Справа № 264/4978/19
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.08.2019 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області Мирошниченко Юрій Михайлович, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , не працюючого, який зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 18.07.2019 року о 23 год. 10 хв. біля будинку № 114 по вул. Мисливській в Кальміуському районі м. Маріуполя, керував автомобілем «ЗАЗ 110207» державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови, порушення координації рухів), що згідно п. 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції стало підставою для вимоги про проходження відповідно до встановленого п.п. 6, 7 вище зазначеної Інструкції порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціальних технічних засобів або медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, від медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння він відмовився.

Правопорушник ОСОБА_1 провину визнав, щиро каявся.

Провина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, власноруч викладеними поясненнями самого порушника, згідно яких останній не заперечував факт вживання алкоголю, керування транспортним засобом та відмови у наркологічному диспансері від проходження медичного огляду на факт вживання алкоголю, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння та результатами алкотестеру (1,45‰), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування піфд впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 299 від 19.07.2019 року, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від повного обстеження, поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , рапортом інспектора роти №3 батальйону УПП в Донецькій області від 18.07.2019 року, а також доданим до матеріалів справи відеозаписом.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України особа, яка керує транспортним засобом, повинна на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання такого обов`язку з боку ОСОБА_1 є грубим порушенням Правил дорожнього руху України.

Таким чином, суд вважаю, що провина порушника доведена в повному обсязі, а дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Призначаючи ОСОБА_1 стягнення, суд враховує наступне.

Відповідно до роз`яснень пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення, однак суди не вправі застосовувати його тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або в загалі його не мала.

Як вбачається з матеріалів справи водійське посвідчення у правопорушника ОСОБА_1 відсутнє.

За положеннями п. 1.10 Правил дорожнього руху України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії, а також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Санкція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік для водіїв, а також штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для інших осіб.

Отже, ОСОБА_1 в розумінні наведеної норми ПДР України та ч. 1 ст. 130 КУпАП не є водієм та відноситься до інших осіб, для яких не передбачений такий вид стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного, вважаю необхідним піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу.

Оскільки судом ухвалене рішення про накладення адміністративного стягнення, з правопорушника також підлягає стягненню судовий збір відповідно до ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 40-1, 130, 283 КпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 10200 грн..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.

На постанову протягом 10 днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Іллічівський райсуд м. Маріуполя.

Суддя: Ю. М. Мирошниченко