КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Мельник В.В., за участю:

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Панчохи О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника Панчохи Олександра Степановича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 13 березня 2019 року відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП),

в с т а н о в и в:

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 13 березня 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на 3 доби.

Строк адміністративного арешту ОСОБА_1 ухвалено відраховувати з моменту його затримання, після набрання постановою законної сили.

Направлено ОСОБА_1 до Дніпровського районного в м. Києві центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, для проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" на строк 3 місяці.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн 20 коп.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 04 лютого 2019 року о 20 год. 45 хв., знаходячись за адресою: м АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив насильство у сім`ї щодо своєї дружини ОСОБА_2 , з якою спільно проживає, а саме наніс декілька ударів по кистям рук, завдавши фізичного болю та моральних страждань.

На вказану постанову захисник Панчоха О . С. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді місцевого суду та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Апелянт зазначав, що у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження завдання ОСОБА_1 тілесних ушкоджень для своєї дружини, а у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні дані про свідків.

Надані в судовому засіданні в суді першої інстанції пояснення свідка ОСОБА_4 не можуть бути доказом у справі, оскільки такі пояснення отримані з порушенням норм процесуального права. Зокрема, з матеріалів справи не вбачається, на підставі чого суддя місцевого суду встановив особу свідка, чи повідомлено свідка про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання чи відмову від давання показань, та чи з`ясовував суддя місцевого суду характер відносин між свідком та учасниками конфліктної ситуації.

Крім того, свідок ОСОБА_4 не була очевидцем події 04 лютого 2019 року.

Суддя місцевого суду взяв до уваги лише пояснення ОСОБА_1 , надані ним у судовому засіданні, однак залишив поза увагою його пояснення під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, та не надав оцінку розбіжностям таких пояснень.

Накладаючи на ОСОБА_1 стягнення у виді адміністративного арешту, суддя місцевого суду не врахував дані про особу правопорушника, який працює, за місцем роботи характеризується позитивно, утримує сім`ю та двох малолітніх дітей, та не навів у постанові відповідно до положень ч. 1 ст. 32 КУпАП винятковість випадку у даній справі, яка стала підставою для застосування саме такого виду адміністративного стягнення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Панчохи О.С., які просили задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, - тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні насильства в сім`ї щодо своєї дружини, а саме нанесення їй декілька ударів по кистям рук, із завданням фізичного болю а моральних страждань, за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Як вірно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, підтверджуєтьсяданими протоколу по адміністративне правопорушення від 04 лютого 2019 року /а.с. 1/;заяви ОСОБА_2 начальнику Дніпровського УП ГУНП у м. Києві від 04 лютого 2019 року /а.с. 2/; даними акту оцінки потреб сім`ї/особи №193 від 05 березня 2019 року, складеного директором Дніпровського районного в м. Києві центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді /а.с. 12-19/; даними висновку оцінки потреб сім`ї №193 від 05 березня 2019 року, складеного директором Дніпровського районного в м. Києві центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді /а.с. 20-21/; поясненнями допитаного суддею місцевого суду свідка ОСОБА_4

Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Доводи апелянта про відсутність у матеріалах справи доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, спростовуються наявними у справі та дослідженими суддею місцевого суду доказами, яким суддя місцевого суду дав належну оцінку.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 та його захисником ОСОБА_5 не надано належних та допустимих доказів на підтвердження доводів ОСОБА_1 про його обмову дружиною, та невідповідність викладених у протоколі відомостей фактичним обставинам справи.

Для підтвердження своїх доводів про неправдивість показань потерпілої ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_4 апелянтом та його захисником не надано суду апеляційної інстанції доказів, які б безумовно підтверджували надання зазначеними особами суду першої інстанції завідомо неправдивих показань.

Та обставина, що свідок ОСОБА_4 не була безпосереднім очевидцем подій 04 лютого 2019 року, не є підставою для скасування постанови судді місцевого суду, оскільки винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю інших наявних у справі доказів, яким надано належну оцінку.

Доводи апеляційної скарги про те, що суддя місцевого суду не взяв до уваги пояснення ОСОБА_1 , спростовуються даними оскаржуваної постанови, відповідно до якої суд надав належну оцінку поясненням правопорушника та навів обгрунтовані мотиви їх відхилення.

Відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення відомостей про свідків події, не є підставою для визнання його неналежним чи недопустимим доказом.

Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 256 КУпАП, відомості про свідків зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення лише у разі їх наявності.

Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП складено з дотриманням вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, а тому суддя місцевого суду обґрунтовано визнав відомості, що у ньому містяться, як докази у справі про адміністративні правопорушення.

Таким чином, висновок судді місцевого суду про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи.

За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП немає.

Разом з тим, як убачається із мотивувальної частини постанови судді місцевого суду, у ній міститься вказівка про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Проте дослідженням матеріалів справи під час апеляційного розгляду встановлено відсутність у матеріалах справи даних про вчинення ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим посилання судді місцевого суду в цій частині є безпідставним та підлягає виключенню.

Крім того, заслуговують на увагу посилання захисника Панчохи О. С. в інтересах ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, судом першої інстанції не умотивовано висновок про накладення на ОСОБА_1 найсуворішого виду адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту.

Згідно вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КУпАП, адміністративний арешт установлюється і застосовується лише у виняткових випадках за окремі види адміністративних правопорушень на строк до п`ятнадцяти діб. Адміністративний арешт призначається районним, районним у місті, міським чи міськрайонним судом (суддею).

Проте суддею місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 зазначених вимог закону в повному обсязі дотримано не було.

Вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суддя місцевого суду врахував відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, характер вчиненого правопорушення та дані про особу правопорушника.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту, за наявності в санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП альтернативних більш м`яких видів стягнення у виді штрафу та громадських робіт, суддя місцевого суду в постанові не зазначив виняткових випадків, які стали підставою для застосування до нього адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту.

У матеріалах справи відсутні дані, що ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності. Тяжких наслідків від вчинення апелянтом адміністративного правопорушення не настало. Обставин, які обтяжують відповідальність по справі не встановлено.

З огляду на вищенаведене, приходжу до висновку про необхідність виключення у порядку ч. 7 ст. 294 КУпАП з мотивувальної частини постанови судді місцевого суду вказівки про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, та зміну постанови у частині накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення на громадські роботи на строк, передбачений санкцією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

За таких обставин, апеляційна скарга захисника Панчохи О.С. в інтересах ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, а постанова судді місцевого суду - зміні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Панчохи Олександра Степановича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 13 березня 2019 року відносно ОСОБА_1 змінити.

Виключити з мотивувальної частини постанови вказівку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у виді громадських робіт на строк 40 годин.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду Мельник В.В.