Номер провадження: 33/813/464/19
Номер справи місцевого суду: 500/8090/18
Головуючий у першій інстанції Жигулін С.М.
Доповідач Толкаченко О. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О. за участю адвоката Негара Ф.С., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Негара Ф.С., подану в інтересах ОСОБА_3, на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19 лютого 2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою

ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року, громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1, не працює,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнутий судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

Згідно з постановою суду 19 листопада 2018 року о 10:30 години ОСОБА_3на трасі М-15 Одеса-Рені на Бухарест 230 км у порушення вимог п.2.9 Правил дорожнього руху, керував автомобілем марки «Peugeot Parther» д/з НОМЕР_2 у стані алкогольного сп'яніння.

Своїми діями ОСОБА_3вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із зазначеною постановою суду, адвокат Негара Ф.С. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що судом першої інстанції не перевірені повністю обставини, які мають значення для вирішення справи, а саме:

-не усунуті суперечності між даними протоколу про адміністративне правопорушення, в якому заначено місце зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_3 19 листопада 2018 року о 10:30 години - «на трасі М-15 Одеса-Рені на Бухарест 230 км», та показаннями ОСОБА_3, який зазначав, що його зупинили на межі м.Ізмаїл поряд з залізничним переїздом «Хімсклад»,

-алкотестер, в який дихав ОСОБА_3 в КУ «Ізмаїльська міська центральна лікарня», помилково показав дані про наявність 1,8 проміле, та безпідставно ОСОБА_3на його прохання відмовлено було у здачі крові на відповідне дослідження,

-протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог Конституції України та КУпАП, оскільки не містяться всі необхідні дані,

-працівниками поліції проведений огляд ОСОБА_3 на стан сп'яніння проведений з порушенням положень Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Заслухавши пояснення захисника Негара Ф.С., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду...., а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами ....., а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону та прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Так, вина ОСОБА_3 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена під час судового розгляду справи судом першої інстанції та в ході апеляційного перегляду справи і підтверджується, зокрема,

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БЮ №406762, складеним за фактом порушення водієм ОСОБА_3 в зв'язку з тим, що він 19 листопада 2018 року о 10 годині 30 хвилин на трасі м-15 Одеса-Рені на Бухарест 230 км. у порушення вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху керував автомобілем НОМЕР_1) у стані алкогольного сп?яніння (а.с. 1). Вказаний протокол був власноруч підписаний ОСОБА_3 При цьому в графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення» ОСОБА_3 не зазначив, що не погоджується з викладенням обставин зазначених в протоколі.

Апеляційний суд зазначає, що в цілому вказаний протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а тому визнає його допустимим доказом.

В даному протоколі зазначено, що через відмову ОСОБА_3 від проходження медичного огляду за допомогою алкотестера на місці зупинки автомобіля, його було доставлено до відповідного медичного закладу.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного сп'яніння №717 від 19.11.2018 року, складеного на підставі обстеження лікаря-нарколога КУ «Ізмаїльська міська центральна лікарня» в присутності двох свідків, ОСОБА_3 перебував на момент огляду в стані алкогольного сп'яніння (а.с.2).

При цьому апеляційний суд звертає увагу на дотримання поліцейськими в частині строку огляду положень інструкції Проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння поліцейським і оформлення його результатів про проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння, згідно якої з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров'я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров'я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення виявлена підстава для проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння ОСОБА_3 19 листопада 2018 року о 10 годині 30 хвилин, а медичний огляд на стан алкогольного сп'яніння в медичній установі був проведений 19 листопада 2018 року о 11 годині 25 хвилин, тобто в межах визначеного 2-годинного строку.

Апеляційний суд визнає вказані докази, які були повторно дослідженні в ході апеляційного розгляду справи, достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб, та належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 19 листопада 2018 року та інкримінуються ОСОБА_3

Одним з основоположних принципів судочинства у справах про адміністративні правопорушення є принцип диспозитивності, відповідно до якого учасники адміністративно-юрисдикційного провадження за власним розсудом можуть розпоряджатися своїми правами: звертатися чи не звертатися зі скаргами в органи адміністративної юстиції, знайомитися чи не знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, користатися послугами перекладача, оскаржити постанови по справах про адміністративні правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3, зловживаючи своїми процесуальними правами, навмисно затягував в суді першої інстанції розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності шляхом подання неодноразово клопотань про відкладення розгляду справи через його хворобу, що не підтверджувалося відповідними доданими до таких клопотань доказами.

В судове засідання апеляційного суду також не з'явився, не скориставшись своїм правом надати суду апеляційної інстанції нові докази на підтвердження доводів апеляційної скарги про неналежність та недопустимість доказів, на підставі яких суд першої інстанції дійшов висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а доводи апеляційної скарги про допущену судом першої інстанції неповноту судового розгляду не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 наполягав на проведенні аналізу крові в медичному закладі для встановлення стану алкогольного сп'яніння, не приймаються до уваги, оскільки не підтверджуються відповідними доказами.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст.33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_3 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 23, 33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи викладене, вважаю, що апеляційна скарга адвоката Негара Ф.С. є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова судді районного суду, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв'язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Негара Ф.С., подану в інтересах ОСОБА_3, - залишити без задоволення.

Постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19 лютого 2019 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.О. Толкаченко