіть не стверджував, що одного такого адміністративного стягнення не достатньо для досягнення бажаного стримуючого і карного впливу і запобігання порушень вимог про декларування. Пояснення представника митниці щодо застосування конфіскації обґрунтовуються виключно тим, що таке додаткове адміністративне стягнення передбачене санкцією ст. 471 МК України, як обов`язкове.

Шкода, яку громадянка України ОСОБА_1 потенційно могла завдати державі була незначною: вона не ухиляється від сплати мита та інших зборів і не завдала державі іншої шкоди, якби вона возила гроші не задекларувавши їх, органи влади лише не отримали б інформацію про те, що ці кошти були ввезені на територію держави. Таким чином, метою конфіскації було не відшкодування майнової шкоди, завданої державі, оскільки вона не зазнала ніяких збитків, внаслідок невнесення заявником відомостей до митної декларації. Крім того, застосування конфіскації в даному випадку є не компенсаційною, а стримуючою та карною мірою.

На підставі ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При прийнятті рішення суддя враховує, зазначені пояснення особи, яка порушила правила митного законодавства, долучені представником за договором до матеріалів справи документи та встановлені в цілому у судовому засіданні обставини.

Разом з цим, при перевірці вказаних обставин та досліджених документів, судом встановлено, що громадянка України ОСОБА_1, є фізичною особою підприємцем «ПП м Київ», що підтверджується: копіями податкових декларацією платника єдиного податку фізичної-особи підприємця; рахунком податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих само зайнятою особою. На підтвердження легального походження коштів та переміщення валюти через державний кордон України, до суду стороною правопорушника, були надані документи, а саме: договір №001/03/18/0390 (депозитний договір банківського вкладу), «Укргазбанку» від 06.03.2018, відповідно з яким сума депозиту на рахунку банку становить 100000,00 доларів США та квитанцією №ТКК83074.82143.11908 від 06.03.2018 на суму коштів 100000,00 доларів США, що свідчить про взяття кредиту ОСОБА_1 на зайняття підприємницькою діяльністю.

Відповідно п. 10 ч. 2 Конвенції про захист заробітної плати № 95: «Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї».

Обтяжуючих відповідальність особи обставин судом не встановлено.

При прийнятті рішення суддя враховує наявність у громадянки України ОСОБА_1, підтверджуючих походження валюти документів, її розмір та призначення. Так в матеріалах справи відсутні дані, які б свідчили про незаконність походження вказаних коштів, а навпаки є відомості, які свідчать про легальне походження такої валюти.

Європейський суд з прав людини у справі «Гирлян проти Росії» (№ 35943/15) від 09.10.2018. Посилаючись на статтю 1 Протоколу № 1 (захист власності) до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод С.Гирлян звернувся до Європейського суду з прав людини. У скарзі він обґрунтував, що конфіскація була надмірною та непропорційною переслідуваній законній меті, адже гроші були отримані ним на законних підставах. Суд, погодився із доводами, вказаними у скарзі, така жорстка система не в змозі забезпечити необхідний справедливий баланс між вимогами загальних інтересів і захистом права людини на власність. Міра конфіскації поклала на заявника індивідуальне і надмірне навантаження і була неспіврозмірна скоєному злочину.

Розуміння «Пропорційність» - є оціночною категорією і повинна встановлюватися щодо конкретного суб`єкта в кожній окремій справі на підставі тих обставин і фактів, що встановлені судом безпосередньо. Підґрунтям для висновку про додержання балансу інтересів, якщо втручання в право особи на мирне володіння майном має місце, повинен бути результат вивчення спірної ситуаці. З огляду на наведене, застосування конфіскації предметів порушення митних правил, в даному випадку є порушенням положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, а саме втручання в право громадянки України ОСОБА_1, на повагу та захист власності вільного користування та розпорядження її коштами. Конфіскація грошових коштів, отриманих громадянкою України в наслідок заробітної плати є надмірною оскільки буде непропорційним, не відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі правопорушника і буде очевидно неспіврозмірним практичній ролі «правопорушення та відповідальності».

Європейський суд з прав людини у справі «Трегубенко проти України» від 02.11.2004 року, зазначив, що позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний, inter alia, «інтерес суспільства» та «умови, передбачені законом». Більше того, будь-яке втручання у право власності обов`язково повинно відповідати принципу пропорційності. Як неодноразово зазначав Суд, «справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Пошук такого справедливого балансу пролягає через всю Конвенцію. Далі Суд зазначає, що необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе «індивідуальний і надмірний тягар».

Оцінюючи дотримання права на мирне володіння своїм майном, передбаченого ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Європейський суд з прав людини виходить із оцінки забезпечення «справедливого балансу» дотримання принципу пропорційності (справедливої рівноваги між інтересами суспільства і основними правами окремої людини) (п.п. 69, 73 рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, п.п.31, 34 рішення у справі «ОСОБА2 проти РФ» від 06 листопада 2008 року).

Втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном повинно здійснюватися з дотриманням принципу «пропорційності» (principle of proportionality) - «справедливої рівноваги (балансу)» (fair balance) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» не означає обов`язкового досягнення соціальної справедливості в кожній конкретній справі, а передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».

Таким чином, суд бере до уваги надані покази правопорушниці, яка зазначила, що вилучені кошти інспектором митниці, є для неї надзвичайно важливою сумою на які вона розраховувала, при ведені легальної підприємницької діяльності. Заощаджені нею кошти є її заробітною платою. Вона мати одиначка, на її утримані перебуває неповнолітній син ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому це порушує її право на повагу власності, так як є не пропорційним, оскільки покладає на неї та її сім`ю «індивідуальний надмірний тягар».

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що конфіскація вилученої валюти буде сприяти лише погіршенню матеріального становища правопорушниці та ніяк не сприятиме вихованню громадянки України та попередженню вчиненню нею нових порушень.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи характер скоєного, виходячи із ч. 3 ст. 462 МК України, матеріалів справи, встановлені судом обставини, зазначені норми закону, суддя дійшов висновку, що на правопорушницю має бути накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1700 грн.). Підстав для застосування конфіскації вилученої валюти у суду немає, яке вказане в санкції ст. 471 МК України.

Саме таке стягнення суддя вважає достатнім для виправлення та належної поведінки громадянки України ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 520 МК України витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Таким чином з правопорушниці громадянки України ОСОБА_1, на користь Київської митниці ДФС слід стягнути витрати, понесені Київською митницею ДФС на транспортування предметів правопорушення в справі про порушення митних правил до місця зберігання у розмірі 41 грн. 02 коп. (а.с.26).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з громадянки України ОСОБА_1 ( ODINTSOVA OLENA ), на яку накладено адміністративне стягнення, судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Керуючись: п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 3, 10, 366, 462, 471, 520 МК України (в редакції 2012 р.), ст. ст. 8, 23, 33, 40-1 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в :

Визнати винною громадянку України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянки України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий 10.02.2016, орган, що видав 8089, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , у скоєні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп., що підлягає сплаті на користь держави України (одержувач: Борисп.УК/Бориспіль, , код банку (МФО): 899998, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП), р/р: 0004, КБК: 21081100).

Вилучену валюту, згідно протоколу про порушення митних правил №0086/12500/19, а саме: євро за курсом НБУ на 23.02.19 за 100 євро - 3065-8786 грн., кількістю - 240, вартістю 7358 грн. 11 коп.; Долар США за курсом НБУ на 23.02.19 за 100 доларів США - 2700-2630 грн., кількістю - 5240, вартістю 141493 грн. 78 коп.; Гривні - 2620-00. - повернути громадянці України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянки України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий 10.02.2016, орган, що видав 8089, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 .

Стягнути з громадянки України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянки України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий 10.02.2016, орган, що видав 8089, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , на користь Державного бюджету України (отримувач коштів: Бориспільське управління Державної казначейської служби України, код отримувача (код ЄДРПОУ): 38007070, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: 0004, код класифікації доходів бюджету: 22030101) судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Стягнути з громадянки України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянки України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий 10.02.2016, орган, що видав 8089, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , на користь Київської митниці ДФС (Код , банк: Держказначейська служба України м. Київ, код банку: 820172, р/р: 9083) понесені витрати у справі про порушення митних правил на транспортування предметів правопорушення в розмірі 41 грн. 02 коп.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя: Ю.В. Кабанячий

Постанова суду набрала законної сили ___________________.