Справа № 404/7945/19
Номер провадження 3/404/2525/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Галаган Олексій Валерійович, розглянувши матеріали справи стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

До Кіровського районного суду міста Кіровограда від Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП (серії АПР18 №572245 від 26.10.2019 року), який складено ДОП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенантом поліції Тарасенко Д.Ю.:

11.10.2019 року о 17-00 год. в АДРЕСА_1 , 11 ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно мами ОСОБА_2 , а саме ображав нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному здоров`ю.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст.173-2 КУпАП (серії АПР18 №572223 від 02.10.2019 року), який складено ДОП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області старшим лейтенантом поліції Недбайло В.В.:

02.10.2019 року о 21-30 год. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 вчинив сварку із своєю мамою ОСОБА_2 в ході якої висловлювався на її адресу грубою нецензурною лайкою та образливими словами.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, вказав, що в матеріалах справи доказів, що він вчинив психологічне насильство не має. Вважає, що саме дії ОСОБА_2 є протиправними щодо нього.

ОСОБА_2 в судовому засіданні повідомила, що вважає, що її син страждає на психологічне захворювання. При зверненні до психіатричного закладу, їй повідомили, що госпіталізувати його без підтвердження фактів неадекватної поведінки не мають змоги, тому при випадках його неадекватної поведінки рекомендували викликати поліцію.

Щодо події, яка мала місце 11.10.2019 року о 17-00 год., пояснила, що ОСОБА_1 має сім котів, проте не дає змоги прибирати в його кімнаті, там повний розгардіяш, при намаганні обробити кімнату від бліх, звинуватив її у намаганні отруїти його та тиждень ночував на чердаку. Сварка описана в протоколі мала обоюдний характер, кричали один на одного з застосуванням нецензурних виразів, поліцію викликала виключно для того, щоб зафіксувати факт його неадекватної поведінки, як їй рекомендувала лікар психлікарні.

Щодо події, яка мала місце 02.10.2019 року о 21-30 год., вказала, що готувала голубці, син вирішив, що вона вирішила його отруїти, через що повідкривав всі вікна та двері, поводив себе агресивно, в зв`язку з чим, вона знову викликала працівників поліції, для фіксації факту його неадекватної поведінки.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та заявниці, дослідивши письмові матеріали справи, вважаю не доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, а його дії такими, що не підпадають під ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за насильство в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї. З наведеного убачається, що об`єктивна сторона правопорушення передбачає наявність обов`язкових складових: діяння - вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного, економічного характеру та наслідків у вигляді настання /або можливості настання/ шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», насильство у сім`ї це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Зазначене у цій же статті визначення пояснює, що психологічне насильство в сім`ї - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Розгляд справи проводиться за принципом диспозитивності. Так, згідно до протоколів про адміністративне правопорушення, 11.10.2019 року о 17-00 год. в АДРЕСА_1 , 11 ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно мами ОСОБА_2 , а саме ображав нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному здоров`ю; 02.10.2019 року о 21-30 год. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 вчинив сварку із своєю мамою ОСОБА_2 в ході якої висловлювався на її адресу грубою нецензурною лайкою та образливими словами.

Проте, факти зазначені в протоколах про адміністративне правопорушення повністю спростовуються поясненнями наданими ОСОБА_2 , яка вказала в судовому засіданні, що сварки були обоюдні та фактично підставою для виклику працівників поліції була фіксація фактів неадекватної поведінки сина, а не завдання шкоди її здоров`ю.

Відтак, доказів того, що саме ОСОБА_1 своїми одноособовими діями впливав на психіку заявниці та, що від цих дій була завдана чи могла бути завдана шкода її фізичному чи психічному здоров`ю матеріали справи не містять.

Так, у розумінні до вимог п. 14 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» матеріали справи, не містять доказів на підтвердження ознак психологічного насильства вчиненого саме з метою навмисного спричинення емоційної невпевненості, нездатності захистити себе, якими могла завдаватись або завдана шкода психічному здоров`ю.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

За викладених обставин, вважаю вину ОСОБА_1 не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 1, 9, 173-2, 245, 247, 277, 280, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КуПАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда О. В. Галаган