Провадження № 3/344/5515/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Руденко Д.М., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла від Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №294476 від 23.09.2019 року вбачається, що 23.09.2019 року о 00.35 год. в м. Івано-Франківську по вул. Незалежності, 55, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Тойота Ленд Крузер» н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, зміна забарвлення шкіри обличчя, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання з`явився ОСОБА_1 , провину у вчиненому правопорушенні не визнав, запевнив, що не він керував вказаним вище транспортним засобом і відповідно протокол про адміністративне правопорушення складено щодо іншої особи. Своє посвідчення водія давно втратив і хтось ним скористався. На відео, яке міститься в матеріалах справи, не він.

Роз`яснивши ОСОБА_1 вимоги ст.268 КУпАП, заслухавши його пояснення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі статтею 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частинами першою-третьою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У відповідності до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею255 цього Кодексу.

Згідно частини першої статті 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

За своїм призначенням протокол про адміністративне правопорушення є офіційним процесуальним документом, який свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного проступку.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набрання ним доказової сили, проте, виходячи з приписів статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Встановлені в судовому засіданні обставини не підтверджують правильність викладених у протоколі даних про подію правопорушення та дотримання інспектором патрульної поліції Кожевніковою Ю.Ю. встановленого порядку складання протоколу, виконання нею вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, правил і порядку оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення.

Так, пунктом 9 розділу ІІ «Документування адміністративних правопорушень» Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року № 1376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за № 1496/27941, встановлено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема, у графі «назва документа, серія, №, ким і коли виданий» - документ, що посвідчує особу (серія, номер паспорта, дата видачі і назва органу, що його видав, або серія, номер іншого документа, що посвідчує особу, яка вчинила правопорушення (службове чи пенсійне посвідчення, студентський квиток тощо), дата видачі і найменування органу (установи, підприємства, організації), що його видав(ла)).

Проте інспектором роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у місті Івано-Франківську сержантом поліції Кожевніковою Ю.Ю. при складанні протоколу про адміністративне правопорушення від 23 вересня 2019 року у графі «особу встановлено» вказано посвідчення водія НОМЕР_2 від 15.02.2007 та не встановлено належності даного документу на право керування транспортним засобом, особі, яка його надала.

Крім того, судом оглянуто відеозаписи, які містяться в матеріалах провадження, з яких вбачається, що один з інспекторів поліції висловила сумнів щодо належності посвідчення водія особі, яка керувала транспортним засобом та відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Проте, протокол все ж було оформлено на прізвище особи, яке було зазначено в посвідченні водія.

Вказане свідчить про грубе порушення норм чинного законодавства та внесення завідомо неправдивих відомостей у протокол про адміністративне правопорушення інспектором патрульної поліції Кожевніковою Ю.Ю.

Також, згідно пункту 2 розділу ІІ «Оформлення протоколів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853, у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення в ньому робиться відповідний запис, який засвідчується підписами двох свідків.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу відмовилась, проте, відповідний запис не був засвідчений підписами двох свідків.

За таких обставин наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення не є підтверджуючим доказом скоєння даного адміністративного правопорушення, оскільки не відповідає дійсним обставинам справи, складений всупереч вимогам Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Вищенаведені обставини по справі та досліджені докази викликають обґрунтовані сумніви, які виключають можливість визнання протоколу про адміністративне правопорушення від 23 вересня 2019 року як допустимого та достовірного доказу в справі.

Інші будь-які належні докази на підтвердження події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у діях саме ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, встановлюючи, у відповідності до вимог статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складений протокол, та, даючи оцінку фактичним даним, наявним у матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у справі відсутні,

Відповідно до пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого вказаною статтею Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 221, 245, п. 1 ст. 247, ст.ст. 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д.М. Руденко