Провадження № 33/824/3088/2019 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 - адвоката Берегового І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 21 червня 2019 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 21 червня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що вона, 14 травня 2019 року о 00 годині 30 хвилин, керувала автомобілем «БМВ», номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Бастіонна, 6, в м. Києві, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовилася в присутності двох свідків, чим порушила п.2.5 Правил дорожнього руху України.

У апеляційній скарзі захисника ОСОБА_5 указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Указав, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення у вину ОСОБА_1 поставлена відмова від проходження огляду на стан сп`яніння. Однак процедура направлення особи на огляд поліцейськими була проведена з грубим порушенням вимог законодавства, що дає підстави визнати вказаний огляд недійсним. Крім того, зауважив, що ОСОБА_1 не відмовлялась від проходження огляду у медичному закладі, про що прямо зазначила у протоколі, однак поліцейськими не було виписано їй направлення для проходження огляду, а одразу був складений протокол про адміністративне правопорушення в порушення вимог п. 6 Постанови Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду» та п. 7 Розділу І спільного наказу Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 «Про затвердження інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Вище вказане, на думку захисника, свідчить про те, що протокол було складено з порушенням вимог законодавства. Також апелянтом зазначено, що поза увагою судді місцевого суду залишилась та обставина, що матеріали справи не містять вільних пояснень свідків факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а міститься лише попередньо заготовлений формуляр пояснень, у якому свідки поставили свої підписи. Наведене, на його думку, виключало правову можливість використання цих пояснень у якості доказу. Окрім того, захисник звернув увагу, що долучений відеозапис спростовує наявність ознак алкогольного сп`яніння, які були виявлені у ОСОБА_1 працівниками поліції та покладені в основу протоколу про адміністративне правопорушення, однак суд першої інстанції внаслідок неправильної оцінки даного протоколу безпідставно визнав відеозапис як доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Просив постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Вислухавши пояснення:

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Берегового І.В., який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просив скаргу задовольнити;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Висновки судді місцевого суду про доведеність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні за обставин, наведених у постанові стверджуються зібраними у справі доказами.

Так, зі змісту письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_1 дійсно у їх присутності відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння. Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння стверджується відеозаписом зробленим за допомогою нагрудної камери поліцейського. Фактичні обставини вчиненого адміністративного правопорушення вбачаються і із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 306505 від 14.05.2019.

Дослідивши указані докази та надавши їм належну юридичну оцінку, суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність того, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, маючи ознаки алкогольного сп`яніння, відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, правильності кваліфікації її дій за ч.1 ст. 130 КУпАП та на законних підставах наклав на неї стягнення в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, належним чином мотивувавши своє рішення.

Доводи апеляційної скарги захисника про недоведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП у виді відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не ґрунтуються на матеріалах справи.

З об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП може проявлятись у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (в подальшому Інструкція). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Наведене дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду. Лише при наявності усіх зазначених обставин поліцейський може складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП вчинене у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Суддя ухвалює рішення про притягнення особи до відповідальності у випадку наявності доказів, які доводять кожну із обставин, що в своїй сукупності утворюють об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я не ґрунтуються на матеріалах справи. Так, із переглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння як за допомогою технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу так і у закладі охорони здоров`я. Вказана пропозиція працівників поліції була неодноразовою та зрозумілою, при цьому відмова ОСОБА_1 від проходження огляду, у тому числі і в присутності свідків, була очевидною, тобто такою, яка не викликала сумніву щодо її дійсності.

Також переглянутий відеозапис дає можливість поза розумним сумнівом стверджувати про наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, що викликало у поліцейських необхідність проведення її огляду на стан сп`яніння.

Крім того, доводи апеляційної скарги захисника в частині не дослідження судом першої інстанції пояснень свідків, також не ґрунтуються на матеріалах справи. Дійсно, матеріали справи не містять даних про допит цих свідків у суді першої інстанції. В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції захисником було заявлено клопотання про допит свідка ОСОБА_3 , у зв`язку з чим була оголошена перерва та покладено обов`язок на захисника забезпечити участь свідка ОСОБА_3 в наступне судове засідання. Однак в наступному судовому засіданні захисником не було забезпечено участі свідка та останній відмовився від раніше поданого клопотання.

Разом з тим, із відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що у ході фіксації вчиненого адміністративного правопорушення були присутні свідки, відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 вчинила у присутності двох свідків. Ці свідки засвідчили таку відмову у протоколі про адміністративне правопорушення та надали письмові пояснення, які знаходяться у матеріалах адміністративної справи. Суд звертає увагу на те, що за своїм змістом письмові пояснення свідків відповідають фактичним обставинам події, об`єктивно зафіксованим на відеозаписі. У зв`язку із цим, пояснення свідків визнаються судом належними та допустимими доказами.

Відсутність у матеріалах справи направлення на проведення огляду не є підставою для визнання незаконними дій поліцейських, пов`язаних із виявленням та фіксуванням адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Як зазначалось вище, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. За умови відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, що було вчинено останньою у присутності свідків, зафіксовано поліцейським за допомогою нагрудної відеокамери та шляхом відбирання пояснень у свідків, поліцейські позбавлялися обов`язку видавати відповідне направлення. Це узгоджується із п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого або сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 р. № 1103 (в подальшому Порядок), відповідно до якого у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду у закладі охорони здоров`я поліцейський у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення. Аналіз положень пунктів 6 та 8 Порядку дає підстави стверджувати те, що направлення на проведення огляду видається водію, який виявив згоду на проведення такого огляду.

Інші обставини, на які послався у апеляційній скарзі захисник, не дають підстав для скасування постанови судді Печерського районного суду м. Києва від 21 червня 2019 року, оскільки вони не спростовують факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Наведене у свої сукупності вказує на те, що справа про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП була розглянута повно, всебічно та об`єктивно. Постанова Печерського районного суду м. Києва від 21 червня 2019 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для скасування чи зміни цієї постанови суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Постанову Печерського районного суду м. Києва від 21 червня 2019 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька