311/632/19
3/311/132/2019
ПОСТАНОВА

Іменем України

23.04.2019 м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Пушкарьової С.П.,

при секретарі судового засідання Четвертак Л.М.,

за участю: прокурора Зубкова В.С.,

представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката ОСОБА_1,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення, який надійшов з Управління захисту економіки в Запорізькій області відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, приватного підприємця, депутата Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, одруженого, маючого на утриманні 2-х неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, -

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення № 35/2019 від 24 січня 2019 року, складеного оперуповноваженим міжрайонного відділу № 4 (м. Енергодар) управління захисту економіки в Запорізькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_3, вбачається, що 19.11.2015 р. відбулось засідання першої сесії Дніпрорудненської міської ради сьомого скликання Василівського району Запорізької області. На вказаному засіданні голова Дніпрорудненської міської виборчої комісії Василівського району Запорізької області ОСОБА_4 виступив з оголошенням про підсумки виборів депутатів Дніпрорудненської міської ради сьомого скликання та про визнання їх повноважень, згідно з яким до Дніпрорудненської міської ради депутатом обрано ОСОБА_2 З цього приводу Дніпрорудненською міською радою прийнято рішення від 19.11.2015 р. № 1, яким визнано повноваження ОСОБА_2, як депутата Дніпрорудненської міської ради сьомого скликання. ОСОБА_2, будучи депутатом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, відповідно до пп.«б» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 р., примітки до ст. 172-6 КУпАП є суб'єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, 25.11.2017 р. придбав транспортний засіб «VOLKSWAGEN TOUREG» загальною вартістю 1 745 000 грн. (один мільйон сімсот сорок п»ять тисяч гривень), що перевищує 50 прожиткових мінімумів на одну працездатну особу та у порушення вимог ч. 2 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції» 18 квітня 2018 року повідомив про суттєві зміни у майновому стані, з порушенням 10-денного строку, що виникли у зв»язку з придбанням вказаного майна, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов'язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Допитана у судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_2 суду пояснив, що не мав умислу на вчинення адміністративного правопорушення щодо несвоєчасного подання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані. 25.11.2017 р. придбав транспортний засіб автомобіль VOLKSWAGEN TOUREG, 2017 року випуску, та у той же день зареєстрував його в Регіональному сервісному центрі у Запорізькій області. Вважав, що автомобіль йому не належить, а він ним лише користується, так як автомобіль придбаний у кредит і перебуває під заставою до остаточного розрахунку із кредитом. Про необхідність подання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані в електронному вигляді через офіційний сайт Національного агентства з питань запобігання корупції він дізнався від секретаря Дніпрорудненської міської ради у квітні 2018 року, після чого 18.04.2018 р. подав одразу відповідне повідомлення про суттєві зміни. Не погоджується з тим, що вчинив адміністративне порушення, пов»язане з корупцією, оскільки він не мав наміру ухилятись від обов»язку подавати повідомлення та приховувати свій майновий стан. Придбаний автомобіль не приховував, а користувався ним з моменту придбання.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, доводи представника адвоката ОСОБА_1, пояснення свідка ОСОБА_3, думку прокурора Зубкова В.С., дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, DVD-диск, долучений до протоколу та письмові докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з»ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом»якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з»ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам ст. 283 КУпАП, ґрунтуватися на встановлених у ході судового розгляду обставинах та достатніх і беззаперечних доказах, оцінка яких проводиться у порядку ст. 252 КУпАП, шляхом всебічного, повного та об'єктивного їх дослідження як окремо, так і у сукупності з іншими обставинами.

Статтею 172-6 ч. 2 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Суб»єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

При цьому, склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 172-6 КУпАП, є формальним, характеризується недодержанням різноманітних правил, коли діяння становить склад проступку незалежно від настання шкідливих наслідків.

Об»єктивна сторона зазначеного правопорушення виражається у бездіяльності суб»єктів декларування неповідомленні про суттєві зміни у майновому стані, або несвоєчасному повідомленні про такі зміни.

Як встановлено у судовому засіданні, 19.11.2015 р. на засіданні першої сесії сьомого скликання Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, було оголошено обраним серед інших депутатів Дніпрорудненської міської ради ОСОБА_2, у зв»язку з чим відповідно до пп. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» він набув статусу суб»єкта декларування, на якого поширюється дія вказаного Закону.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» ОСОБА_2 зобов»язаний у визначеному законом порядку подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

За змістом ч. 2 ст. 52 даного Закону, в разі суттєвої зміни у майновому стані, а саме: отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених на 1 січня відповідного року, суб'єкт декларування у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов'язаний письмово повідомити про це НАЗК. Вказана інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та оприлюднюється на офіційному сайті НАЗК.

Згідно матеріалів справи про адміністративне правопорушення, 25 листопада 2017 року у ОСОБА_2 відбулися суттєві зміни у майновому стані, у зв»язку з придбанням транспортного засобу VOLKSWAGEN TOUREG, 2017 року випуску, вартістю 1 745 000 грн. (один мільйон сімсот сорок п»ять тисяч гривень) на момент придбання, що перевищує 50 прожиткових мінімумів на працездатну особу, встановлених ЗУ «Про державний бюджет України на 2017 рік» станом на 01.01.2017 року, тобто 80 000 грн.

Про факт набуття права власності на транспортний засіб VOLKSWAGEN TOUREG, 2017 року випуску, свідчить договір купівлі продажу та інші документи, які стали підставою для реєстрації 25.11.2017 року права власності на транспортний засіб Регіональним Сервісним центром МВС України (а/с 34).

Тобто, починаючи з набуття права власності на нерухоме майно, вартість якого перевищує 50 прожиткових мінімумів на працездатну особу у ОСОБА_2 з»явився обов»язок на виконання ч. 2 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції», повідомити НАЗК про суттєвої зміни у майновому стані та граничним терміном такого повідомлення є 05.12.2017 р.

Проте, у порушення вказаних вимог Закону, ОСОБА_2 не повідомив в установлений строк і в установленому порядку про такі зміни.

При цьому, будь-яких обставин, які б об»єктивно унеможливлювали подання ОСОБА_2 відповідного повідомлення у передбачений Законом строк не вбачається, а ті, на які він посилається не можуть бути визнані поважними. Так, зокрема, доводи ОСОБА_2 про те, що він не знав, що йому необхідно повідомляти до НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані та, що автомобіль йому не належить, так як купувався в кредит і перебуває в заставі є непереконливими.

Доводи ОСОБА_2 також спростовуються ксерокопією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «VOLKSWAGEN», модель «TOUREG», державний знак НОМЕР_1, 2017 року випуску (кузов № НОМЕР_2), з якої вбачається, що вказаний автомобіль є власністю ОСОБА_2

Таким чином, проаналізувавши досліджені докази, суд вважає, що у своїй сукупності вони підтверджують факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, тому не вбачає підстав для закриття провадження по справі за відсутність складу адміністративного правопорушення (клопотання захисника адвоката ОСОБА_1О.).

Так, згідно з вимогами ч. 3 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов»язаного з корупцією може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

З даної норми вбачається, що строк накладення стягнення за вчинення правопорушення, пов»язаного з корупцією, має відраховуватися з дня його виявлення.

Разом з цим, діючим законодавством чітко не визначено, що слід розуміти під виявленням правопорушення.

Згідно з вимогами ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України та необхідність дотримуватися принципу правової визначеності. Про це ЄСПЛ зокрема зазначає у рішеннях «Єлоєв проти України» від 06

листопада 2008 року, «Фельдман проти України» від 08 квітня 2010 року, «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, тощо.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року в справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, з вимогою, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким і передбачуваним в своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав і обов»язків осіб, національні органи зобов»язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто, вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Така правова позиція узгоджується зі ст. 8 Конституції України, відповідно до якої, в Україні визнається та діє принцип верховенства права.

Як зазначено вище, 24.11.2017 року ОСОБА_2 набув право власності на автомобіль, вартість якого складає 1 745 000 грн. (один мільйон сімсот сорок п»ять тисяч гривень).

Повідомлення до НАЗК про суттєві зміни у майновому стані ОСОБА_2 здійснено лише 18.04.2018 р. (а/с 13-24).

Ці відомості внесені до Єдиного державного реєстру осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування та оприлюднені на офіційному веб-сайті НАЗК, тобто є загальнодоступними.

Крім того, згідно з відомостями, які також оприлюднені на веб-сайті НАЗК і є загальнодоступними, 18 квітня 2018 року ОСОБА_2 подав електронну щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, у якій відобразила відомості про дату придбання вказаного автомобіля та його вартість.

У протоколі про адміністративне правопорушення, складеному оперуповноваженим міжрайонного відділу № 4 (м. Енергодар) управління захисту економіки в Запорізькій області ОСОБА_3 вказано, що фактичним днем виявлення вказаного адміністративного правопорушення є дата складання протоколу, тобто 24.01.2019 року.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3, який є оперуповноваженим міжрайонного відділу № 4 (м. Енергодар) УЗЕ в Запорізькій області ДЗЕ НП України, пояснив, що до його обов»язків входить виявлення адміністративних правопорушень, пов»язаних з корупцією. Так, проводячи моніторинг декларацій на сайті Єдиного державного реєстру декларацій він виявив декларацію ОСОБА_2 від 18.04.2018 р. про зміни у його майновому стані, який зазначив, що 25.11.2017 р. він придбав автомобіль «VOLKSWAGEN», модель «TOUREG», державний знак НОМЕР_1, 2017 року випуску (кузов № НОМЕР_2), вартість якого 1 745 000 грн. (один мільйон сімсот сорок п»ять тисяч гривень). Про виявлене порушення НАЗК не повідомляв. У червні 2018 року розпочав перевірку та зробив запит до Територіального сервісного центру та 15.06.2018 року отримав підтвердження про реєстрацію автомобіля «VOLKSWAGEN», модель «TOUREG» за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5. Неодноразово у телефонному режимі запрошував ОСОБА_2 для надання пояснень, але він не з»являвся, надсилав виклики за місцем проживання та тільки 24.01.2019 року в приміщенні Дніпрорудненської міської ради, де був присутній ОСОБА_2 під відеозапис він ознайомив ОСОБА_2 з протоколом № 35 і вручив йому другий екземпляр протоколу. Від дачі пояснень відмовився. З адвокатом, на присутності якого наполягав, теж не з»явився до відділення у м. Енергодар. Підтверджень про виклик ОСОБА_2 ОСОБА_3 не надав. Вважає 24.01.2019 р. фактичним днем виявлення адміністративного правопорушення, так як ним було здійснено всі дії щодо збирання доказів.

Однак, суд не погоджується з доводами працівника поліції ОСОБА_3, яким складено протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 про те, що фактичним

днем виявлення правопорушення є дата складання вказаного протоколу 24.01.2019 р., як з такими, що не узгоджується з принципом правової визначеності, оскільки несвоєчасне проведення ефективної адміністративної перевірки не може бути підставою для штучного подовження строків, визначених ст. 38 КУпАП.

Таким чином, навіть не приймаючи до уваги оприлюднення 18 квітня 2018 року та загальнодоступність повідомлення ОСОБА_2 про суттєві зміни у майновому стані, суд вважає, що станом на 15 червня 2018 року (з моменту отримання відповіді з Територіального сервісного центру № 2341 Регіонального сервісного центру в Запорізькій області) оперуповноважений міжрайонного відділу № 4 (м. Енергодар) ОСОБА_3 володів достатньою інформацією про вищевказане правопорушення, тобто правопорушення фактично було виявлене.

Такий висновок узгоджується і з правовою позицією, викладеною у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 25 травня 1998 року «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов»язані з корупцією».

Таким чином, на момент розгляду справи у суді закінчились строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю після закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

При ухвалені постанови, суд також бере до уваги те, що вищезазначене прямо переплітається з науково-консультативним висновком НКР при ВАСУ від 06 листопада 2017 року, а саме, під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення, в зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

На підставі викладеного та керуючись ст. 9, ч. 3 ст. 38, ч. 2 ст. 172-6, п. 7 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 248, 283, 284, 287-289, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про вчинення адміністративного правопорушення, пов»язаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП закрити, на підставі ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 і ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_5