ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 319/307/19 Головуючий в 1 інст. Мальований В.О.
Провадження №33/807/243/19 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст. 183-1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , прокурора Балабухи В.Є., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за апеляційною скаргою заступника прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 Дем`янова В.В. на постанову Куйбишевського районного суду Запорізької області від 11 квітня 2018 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Куйбишеве Більмацького району Запорізької області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 120 годин.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 гривень.

Згідно з постановою суду, 28 березня 2018 року до Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшов для розгляду протокол № 6 від 16 березня 2018 року про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.183-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , згідно зі змістом якого, останній не сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання. Так, згідно з розрахунком від 16 березня 2018 року, заборгованість по аліментам за виконавчим провадженням №53222481 по виконанню виконавчого листа № 0811/3244/2012 від 05 листопада 2012 року, виданого Кам`янко - Дніпровським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі ј частини доходу щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 01 березня 2018 року складає 26745,62 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, прокурор звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою та з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивоване тим, що прокурор участі у розгляді справи в суді першої інстанції не брав, про оскаржувану постанову дізнався лише 22 лютого 2019 року.

На думку апеляційного суду, заявлене прокурором клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду підлягає задоволенню, оскільки доводи щодо причин пропуску цього строку підтверджуються матеріалами справи. Крім того, прокурор в апеляційній скарзі вказує на істотні порушення вимог законодавства України про адміністративні правопорушення, безпідставне притягнення особи до адміністративної відповідальності, та ставить питання про покращення становища особи, тому, вказані доводи прокурора підлягають перевірці. Отже, виходячи з загальних засад судочинства, закріплених у ст.129 Конституції України, та виходячи з принципу верховенства права, який діє в Україні (ст.8 Конституції України), вказана апеляційна скарга підлягає розгляду.

В апеляційній скарзі прокурор просить постанову суду скасувати та закрити провадження в справі, відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП, та накладаючи на нього відповідне стягнення, суд першої інстанції, всупереч вимогам ст.ст. 8, 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, належним чином не встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тобто однобічно розглянув справу, без з`ясування фактичних обставин, що мають значення для її розгляду, не звернувши уваги на те, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавались законом як правопорушення.

Так, відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП. Разом з тим, адміністративна відповідальність за вчинення даного правопорушення запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів № 2234-VIII від 07 грудня 2017 року, що набрав законної сили лише 06 лютого 2018 року. Оскільки стаття 183-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів та передбачає суспільно корисні роботи, як вид адміністративного стягнення, то дана норма не має зворотної дії в часі. Отже, в період несплати аліментів особою до вступу в дію ст.183-1 КУпАП не має прийматися до уваги при обрахунку сукупного розміру аліментної заборгованості, як умови притягнення до адміністративної відповідальності за ст.183-1 КУпАП. Таким чином, враховуючи, що об`єктивна сторона правопорушення полягає у несплаті аліментів протягом певного періоду часу, а ОСОБА_1 інкримінують несплату аліментів у період до 01 березня 2018 року включно, то таке його діяння не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КупАП, а тому провадження в справі підлягає закриттю, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши прокурора на підтримання апеляційної скарги; особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , який погодився з доводами прокурора; перевіривши матеріали справи та аргументи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції, в порушення вищезазначених вимог, не вжито належних заходів, спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення, та не перевірено наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Так, частиною 1 ст.183-1 КУпАП встановлено відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

З об`єктивної сторони вказане адміністративне правопорушення характеризується бездіяльністю, яка полягає у невиконанні особою свого обов`язку по сплаті аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї.

При цьому, для утворення складу правопорушення є обов`язковим настання суспільно шкідливих наслідків у виді виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Разом з тим, адміністративна відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-1 КУпАП, запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» № 2234-VIII від 7 грудня 2017 року, що набрав чинності лише 06 лютого 2018 року.

Відповідно до положень ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Крім того, частинами 1,2 ст.8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

З огляду на наведене, за загальним положенням, закони та інші нормативно-правові акти, не мають зворотної сили в часі, тобто не поширюються на поведінку, що мала місце в той період, коли відповідний акт ще не був прийнятий або ще не набрав чинності.

Не має зворотної сили як закон, що вперше встановлює юридичну відповідальність за певну поведінку, так і закон, який обтяжує відповідальність за вчинення будь-якого діяння порівняно з діючим законом. Виняток з цього правила становлять лише закони або інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, і саме тому мають зворотну силу в часі.

У зв`язку з чим, при розрахунку сукупного розміру несплачених аліментів не має братись до уваги розмір аліментної заборгованості, яка виникла до вступу в дію вищевказаного закону, оскільки він не має зворотної сили.

Враховуючи, що об`єктивна сторона правопорушення полягає у несплаті аліментів протягом певного періоду часу, а ОСОБА_1 інкримінують несплату аліментів з 15 жовтня 2012 року по 01 березня 2018 року, то таке його діяння не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження в справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 289, 293-294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

поновити заступнику прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 1 Дем`янову В.В. строк на оскарження постанови Куйбишевського районного суду Запорізької області від 11 квітня 2018 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Апеляційну скаргу прокурора Запорізької місцевої прокуратури №1 Дем`янова В.В. задовольнити, а постанову Куйбишевського районного суду Запорізької області від 11 квітня 2018 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.183-1 КУпАП, скасувати, провадження в справі закрити, на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 319/307/18