Справа № 487/3316/19
Провадження № 3/487/924/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2019 року Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Сухаревич З.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління захисту економіки в Миколаївській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, Комінтернівського району, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , працює заступником директора КП ММР «Миколаївелектротранс», РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Заводського районного суду м. Миколаєва для розгляду надійшли наведенні адміністративні матеріали.

З протоколу № 94 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 27.03.2019 р., складеного відносно ОСОБА_1 вбачається, що 01.10.2018 ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративне правопорушення - неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що вони підлягають поверненню для належного оформлення з наступних підстав.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 2 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Проте, протокол № 94 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 27.03.2019 р. складений відносно ОСОБА_1 таким вимогам відповідає частково.

Так, суть адміністративного правопорушення, поставленого у провину ОСОБА_1 , конкретно не визначена. А саме, в протоколі зазначено обставини вчинення правопорушення, проте не вказано які саме конкретні дії свідчать про порушення закону, та норму закону, яку порушено.

До того ж, у протоколі відсутні відомості щодо роз`яснення прав особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що є порушенням ч. 4 ст. 256 КПК України. Вказана норма не передбачає особистого ознайомлення особи з правами, а чітко визначає обов`язок особи, яка склала протокол роз`яснити такі права.

В протоколі зазначено, що другий примірник протоколу направлено за місцем проживання, роботи суб`єкта.

Проте перевірити ці обставини не можливо, оскільки з наданих суду документів встановлено, що строк дії контракту від 14 травня 2018 року ОСОБА_1 про призначення на посаду директора КП ММР «Миколаївелектротранс» закінчився 14 листопада 2018 року.

Натомість, протокол складений 27.03.2019 року і в матеріалах справи відсутні відомості щодо місця роботи ОСОБА_1 в цей час.

Також в протоколі не зазначено ані адресу місця роботи, ані адресу проживання ОСОБА_1 , за якими направлено складений відносно нього протокол. До того ж в матеріалах справи відсутні супровідні листи про направлення цього протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, або інші документи які свідчать про направлення протоколу.

Крім того, в протоколі № 94 зазначено місце проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 . Проте, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, - за вказаною адресою розташований Центр реінтеграції бездомних громадян. Ці відомості викликають обґрунтовані сумніви, що ОСОБА_1 може проживати за вказаною адресою та отримувати кореспонденцію.

Далі, згідно ч. 3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Проте, в протоколі відсутні відомості щодо дати виявлення правопорушення, що унеможливлює обчислення строків накладення адміністративного стягнення.

До того ж, на підтвердження повноважень особи, що склала протокол, надана довідка. Однак вказана довідка не містить ані номеру ані дати її складення.

Враховуючи правове значення протоколу про адміністративне правопорушення, який не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, поставленого особі у провину, а також є доказом у справі про адміністративне правопорушення, протокол у такому вигляді не може вважатись допустимим доказом по справі, а відповідно не може бути предметом судового розгляду.

Суд будучі органом що здійснює правосуддя, не може брати на себе функцію збирання доказів та документальну законну фіксацію правопорушення, котра в даному випадку не була виконана належним чином. Також суд не вправі самостійно змінювати фабулу викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Також, слід зазначити, що відповідно до ч. 4 ст. 257 КУпАП, особа, яка склала протокол про вчинення адміністративного корупційного правопорушення, одночасно з надісланням його до суду надсилає органу державної влади, органу місцевого самоврядування, керівникові підприємства, установи чи організації, де працює особа, яка притягається до відповідальності, повідомлення про складення протоколу із зазначенням характеру вчиненого правопорушення та норми закону, яку порушено.

Однак, в матеріалах адміністративної справи відсутні такі повідомлення.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що протокол №94 від 27.03.2019 року та додані до нього матеріали не містять відомостей, які необхідні для повного та об`єктивного розгляду і вирішення справи, тому його необхідно повернути для належного оформлення.

Так, норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог статті 256 цього Кодексу вмотивованою постановою суду для належного оформлення (Постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення»).

Керуючись ст.ст.256,283,284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП повернути до Управління захисту економіки в Миколаївській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя З.М. Сухаревич