Код суду 233 № 233/6268/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року м.Костянтинівка

Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Орчелота А. В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з який надійшов від Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області, відносно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , якому роз`яснені права згідно ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП

за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 071897 від 30.08.2019 року, який надійшов з Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області, складеного за ч.1 ст.130 КУпАП, 30.08.2019 року о 11-45 годині водій ОСОБА_1 , порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, в м. Костянтинівка пр. Ломоносова біля буд. 153 керував автомобілем ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, розширені зірниці очей, які не реагують на світло, технічні засоби для перевірки на стан наркотичного сп`яніння відсутні, від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у встановленому законом порядку гр. ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, від керування усунений, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення заперечував, вказав, що від огляду на стан сп`яніння на місці не відмовлявся,так як працівниками патрульної поліції на місці йому не пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння.

В судовому засіданні 06.11.2019 року був допитаний інспектор СРПП Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ст. лейтенант поліції Любченко А.Ю., який повідомив суду, що дійсно гр. ОСОБА_1 30.08.2019 року о 11-45 годині м. Костянтинівка пр. Ломоносова біля буд. 153, керував автомобілем ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, розширені зірниці очей, які не реагують на світло, технічні засоби для перевірки на стан наркотичного сп`яніння на місці були відсутні, від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у встановленому законом порядку гр. ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, від керування усунений.

В судовому засіданні 06.11.2019 року інспектор СРПП Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області капітан поліції Мотуз О.С. надав пояснення аналогічні поясненням інспектора СРПП Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ст. лейтенанта поліції Любченка А.Ю.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допитавши інспекторів СРПП Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, а саме: дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 071897 від 30.08.2019 року, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 30.08.2019 року, відео з фіксацією факту управління транспортного засобу, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол;відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, що передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України.

У відповідності до ст.266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані наркотичного сп`яніння, підлягають оглядові на стан наркотичного сп`яніння. Огляд водія (судноводія) на стан наркотичного сп`яніння, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно п.1.7 Інструкції «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як встановлено: за поясненнями ОСОБА_1 , інспекторів СРПП Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ст. лейтенант поліції ОСОБА_4 та капітана поліції ОСОБА_5 за вивченими матеріалами справи, даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушеннявідеозаписом, письмовими поясненнями свідків - протокол про адміністративне правопорушення серії серії ОБ № 071897 від 30.08.2019 року складений про відмову водія ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Разом з цим, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості стосовного того, що ОСОБА_1 пропонувалось на місці зупинки транспортного засобу провести огляд інспектором поліції або уповноваженою особою відповідного органу МВС України із застосуванням технічних засобів, про що б він відмовився, внаслідок чого йому б було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я. Тобто в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені дії водія щодо ухилення від огляду, що лише в такому випадку інспектор поліції мав право скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.5 та ч.6 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

ОСОБА_1 допитаний в судовому засіданні, заперечує про керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, вказуючи, що не заперечував проти проведення огляду із застосуванням технічних засобів, але на місці пройти огляд не пропонувалося, що свідчить про порушення встановленого законом порядку огляду особи на стан сп`яніння. Інших даних про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в матеріалах справи не міститься.

Пояснення працівників поліції ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , надані в судовому засіданні, є неналежними доказами винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки вони,є зацікавленими особами, тому до їх свідчень суд відноситься критично.

Крім того, суд критично оцінює, ідентичні за своїм змістом, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відібрані працівниками поліції, з точки зору їх достатності як доказу винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення. При цьому суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні у справі «Еркапіч проти Хорватії» від 25.04.2013 (Erkapic v. Croatia), згідно якого «за відсутності суттєвих підстав для протилежного, поняття справедливого судового розгляду вимагає надавати більшого значення свідченням, наданими у суді, порівняно з протоколами допитів осіб на попередньому слідстві, оскільки останні являють собою, передусім, процес збору стороною обвинувачення інформації на підтримку своєї позиції».

Викликані судом свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , до суду не з`явилися, явка їх працівниками поліції забезпечена не була, тому суд позбавлений можливості, безпосередньо в судовому засіданні, відібрати від зазначених осіб особисті пояснення, приведивши їх до присяги та попередивши про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та за відмову давання показань.

До того ж, з приводу визнавальних пояснень самого ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи, слід зазначити, що дійсно пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ст. 251 КУпАП є доказом, проте оцінку суд надає їм в сукупності з іншими належними і допустимими доказами по справі, оскільки обвинувачення (в розумінні практики Європейського суду з прав людини адміністративна відповідальність має всі притаманні риси кримінальної відповідальності) не може ґрунтуватися лише на визнавальних свідченнях особи.

Відповідно до вимог діючого законодавства докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією України та Законами України, міжнародним договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманої унаслідок істотного порушення прав та свобод людини є недопустимими.

Частина 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні достатні докази, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, а його вина не може ґрунтуватись на припущеннях, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в Донецький апеляційний суд через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.В. Орчелота