Справа №591/4324/19 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Шершак М. І.
Номер провадження 33/816/410/19 Суддя-доповідач Литовченко Н. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Литовченко Н. О. ,за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Осмоловського В.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою Осмоловського В.А. на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 13 вересня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

піддано адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 13 вересня 2019 року ОСОБА_1 був підданий адміністративному стягненню за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, у зв`язку із тим, що він 04 липня 2019 року о 19-10 год. в м. Суми, по вул. Федька біля буд. 3/1 керував транспортним засобом «Subaru Impreza XV», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей та обличчя), від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру «Драгер 6810» та прослідувати в СОНД відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою, захисник Осмоловський В.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог Осмоловський В.А. вказує на те, що при винесенні оскаржуваної постанови суд всупереч вимогам, встановленим КУпАП, не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, порушені норми матеріального та процесуального права, не дотримані принципи законності та верховенства права, що призвело до прийняття незаконного рішення. Так зазначає, що докази судом досліджувались за відсутності сторони захисту, а суть адміністративного правопорушення, зазначена в протоколі, яка ставиться в провину ОСОБА_1 , не відповідає диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки нею передбачена відповідальність, крім іншого, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому вважає складений відносно нього протокол таким, що не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а отже є недопустимим доказом, внаслідок чого й додані до нього докази в обґрунтування вини ОСОБА_1 , на думку апелянта, також є недопустимими доказами. Захисник звертає увагу на те, що згідно з вимогами п. 2.5 ПДР України та ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність наступає лише у разі керування особою транспортним засобом, а коли до ОСОБА_1 підійшли працівники поліції, то транспортним засобом він не керував. Крім того, зазначає, що відеодокази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у присутності сторони захисту не досліджувались, що суперечить вимогам Конституції України щодо презумпції невинуватості особи. Також захисник вважає, що складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за своєю формою не відповідає вимогам Наказу МВС України № 1376 «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», зокрема у зв`язку з тим, що бланк даного протоколу не містить відомостей щодо роз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності положень ст.ст. 55, 56, 59 Конституції України, тому він є незаконним

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Осмоловського В.А. на підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема і за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновку судді щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме в тому, що він, в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, на вимогу поліцейського відмовився пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а саме відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер 6810» та у медичному закладі СОНД. .

Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не знайшов достатніх фактичних даних, які б дозволили спростувати достовірність та належність доказів, наявних в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, на підставі яких суддя дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Висновки судді про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі в передбаченому законом порядку доказами, які були досліджені судом під час розгляду справи, а саме, протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 154130 від 04.07.2019 (а.с.1), актом огляду на стан сп`яніння, згідно змісту якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду (а.с.2), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.3-4) та відеозаписами від 04.07.2019 з яких вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Subaru Impreza XV», реєстраційний номер НОМЕР_1 , намагався втекти від поліцейських, був зупинений біля під`їзду свого будинку, де в присутності двох свідків й відмовився від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки в установленому законом порядку за допомогою газоаналізатора алкотестер «Драгер 6810» та в закладі охорони здоров`я, в цій частині його пояснення не узгоджуються з матеріалами відеофіксації (а.с.8-9).

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника щодо невідповідності бланку протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 вимогам, встановленим у додатку № 1 «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», то вони є безпідставними, оскільки даний протокол повністю відповідає вимогам додатку № 1 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженій Наказом МВС від 07.11.2015 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції 10.11.2015 року №1408/27853, які й повинні застосовуватись при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, вчинене у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Не заслуговують на увагу й доводи апеляційної скарги про те, що в протоколі не викладена суть адміністративного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , оскільки з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 притягається до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, за відмову від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і становить об`єктивну сторону даного правопорушення. Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, в тому числі і осіб, які керують транспортними засобами та встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України (у редакції постанови КМУ № 161 від 22 березня 2017 року), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Згідно з передбаченою законодавством України процедурою, огляд водія на стан алкогольного чи іншого сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків (ч.2 ст.266 КУпАП). Результати огляду зазначаються у відповідному в акті. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч.3 ст.266 КУпАП). Огляд осіб на стан сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення і проводиться в присутності поліцейського (ч.4 ст.266 КУпАП).

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому водій ОСОБА_1 зобов`язаний був на вимогу працівників поліції не тільки пройти огляд на стан сп`яніння, але й виключно у передбачені законом порядок і спосіб.

Враховуючи вищезазначене, вважаю, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 154130 від 04.07.2019 повністю розкрито зміст адміністративного правопорушення, за вчинення якого ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності із зазначенням порушених вимог ПДР України, а сам протокол відносно ОСОБА_1 складений із дотриманням вимог, передбачених ст.256 КУпАП та містить в собі всі необхідні відомості, а тому суддя місцевого суду обґрунтовано визнав відомості, що у ньому містяться доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Безпідставними є і твердження Осмоловського В.А. про те, що в матеріалах провадження відсутні докази намагання ОСОБА_1 втекти від поліцейських, а також, що в момент, коли поліцейські підійшли до нього транспортним засобом він не керував ним, так як відповідно до змісту протоколу судового засідання від 13.09.2019 та постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 та Осмоловський В.А. були присутні у судовому засіданні і під час дослідження судом доказів, зокрема і відеозаписів, якими вищевикладені обставини доводяться в повному обсязі.

За таких обставин, вважаю, що складаючи відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, працівники поліції дотримались у повному обсязі усіх процесуальних вимог закону.

З огляду на викладене, суддя суду першої інстанції, розглядаючи справу, дослідивши докази у справі шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться особі у провину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, дійшов обґрунтованого висновку, що дії ОСОБА_1 містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При накладенні адміністративного стягнення суддя дотримався вимог ст.33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, взявши до уваги характер вчиненого правопорушення і врахувавши, що санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає безальтернативне адміністративне стягнення - штраф у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному перегляді справи, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 13 вересня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без зміни, а апеляційну скаргу Осмоловського В.А. - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуЛитовченко Н. О.

.