Справа № 461/6882/18 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 33/811/265/19 Доповідач: Михалюк В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі :

Головуючого судді Михалюка В.О.

з участю представника митниці ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС ОСОБА_2 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 21 лютого 2019 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 21 лютого 2019 року

провадження у справі про притягнення

ОСОБА_3, 21 травня 1 967 року народження,

проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_1, тимчасово не працюючої,

паспорт серії ЕТ 3282286, виданий 25 вересня 2011 року, органом 4610,

до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст. 471 МК України, закрито у звязку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Доручено Львівській митниці ДФС України передати правоохоронним органам вилучені відповідно до протоколу про порушення митних правил № 4617/20900/18 від 02 серпня 2018 року бойові припаси до мисливської гладкоствольної зброї, виробництва фірми Solognac 12/70 L100 32g у кількості 250 шт./11,3 кг. для прийняття відповідного рішення.

При цьому в постанові суду зазначено про те, що згідно протоколу про порушення митних правил № 4617/20900/18 від 02 серпня 2018 року, 02 серпня 2018 року близько 10 год. 00 хв. В зону митного контролю МАПП «Шегині» м/п Мостиська Львівської митниці ДФС у напрямку в`їзд в Україну заїхав автомобіль марки «Mercedes-Benz» модель «Sprinter CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1, по смузі руху спрощеного митного контролю «зелений коридор», де в якості пасажира перебувала громадянка України ОСОБА_3, чим своїми діями заявила про відсутність будь-яких товарів, які підлягають обовязковому декларуванню та оподаткуванню або які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження.

Під час митного контролю виникла підозра про можливе переміщення товарів, що є обмеженими для переміщення через митний кордон України або підлягають обовязковому декларуванню та (або) оподаткуванню. У звязку з цим автомобіль було виведено зі смуги спрощеного митного контролю в спеціально відведене місце для проведення митного огляду. Під час огляду автомобіля в його багажному відділенні салону без ознак приховування було виявлено товар, на який відповідно про Положення про дозвільну систему, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 12.10.1992 № 576 поширюється Дозвільна система, а також Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622 обмежений до ввезення на митну територію України, а саме: 10 пачок бойових припасів до мисливської гладкоствольної зброї по 25 патронів в кожній виробництва фірми Solognac 12/70 L100 32g загальною вагою 11,3 кг., вартість згідно поданих документів становить 54,98 євро, що станом на 02 серпня 2018 року становить 1734 гривень.

Не погодившись з даною постановою судді, представник Львівської митниці ДФС ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій вважає висновок суду помилковим і необґрунтованим, оскільки судом не надано належної оцінки обставинам та матеріалам справи, що призвело до неправильного вирішення даної справи, в результаті чого постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом першої інстанції невірно звільнено ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності, оскільки відповідно до ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил розглядаються судами, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення, а строк накладення адміністративних стягнень зупиняється під час розгляду таких справ судами.

Просить скасувати дану постанову судді, постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накласти на неї стягнення, передбачене даною статтею в повному обсязі, а також стягнути витрати за зберігання товару на складі митниці, вилученого протоколом про порушення митних правил № 4617/20900/18.

У судові засідання апеляційної інстанції, які неодноразово призначались, останній раз на 17 квітня 2019 року, правопорушник ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду, повторно не з'явилась, про причини неявки суду не повідомила і клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка правопорушника та його захисника в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши в судовому засіданні думку представника Львівської митниці ДФС ОСОБА_1., який просив задоволити апеляційну скаргу, розглянувши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга представника Львівської митниці ДФС ОСОБА_2 не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно ст. 486 МК України, завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до ст. 471 МК України відповідальність настає за порушення встановленого МК України порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, та в апеляційній скарзі не оспорюється.

Разом з тим, доводи представника Львівської митниці ДФС ОСОБА_2 щодо необґрунтованого звільнення ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення є необґрунтованими та не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Митного кодексу України норми законів України, які пом'якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів. Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.

На момент вчинення ОСОБА_3 порушення митних правил (02 серпня 2018 року) діяла наступна редакція ч. 2 ст. 467 МК України: «якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень».

Водночас, станом на сьогодні, згідно прийнятих за Законом № 2612-VIII від 08.11.2018 року змін ч. 2 ст. 467 виключено, а ч. 1 ст. 467 викладено у наступній редакції: «Якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом».

Разом з тим аналіз згаданого законодавства дає підстави вважати, що прийняті зміни до ст. 467 МК України не пом'якшують та не скасовують відповідальність особи, а відтак, на думку апеляційного суду, в силу положень ст. 58 Конституції України та ст. 3 МК України, не поширюються на правопорушення, вчинені до прийняття відповідних змін.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративних стягнень.

Враховуючи те, що подія мала місце 02 серпня 2018 року і на момент розгляду справи суддею суду першої інстанції закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 467 МК України, апеляційний суд вважає, що суддя районного суду дійшов правильного висновку про те, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, та вірно застосував норми закону в редакції на час виявлення правопорушення.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що оскаржена постанова судді Галицького районного суду м. Львова від 21 лютого 2019 року стосовно ОСОБА_3 є законною та обґрунтованою, а тому відмовляє представнику Львівської митниці ДФС ОСОБА_2 в задоволенні його апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 21 лютого 2019 року, щодо ОСОБА_3 без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду ОСОБА_4