Справа № 720/645/19
Провадження 3/720/252/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області Ляху Г.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2, за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності у звязку із тим, що 12 березня 2019 року о 01 годині 30 хвилин в м. Новоселиця Чернівецької області керував автомобілем марки «Форд-Фюжен» іноземної реєстрації CZ 958 L8 в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України.

Його дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що 12 березня 2019 року о 01 годині 30 хвилин в м. Новоселиця Чернівецької області він не керував автомобілем марки «Форд-Фюжен» іноземної реєстрації CZ 958 L8, так як автомобілем керував його приятель ОСОБА_2. Він же разом із ОСОБА_3 вживав алкогольні напої на капоті автомобіля, а в момент коли до нього підїхав поліцейський автомобіль він розмовляв з ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Оскільки автомобілем не керував, просив закрити провадження по справі.

Свідок ОСОБА_2 підтвердив, що 12 березня 2019 року о 01 годині 30 хвилин в м. Новоселиця Чернівецької області ОСОБА_1 не керував автомобілем марки «Форд-Фюжен» іноземної реєстрації CZ 958 L8, оскільки автомобілем керував саме він, так як ОСОБА_1 перебував в стані спяніння.

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 також пояснили, що 12 березня 2019 року автомобілем керував ОСОБА_2, а не ОСОБА_1.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження по справі слід закрити у звязку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП з наступних підстав.

Так, згідно положень ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом у справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Під час розгляду справ про адміністративне правопорушення надається оцінка саме обставинам, які були викладені в протоколі.

За змістом ст.ст. 251, 280 КУпАП доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення належними та допустимими доказами підлягає подія щодо вчинення адміністративного правопорушення, вина особи у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності на інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 130 ч.1 КУпАП відповідальність особи настає у разі керування особою транспортним засобом в стані алкогольного (наркотичного) спяніння або відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного (наркотичного) спяніння, а згідно ст. 9 КУпАП обовязковою умовою скоєння адміністративного правопорушення є наявність вини з боку порушника.

Таким чином, допустимими та належними доказами у справі має бути підтверджено як факт керування особою транспортним засобом, так і перебування її в стані алкогольного спяніння або відмова від проходження медичного огляду на стан спяніння.

Протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 352942 від 12 березня 2019 року відносно ОСОБА_1 був складений у звязку із тим, що він керував автомобілем в стані алкогольного спяніння.

Однак, вищенаведений доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП не можна вважати достатнім та допустимим виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, в матеріалах справи будь-яких належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом не має. Опитані в суді свідки пояснили, що автомобілем керував ОСОБА_2, а не ОСОБА_1.

Слід відмітити, що працівниками поліції за запитом суду не надано відеозапис правопорушення або складання протоколу.

Більш того, відповідно до постанови поліцейського від 12 березня 2019 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП за здійснення стоянки в зоні дії дорожнього знаку зупинка заборонена, що підтверджує пояснення ОСОБА_1 та свідків про те, що коли підїхав поліцейський автомобіль він автомобілем не керував, оскільки всі були на вулиці, де вживали спиртне.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумніві щодо доведеності вини обвинуваченого.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП та п. 1 розділу ХІ Інструкції, затвердженої наказом МВС від 07 листопада 2015 року № 1395, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

В той же час, ОСОБА_1 не був відсторонений поліцейським від керування транспортним засобом, який йому був повернутий, що свідчить про те, що підозра поліцейського у тому, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного спяніння була необґрунтованою.

Приймаючи до уваги, що сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 слід тлумачити на його користь, вважаю, що викладені у протоколі обставини щодо керування ним автомобілем в стані алкогольного спяніння не знайшло свого підтвердження, а тому його вина у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП не доведена, у звязку із чим провадження по справі слід закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 9, 130 ч.1, 247 п.1, 266, 284 ч. 1 п. 3 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у звязку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її винесення через Новоселицький районний суд до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя: