Номер провадження: 33/813/1099/19
Головуючий у першій інстанції Аліна С. С.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі головуючого судді Дрішлюка А.І.

при секретарі судового засідання Півнєві Д.С.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2019 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

07 вересня 2018 року інспектором 4 роти 2 батальйону УПП в Одеській області ДПП лейтенантом поліції Галицьким Володимиром Володимировичем було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 431947 щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2).

29 жовтня 2018 року постановою Суворовського районного суду м. Одеси (суддя Аліна С.С.) вирішено ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік; стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн (а.с. 21).

30 липня 2019 року не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції. Апелянт вважає, шо судове рішення є незаконним та необґрунтованим, винесене з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, а зміст оскаржуваного рішення не відповідає матеріалам справи. Апелянт зазначає, що він не був повідомлений про розгляд справи належним чином та був позбавлений права на судовий захист. Окрім того наголошує, що станом на час проведення поліцейським огляду він не перебував у стані алкогольного сп`яніння. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів щодо ОСОБА_1 є недопустимим доказом, оскільки проведений спеціальним технічним засобом, який не пройшов повірку та калібрування. Апелянт зазначає, що йому протокол про адміністративне правопорушення для ознайомлення не надавався, а підпис та пояснення виконанні не ним, а невідомою особою. Тому апелянт просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі за п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення (а.с. 27-31).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21 серпня 2019 року ОСОБА_1 було поновлено строк апеляційного оскарження та відкрито апеляційне провадження за вказаною вище скаргою.

В судове засідання 01 жовтня 2019 року з`явився представник ОСОБА_1 адвокат Жуков Т.В., судом оголошено перерву до 15 жовтня 2019 року. 10 жовтня 2019 року до суду надійшла заява адвоката Васильєвої К.В. представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності про приєднання до матеріалів справи копії паспорта ОСОБА_1 з метою повідомлення суду, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . В судове засідання 15 жовтня 2019 року ні апелянт, ні його представники не з`явились. Про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином. Відповідно до ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 р. (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння (п.3 розділу І Інструкції) є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції). Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

За положеннями ст. 130 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Згідно з ч. 3 вказаної статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 431947 ОСОБА_1 керував автомобілем CHEVROLET AVEO ДНЗ НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння згідно показника приладу Алкотест 6810 «DRAGER», кількісний показник 0,92 ‰, що підтверджується відеозаписом з нагрудної відеокамери працівника поліції, що також міститься в матеріалах справи (а.с. 2).

Окремо необхідно зазначити, що ОСОБА_1 було підписано вищезазначений протокол про адміністративне правопорушення, де він пояснив по суті порушення, що випив кілька кухлів пива. Також ОСОБА_1 підписав акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де зазначив, що згоден з результатами та в присутності свідків не наполягав на проведенні огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

При цьому, апеляційному суду не було надано належних доказів на спростування вказаної обставини, а власно посилання сторони на недоліки спеціальних технічних засобів не можуть спростувати інші зібрані по справі докази. Окрім того, апеляційний суд вважає необхідним звернути увагу на той факт, що у порушника була можливість не погодитись з висновком газоаналізатора «DRAGER» та пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі охорони здоров`я. Окрім того сам апелянт в тексті апеляційної скарги не спростовує факту вживання алкоголю, а лише посилається на формальні підстави та процесуальні порушення, що за своєю сутністю не виключають з його дій складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке встановлена ст. 130 КУпАП, адже маючи водійське посвідчення, тобто за презумпцією, здавши відповідний іспит на знання ПДД, ОСОБА_1 повинен був розуміти, що керування автомобілем, який є джерелом підвищеної небезпеки в стані алкогольного сп`яніння є адміністративним правопорушенням, скоєння якого створює підвищену небезпеку для інших учасників дорожнього руху.

Інших істотних та переконливих доводів, які б спростовували висновки судді першої інстанції в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були б підставою для її скасування або зміни, апелянтом не наведено та під час апеляційного розгляду не встановлено.

Щодо доводів особи про неповідомлення її про час та місце проведення судового засідання, то як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд справи в Суворовському районному суді м. Одеси 08.10.2019 року, а 02.10.2019 р. адвокатом Жуковим Т.В. в інтересах ОСОБА_1 було подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення слухання справи, що свідчить про обізнаність сторони, як про факт знаходження справи в суді, так і про час і місце її розгляду, тим більше, що фактичний розгляд справи було відкладено та проведено 29.10.2019 р.

За таких обставин доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, які на його думку вказують на незаконність оскаржуваного рішення є безпідставними, а тому апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваного рішення, та погоджується з висновком судді районного суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що вказує на необґрунтованість апеляційної скарги.

Враховуючи вищенаведене, оскільки доводи апеляційної скарги не спростували правильних по суті висновків суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку про залишення постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2018 року без змін.

На підставі викладеного та керуючись 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2018 року залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк