Справа № 638/955/19
Провадження № 3/638/577/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Грищенко І.О. , розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов із Управління захисту економіки в Харківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, одруженого, підполковника ЗСУ , щопрацює в Харківському Національному університеті Повітряних Сил ім. І. Кожедубана посаді: підполковника ЗСУстаршого викладача кафедри бойового застосування ППО СВ факультету протиповітряної оборони сухопутних військ ХНУПС ім. І. Кожедуба, який зареєстрований за адресосю: м. Харків, вул. Динамівська 3а; фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6, ч.2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

24 січня 2019 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал із Департаменту захисту економіки Національної поліції України відносно ОСОБА_1 Ярославовичапро притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, 24 січня 2019 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал із Департаменту захисту економіки Національної поліції України відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Справи обєднано в одне провадження.

Згідно даних протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією № 43 від 23 січня 2019 року ,ОСОБА_1 перебуваючи на посаді підполковника ЗСУ старшого викладача кафедри бойового застосування ППО СВ факультету протиповітряної оборони сухопутних військ ХНУПС ім. І. Кожедуба,будучи згідно з підпунктом «г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VIIяк на військові посадові особи вищого офіцерського складу Збройних Сил України, відповідно до п. 12 ст. 6 Закону України «Про військовий обовязок та військову службу» (військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обовязків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обовязків згідно із законодавством), а також на підставі ст. 29, ст. 30, п. 4 ст. 32 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України». є субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією.

Таким чином, ОСОБА_1,станом на 00 годин 00 хв. 01 квітня 2018 року не подав шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентствомз питань запобігання корупції, а подав декларацію 17 квітня 2018 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

22.01.2019 року співробітниками Управління захисту економіки в Харківській області було взято поясненння у ОСОБА_2 за фактом неподання своєчасно декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством. В своєму поясненні ОСОБА_2 зазначив, що не вважає суттєвими причини пропуску строку подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, провину свою визнає.

Згідно даних протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією № 44 від 23 січня 2019 року ,ОСОБА_1, перебуваючи на посаді старшого викладача кафедри бойового застосування ППО СВ факультету протиповітряної оборони сухопутних військ ХНУПС ім. І. Кожедуба, будучи згідно з підпункту «Г» пункту 1 частини 1 статті З Закону України «Про запобігання корупції», субєктом відповідальності за правопорушення, повязані з корупцією, був звільнений наказом командувача Повітряних Сил Збройних Сил України №646 від 06.11.2018, та отримав грошову допомогу згідно грошового атестату ЗУ №38310, а саме 270,308,79 грн які були зараховані на рахунок ОСОБА_1 28.12.2018 о 00 год. 00 .хв, на виконання вимог ч.2 ст. 52 Закону № 1700-VII, не повідомив про суттєві зміни у майновому стані у десятиденний строк з моменту отримання доходу, за формою що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції.

22.01.2019 року співробітниками Управління захисту економіки в Харківській області було взято поясненння у ОСОБА_2 за фактом неподання повідомлення до Національного агенства з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані. В своєму поясненні ОСОБА_2 зазначив, що не вважає суттєвими причини,неподання повідомлення до Національного агенства з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані, провину свою визнає.

Відповідно до ч.1 ст. 45, ЗаконуУкраїни «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті З цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 45ЗаконуУкраїни «Про запобігання корупції» Субєкти декларування, які не мали можливості до 1 квітня за місцем військової служби подати декларацію осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік у звязку з виконанням завдань в інтересах оборони України під час дії особливого періоду, безпосередньою участю у веденні воєнних (бойових) дій, у тому числі на території проведення антитерористичної операції та здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, направленням до інших держав для участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки у складі національних контингентів або національного персоналу, подають таку декларацію за звітний рік протягом 90 календарних днів із дня прибуття до місця проходження військової служби чи дня закінчення проходження військової служби, визначеного частиною другою статті 24 Закону України "Про військовий обовязок і військову службу".

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Особа, відносно якої складно протокол про вчинення адміністративного правопорушення, в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6, частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, визнав та пояснив, що знав, що строк встановлений до 1 квітня , та про десятиденний строк, але своєчасно не подав з причин, що не вважає суттєвими та поважними, зробив для себе відповідні висновки.

Прокурор Чехунов М.В. в суді підтвердив обставини, викладені в протоколах про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 вважає, що в діях особи, відносно якої складено протоколи про вчинення адміністративного правопорушення, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6, та частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та просив застосувати до винної особи адміністративне стягнення в межах санкції статті.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення учасників справи про адміністративне правопорушення, суддя встановив наступне.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя також повинен з'ясувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв'язку між діянням і виконанням останньою службових (посадових) повноважень, а у відповідних випадках - мети правопорушення.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з ч.1ст. 172-6, та ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані, відповідно; при цьому суб'єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов'язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобіганню корупції» №1700-VII від 14.10.2014 року корупція - це використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов'язаних з ними можливостей.

Цією ж нормою також визначено термін «корупційне правопорушення» - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Правопорушення, повязане з корупцією діяння, що не містять ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, що посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП , адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб'єктивної сторони даного правопорушення, яка, виходячи із визначення поняття корупційного правопорушення, викладеного в ч.1ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», завжди характеризується умисною формою вини, тобто, з врахуванням положень ст. 1 цього Закону, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов'язана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети.

Відповідно до ч. 9 п. 1 ст. 11 Закону України «Про запобігання корупції» до повноважень Національного агентства належить забезпечення ведення Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави.

Пунктом 3 «Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (далі Порядку) від 10.06.2016 рокувизначено, що ведення Реєстру здійснює Національне агентство. Програмне забезпечення Реєстру, база даних Реєстру є власністю держави в особі Національного агентства, яке є держателем Реєстру.

Адміністратор Реєстру, визначений Національним агентством відповідно до вимог чинного законодавства, забезпечує супроводження програмного забезпечення Реєстру, збереження та захист даних Реєстру, відповідає за його функціонування, надання доступу до нього та обмін з іншими інформаційними системами.

Згідно з пунктом 1 розділу II Порядку, до Реєстру включаються такі електронні документи: декларації, що подаються відповідно до статті 45 Закону; повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування, передбачені частиною другою статті 52 Закону; виправлені декларації, що подаються відповідно до частини четвертої статті 45 Закону.

Відповідно до пункту 2 цього розділу Порядку субєкти декларування подають до Реєстру зазначені в пункті 1 цього розділу документи шляхом заповнення електронних форм відповідних документів на веб-сайті Реєстру відповідно до технічних вимог до форм.

Субєкти декларування подають зазначені документи через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному кабінеті після реєстрації в Реєстрі.

Згідно п. 4 цього розділу Порядку, зареєстровані субєкти декларування мають право: доступу до персонального електронного кабінету після автентифікації субєкта декларування із використанням його особистого ЕЦП фізичної особи; створювати, змінювати та видаляти чернетки документів у персональному електронному кабінеті; подавати документи у разі їх відповідності технічним вимогам до форми і проходження логічних перевірок, переглядати подані ними документи; подавати виправлені документи у строки та в порядку, визначені в пункті 7 цього розділу; отримувати в персональному електронному кабінеті та на адресу електронної пошти електронні повідомлення про підтвердження подання документів, попередження про необхідність подання документів до Реєстру; направляти в персональному електронному кабінеті електронні звернення до національного агентства про надання розяснень, допомоги в користуванні Реєстром, повідомлення про відкриття субєктом декларування або членом його сімї валютного рахунка в установі банку-нерезидента.

З матеріалів справи та письмових пояснень, наданих ОСОБА_1 під час його опитування 21.01.2019 року, вбачається, що керівництвом було розяснено основні положення Закону України "Про запобігання корупції" з е-декларування .

Вказане свідчить про те, що особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, був обізнаний про те, що в строк до 1 квітня 2018 року він зобовязаний був подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством, та повідомити Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни в майновому станіу десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Така вимога субєктом декларування , за умови його обізнаності щодо необхідності вчинення такої дії, дотримана не була.

В матеріалах справи відсутні докази, які вказують на поважність причин неподання ОСОБА_1 Я декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, та повідомити Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни в майновому стані у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна.

Таким чином суддя вважає, що ОСОБА_1, без поважних причин своєчасно не подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік, та не повідомив про суттєві зміни у майновому стані, а саме отримання ним доходу, який перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна, за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції.

Оцінюючи зібрані доказам в їх сукупності, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 Я, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6, та частиною статті 172-6 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами.

Розглядаючи адміністративну справу, суддя враховує наступні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Згідно з ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. ст. 33, 34, 35 КУпАП, при накладенніадміністративногостягненнявраховуються характер вчиненногоправопорушення, особа порушника, ступіньйого вини, майновий стан, обставини, щопомякшують та обтяжуютьпокарання.

Згідно ч. 2 статті 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Суддею прийнято до уваги, ОСОБА_1 , згідно з даними довідки особи , яка склала відповідний протокол, до адміністративної відповідальності не притягувався, відомості в Єдиному державному реєстрі осіб, які вчинили корупційні правопоррпушення щодо притягнення його до відповідальності за вчинення корупційних правопрушень відсутні, відсутні обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП, обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 384,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35,36, 40-1, 176-2, 283 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення , повязаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6, ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, та накласти стягнення :

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП- у вигляді штрафу в розмірі п"ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП- у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

В силу ст.. 36 КУпАП остаточно накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 ( одна тисяча сімсот) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м Харкова.

Строк предявлення постанови до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя: І.О.Грищенко