Справа № 128/1873/19
Провадження № 33/801/891/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ганкіна І. А.
Доповідач: Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 листопада 2019 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 09 жовтня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 124 КпАП України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 09 жовтня 2019 року закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за статтею 124 КпАП України у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Не погоджуючись із такою постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу у якій просить змінити оскаржувану постанову , виключивши із описової її частини: абзац 2, у якому зазначено, що своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення передбачене статтею 124 КпАП України, посилання на те, що вона не з`явилась у судове засідання, будучи належним чином повідомленою (абзац 3), а також абзац 8 яким судом встановлено її винуватість.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 полягають у тому, що суд розглянув справу у її відсутність пославшись на відмітку про отримання судової повістки, яку вона отримала через два дні після призначеної дати судового розгляду.

Крім того, вважає помилковим посилання суду в описовій частині постанови на її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення за статтею 124 КпАП України.

ОСОБА_1 та її захисник - адвокат Мосін М.І. в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримали на умовах, викладених у ній, і просили задовольнити.

ОСОБА_1 пояснила, що свою вину за статтею 124 КпАП України не визнає і мала намір доводити свою правоту в суді першої інстанції, проте судова повістка в одне із засідань їй надійшла вже після засідання, а в інше судове засідання, в якому прийнято оскаржувану постанову, її взагалі не викликали.

Вважає, що у дорожньо-транспортній події, що сталася, її вина відсутня, так як водій мотоцикла рухався із перевищенням встановленої в межах населених пунктів швидкості, що і стало причиною ДТП.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КпАП України, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення осіб які беруть участь у справі, приходжу до наступних висновків.

За приписами статті 277 2 КпАП України повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Відповідно до вимог статті 268 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 КпАП України).

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що справа розглянута у її відсутність, і як зазначив суд, вона повідомлена належним чином про день, час та місце розгляду справи, що не відповідає дійсності, а тому просить виключити із описової частини оскаржуваної постанови абзац 2 у якому суд зазначає про її неявку.

З матеріалів справи дійсно встановлено, що судову повістку, якою ОСОБА_1 повідомлено про день розгляду справи - 25 вересня 2019 року о 09 год 00 хв, остання отримала 27 вересня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, зміст якого вказує, що всупереч вимогам статті 277 2 КпАП України, судова повістка була направлена судом 24 вересня 2019 року, тобто менше ніж за три доби до дня розгляду справи (а. с. 38).

Проте такі доводи не впливають на правильність висновку суду про закриття провадження у справі та не є підставою для зміни судового рішення у цій частині.

Разом з тим, суд першої інстанції в постанові встановив і зазначив, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України знайшла своє підтвердження, проте у зв`язку з закінченням строків притягнення її до відповідальності, що визначені статтею 38 цього Кодексу, закрив провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КпАП України.

Отже, хоча суд і закрив провадження у справі відносно ОСОБА_1 , проте зазначив про її винуватість у скоєнні адміністративного правопорушення, що протирічить вимогам статті 247 КпАП України.

Пунктом 7 частини 1 статті 247 КпАП України визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчинення у разі закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КпАП України дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 цього Кодексу), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного правопорушення.

Суд першої інстанції, розглядаючи справу, на зазначену обставину уваги не звернув, а тому з огляду на викладене, зазначення судом першої інстанції в мотивувальній частині постанови про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 124 КпАП України при закритті провадження у справі у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення є зайвим і вимогам закону не відповідає.

Відповідно до пункту 4 частини 8 статті 294 КпАП України за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.

Керуючись статтями 247, 294 КпАП України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 09 жовтня 2019 року змінити, виключивши із мотивувальної її частини положення про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КпАП України знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М.