Справа № 708/416/19
Номер провадження № 3/708/161/19
ПОСТАНОВА

07 травня 2019 року

Суддя Чигиринського районного суду Черкаської області Ткаченко С.Є., розглянувши матеріали, які надійшли з Чигиринського ВП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, приватного підприємця, проживаючу за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, по ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

7 травня 2019 року до Чигиринського районного суду з Чигиринського відділення поліції Смілянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області надійшли матеріали справи відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності по ст. 173 КУпАП.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 265146 від 16.03.2019 року, 31 травня 2018 року в обідній час ОСОБА_1 образливо чіплялася до ОСОБА_2, чим порушила громадський порядок та спокій останньої.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями матеріали даної справи передано для розгляду судді Ткаченко С.Є.

Суддя вважає за необхідне заявити самовідвід, оскільки в рамках розгляду в порядку кримінального судочинства скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого, що полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення про кримінальне правопорушення щодо вчинення ОСОБА_1 неправомірних дій, що містять ознаки злочину, відповідно до ухвали слідчого судді від 30.07.2019 року, постановленої суддею Ткаченко С.Є., як слідчим суддею, яка набрала чинності, скаргу задоволено і зобовязано службових осіб (слідчого) Чигиринського відділення поліції Смілянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі поданої ОСОБА_2 заяви про вчинення дій, що мають ознаки злочину, та розпочати по даному факту досудове розслідування.

Виходячи з цього, суддя брала участь у розгляді в порядку кримінального судочинства скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого щодо вище зазначеного факту та надала оцінку діям ОСОБА_1

Згідно до ст., ст. 2, 7 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається із цього Кодексу та інших законів України, а провадження в цих справах здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Частиною 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 визначено, що суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб'єктивний та об'єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб'єктивного та об'єктивного критеріїв. Щодо суб'єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з'являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з'являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об'єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі № 5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 у справі № 5-15п12).

У Кодексі України про адміністративні правопорушення, відсутня норма, яка б передбачала підстави для відводу (самовідводу) судді, а тому вважаю, що у даному випадку необхідно застосувати аналогію закону, як засіб заповнення прогалини у законодавстві, який полягає у застосуванні врегульованих конкретною нормою правовідносин, норми закону, що регламентує подібні відносини у кримінально-процесуальному законодавстві.

Згідно з ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у розгляді провадження за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ст. 55 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя зобов'язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики передбачено, що неупереджений розгляд справ є основним обов'язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об'єктивного рішення у справі.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 "Про незалежність судової влади" передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

З метою виключення сумніву щодо об'єктивного розгляду справи і винесення неупередженого рішення в цій справі та для забезпечення умов, за яких у будь-кого не виникало б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, приходжу до висновку, що заяву про самовідвід слід задовольнити.

На підставі викладеного та, керуючись ст., ст. 7, 6, 283 КУпАП, ст., ст. 75-80 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву судді Чигиринського районного суду Черкаської області Ткаченко Світлани Євгенівни про самовідвід задовольнити.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення (№ 708/416/19 провадження № 3/708/161/19) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення передати до канцелярії Чигиринського районного суду Черкаської області для визначення іншого складу суду автоматизованою системою документообігу суду.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Ткаченко С.Є.