Справа № 308/36/19
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
24.04.2019 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю прокурора Малицького С.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1,
постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 січня 2019 року
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканець м. Ужгород, вул. Капушанська, 151 / 17, Закарпатської області, гр. України, працюючий заступником начальника управління начальник відділу Головного управління пенсійного фонду України в Закарпатській області,
визнаний винним у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП адміністративного правопорушення й на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 гривень.
Постановлено стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 гривень.
Згідно постанови, ОСОБА_1, обіймаючи посаду заступника начальника управління начальника відділу інформаційного забезпечення, адміністрування інформаційно-аналітичних систем і захисту інформації управління інформаційно-аналітичних систем та електронних реєстрів Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», будучи субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, у порушення вимог передбачених ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», без поважних причин не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у своєму майновому стані, а саме, про придбання ним 22.06.2017 транспортного засобу марки Skoda Fabia, 2010 року випуску, вартістю 105085 грн., що становить 66 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на 01 січня 2017 року, чим вчинив передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП адміністративне правопорушення, повязане з корупцією.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді є незаконною. Посилається на те, що суд першої інстанції не врахував відсутність у нього умислу на вчинення передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП адміністративного правопорушення, про що також свідчить факт зазначення ним у декларації за 2017 рік про наявність у нього автомобіля марки «Skoda Fabia», 2010 року випуску, вартістю 105085 грн.. Разом із тим, зазначає, що не враховано судом і те, що на момент складання протоколу та розгляду судом справи закінчився передбачений ч. 3 ст. 38 КУпАП трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, оскільки днем виявлення правопорушення є день подання ним щорічної декларації за 2017 рік, в якій він зазначив про наявність у нього автомобіля марки «Skoda Fabia», вартістю 105085 грн., а тому, складання щодо нього протоколу від 02.01.2019 суперечить припису передбаченому п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, і відповідно накладення на нього адміністративного стягнення на підставі цього протоколу є незаконним. Крім того, стверджує, що досудова перевірка в справі проведена не уповноваженим органом, що у свою чергу є підставою для визнання всіх доказів у справі недопустимими, оскільки як убачається з матеріалів справи перевірка щодо нього провадилась виключно працівниками ДЗЕ НП України, які склали протокол, а будь-які відомості щодо проведення такої перевірки НАЗК, повідомлення НАЗК про її результати, у матеріалах справи відсутні. Просить постанову скасувати, а провадження в справі закрити.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката ОСОБА_2, які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора Малицького С. І., який судове рішення вважає законним та обґрунтованим і заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне корупційне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Обставини, за яких ОСОБА_3 скоїв передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП адміністративне корупційне правопорушення у постанові судді місцевого суду зазначені правильно, кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП відповідає зібраним у справі, дослідженим суддею місцевого суду, наведеним у постанові й перевіреним в апеляційному суді доказам.
Так, протоколом про адміністративне корупційне правопорушення від 02.01.2019 підтверджено, що ОСОБА_3, обіймаючи посаду заступника начальника управління начальника відділу інформаційного забезпечення, адміністрування інформаційно-аналітичних систем і захисту інформації управління інформаційно-аналітичних систем та електронних реєстрів Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», будучи субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, у порушення вимог передбачених ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», без поважних причин не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у своєму майновому стані, а саме, про придбання ним 22.06.2017 транспортного засобу марки «Skoda Fabia», 2010 року випуску, вартістю 105085 грн., що становить 66 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на 01 січня 2017 року (а. с. 1-6).
З наданих на вимогу УЗЕ в Закарпатській області начальником ГУ Пенсійного фонду України в Закарпатській області ОСОБА_4 копій документів убачається, що відповідно до наказу № 98-ОС від 03.08.2015 ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника управління начальника відділу інформаційного забезпечення, адміністрування інформаційно-аналітичних систем і захисту інформації управління інформаційно-аналітичних систем та електронних реєстрів головного управління (а. с. 13), відповідно до наказу № 26-ОС від 01.03.2017 ОСОБА_1 повідомлено про зміну назви структурного підрозділу (а. с. 16), що також підтверджується повідомленням від 01.03.2017 (а. с. 14).
Відповідно до положення про управління інформаційних систем та електронних реєстрів головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області заступник начальника управління начальник відділу адміністрування, супроводження інформаційних систем та захисту інформації є державним службовцем, уповноваженим на виконання функцій держави та наділеним організаційно-розпорядчими функціями (а. с. 8-10), що у свою чергу свідчить про те, що така особа відповідно до вимог Закону України «Про запобігання корупції» зобовязана подавати щорічні електронні декларації чи повідомляти про суттєві зміни в майновому стані, про що ОСОБА_1 було повідомлено 05.06.2015 ( а. с. 15).
З письмових пояснень ОСОБА_1 убачається, що 21.06.2017 він набув право власності на автомобіль марки «Шкода Фабіа», 2010 року випуску, який придбав за 105 000 гривень, однак не повідомив про зміни в майновому стані, оскільки «сплутав» прожитковий мінімум із мінімальною заробітною платою (а. с. 18).
Під час розгляду справи апеляційним судом ОСОБА_1 дав аналогічні за змістом пояснення, які ним було надано о/у УЗЕ в Закарпатській області ОСОБА_5, не вказуючи на інші обставини, які не дозволили йому своєчасно подати повідомлення про зміни в майновому стані, і які в силу певних обставин, можна було б визнати як поважні причини неповідомлення про зміни в майновому стані.
З наданих начальником ТСЦ 2141 копій документів вбачається, що автомобіль марки «Skoda Fabia» синього кольору, 2010 року випуску, який було ввезено з-за кордону, зареєстрований за гр. ОСОБА_1 22.06.2017, д. н. з. АО 6781 ВМ (а. с. 20-22).
З роздруківки електронної декларації, поданої ОСОБА_1 за 2017 рік, убачається, що ОСОБА_1 задекларовано автомобіль марки «Шкода Фабія», 2010 року випуску, право власності на який ним набуто 21.06.2017 за 105085 гривень (а. с. 23-27).
З наявного в матеріалах справи скріншоту з веб-сайту НАЗК убачається, що датою публікації ОСОБА_1 електронної декларації за 2017 рік є 09.03.2018, і при цьому, з указаного скріншоту не вбачається, що ОСОБА_1 подавались будь-які повідомлення про зміни в майновому стані, у тому числі й з 21.06.2017 дата придбання автомобіля по 01.11.2017 дата, до якої відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 необхідно було подати декларацію про зміни в майновому стані (а. с. 28).
Вищенаведені докази в їх сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП адміністративного правопорушення неповідомлення про суттєві зміни в майновому стані.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що оперуповноважена МРВ № 1 (м. Ужгород) УЗЕ в Закарпатській області ОСОБА_5 була упереджена при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу, що в неї були підстави для обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення чи фальсифікації протоколу, і що вона зацікавлена у результатах розгляду справи, на такі дані не вказується як в апеляційній скарзі, так і не вказувала сторона захисту, відповідно, під час розгляду справи місцевим та апеляційним судами, у звязку із чим, апеляційний суд приходить до висновку, що оперуповноважена ОСОБА_5 при виконанні своїх функціональних обовязків діяла у межах наданих їй повноважень.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не врахував відсутність у нього умислу на вчинення передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП адміністративного правопорушення, про що також свідчить факт зазначення ним у декларації за 2017 рік про наявність у нього автомобіля марки «Skoda Fabia», 2010 року випуску, вартістю 105085 грн., - апеляційний суд визнає такими, що не свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП адміністративного правопорушення, оскільки таке характеризується як умислом, так і необережністю. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує і положення ст. 68 Конституції України, відповідно до якої кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, а незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Доводи апеляційної скарги про те, що досудова перевірка в справі проведена не уповноваженим органом, що у свою чергу є підставою для визнання всіх доказів у справі недопустимими, оскільки як убачається з матеріалів справи перевірка щодо нього провадилась виключно працівниками ДЗЕ НП України, які склали протокол, а будь-які відомості щодо проведення такої перевірки НАЗК, повідомлення НАЗК про її результати, у матеріалах справи відсутні, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують факту неповідомлення ОСОБА_1 про суттєві зміни в майновому стані та не узгоджуються з вимогами чинного законодавства. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує те, що статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» органи поліції віднесено до спеціально уповноважених субєктів у сфері протидії корупції, а відповідно до статті 255 КУпАП органи внутрішніх справ (Національної поліції) уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, повязані з корупцією; що апеляційним судом не встановлено порушення порядку збирання доказів у підтвердження вини ОСОБА_1.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не враховано, що на момент складання протоколу та розгляду судом справи закінчився передбачений ч. 3 ст. 38 КУпАП трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення, оскільки днем виявлення правопорушення є день подання ним щорічної декларації за 2017 рік, в якій він зазначив про наявність у нього автомобіля марки «Skoda Fabia», вартістю 105085 грн., а тому, складання щодо нього протоколу від 02.01.2019 суперечить припису передбаченому п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, і відповідно накладення на нього адміністративного стягнення на підставі цього протоколу є незаконним, - апеляційний суд відхиляє як такі, що також не ґрунтуються на вимогах КУпАП, обставинах та матеріалах справи. При оцінці вказаних доводів та прийнятті судового рішення апеляційний суд враховує, що датою вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є 02.07.2017 граничний термін подачі повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, датою його виявлення є 02.01.2019 момент складання протоколу та його вручення ОСОБА_1, а оскаржувана постанова винесена 31.01.2019, що свідчить про те, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням на нього адміністративного стягнення відповідно до вимог ч. 3 ст. 38 КУпАП, тобто в межах трьохмісячного строку з моменту виявлення правопорушення й не пізніше двох років із моменту його вчинення.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суддя місцевого суду врахував обставини справи, ступінь вини ОСОБА_1 та дані про його особу, і прийшов до висновку про доцільність накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., що, на думку апеляційного суду, відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника (який вину не визнає та не каяється у вчиненому), є справедливим і таким, що відповідає передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.
Тому, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови задоволенню не підлягають, оскільки не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи апеляційним судом, у звязку із чим, постанова судді місцевого суду як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни.
При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення апеляційний суд враховує положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази; те, що учасники судового розгляду не заявляли будь-яких клопотань та не надали належних і допустимих доказів у підтвердження доводів апеляційної скарги, які б свідчили про незаконність постанови суду першої інстанції; положення ст. 294 КУпАП у частині перегляду справи апеляційним судом у межах апеляційної скарги.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1, залишити без задоволення.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 січня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя І. В. Стан