Справа № 504/2501/19
Провадження № 3/504/1207/19
П О С Т А Н О В А

06.11.2019смт. Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Барвенко В.К., розглянувши матеріали, які надійшли з Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянин України, працює ГПОК ЮМР,

фактично проживає та зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1

ІПН у справі відсутній,

за фактом вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

04 липня 2019 року о 11.05 год. СРПП Лиманського ВП ГУ НП в Одеській області склав адміністративний протокол БД № 269927, зі змісту якого вбачається, що 31.03.2019 року о 16.45 год., ОСОБА_1 , керуючи автомобілем DAEWOO LANOS, державний номерний знак НОМЕР_1 на 17 км +850 метрів автошляху М-28 Одеса Южне, при перестроюванні не надав переваги у русі автомобілю Мазда, державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався у попутному напрямку по тій смузі, на яку водій ОСОБА_1 мав намір перестроїтися, в результаті чого сталося зіткнення автомобілів, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим допустив порушення п. 10.3 ПДР України.

Згідно запису у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 з протоколом був не згоден, свою винуватість у даному адміністративному правопорушенні не визнавав.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні не визнав повністю, пояснив, що правила дорожнього руху не порушував, і вважає винуватою саме водія автомобіля Мазда.

Вважав, що схема до ДТП складена вірно, відповідає дійсним обставинам, і тому просив закрити провадження у даній справі про адміністративне правопорушення.

Захисник- адвокат Шевчук В.М. так само вважав, що вини в діях його підзахисного не має, і просив суд закрити провадження по справі у зв`язку із спливом строків притягнення винуватої особи до відповідальності без встановлення вини.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні вважала безпідставними доводи ОСОБА_1 та його адвоката, вважала, що зіткнення сталося саме на полосі руху належного їй автомобіля, схема ДТП не відповідає дійсності, тому просила суд встановити винуватість ОСОБА_1 у інкримінованому йому адміністративному правопорушенні.

В судовому засіданні суддею переглянуто наявний у справі відеофайл з камери відеоспостереження.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши ОСОБА_1 , його адвоката, потерпілу ОСОБА_2 , суддя дійшов до наступного висновку:

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП, Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддею досліджено наявний в матеріалах справи відеозапис з камери спостереження, а також фотографії, роздруковані з цифрового носія інформації, на яких чітко зафіксовано момент ДТП.

З відеофайлу вбачається автомобіль «DАEWOO LANOS», під керуванням водія ОСОБА_1 , рухаючись у правій смузі, та маючи намір змінити напрямок руху в ліву смугу, не переконався у безпеці свого маневру, внаслідок чого настало зіткнення з автомобілем «MAZDA-121», під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався позаду у попутному напрямку по лівій смузі на відстані приблизно 3-6 м.

Суддя переконаний, що ДТП сталося саме на лівій смузі руху, тобто на тій смузі, по які рухався автомобіль Мазда 121.

Досліджений відеозапис повністю підтверджує надані ОСОБА_2 пояснення щодо обставин ДТП.

Суддя критично ставиться до доводів ОСОБА_1 оскільки вони зводяться до невірного розуміння вимог діючого законодавства, власного трактування правил, та оцінка ним фактів та доказів зводиться до контрадікторного оцінювання.

Суддя вважає необхідним надати оцінку наявній в матеріалах справи схеми місця ДТП.

Суддя вважає, що місце зіткнення автомобілів на схемі вказано працівником поліції невірно, розташування уламків фарби автомобіля «MAZDA-121» також не відповідає дійсності, що підтверджується доказами у вигляді відеозапису на цифровому носії інформації та роздрукованими фотознімками з нього.

Суддя визнає наявну у справі схему місця ДТП неналежним доказом.

Відповідно до п.10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п. 10.3 ПДР України, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Суддя дійшов до висновку, що ОСОБА_1 не дотримався вимог п.10.1, 10.3 ПДР України, в результаті чого сталося ДТП.

Відповідальність за порушення ст. 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Таким чином винуватість ОСОБА_1 в інкримінованому йому державою адміністративному правопорушенні за ст. 124 КУпАп що мало місце 31.03.2019 року повністю доведена наявними у справі доказами, які безпосередньо та повно досліджені суддею у судовому засіданні.

Вирішуючи питання доводів захисника про те, що суд не має права встановлювати винуватість особи, якщо сплили строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, суддя вважає, що ці доводи перебувають за межами цілей та завдань провадження у справі про адміністративне правопорушення, та положення ст. 280 КпАп України.

Таким чином суддя зобов`язаний процесуальним законом встановити винувату особу у тому чи іншому адміністративному правопорушенні, та, за наявності підстав, вирішити питання відповідальності винуватої особи.

Вирішуючи питання про можливість притягнення особи до відповідальності, суддя враховує правило ст.38 КпАП України яким визначено, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення адміністративного правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Дане правопорушення не є триваючим, вичерпало свою протиправну дію 31.03.2019 року, отже, на момент фактичного розгляду справи строки накладення адміністративного стягнення пропущенні.

Відповідно до положень п.7 ст.247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 24, 27, 33-35, 37, 38, 124, 221, 283,284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - закрити у зв`язку із спливом строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів від дня її винесення.

Суддя В.К. Барвенко