Апеляційне провадженя № 33/824/2573/2019 Суддя-доповідач Гриненко О.І.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2019 року суддя Київського апеляційного суду Гриненко О.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Печерського районного суду м. Києва від 23 травня 2019 року, прийняту відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 23 травня 2019 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік, зі стягненням судового збору на користь держави.

Як зазначено в постанові, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 343278, 24.02.2019 приблизно о 00 год. 15 хв. в м. Києві по вул. Г.Алмазова 6, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом автомобілем «Форд Фієста», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовилася в присутності двох свідків, чим порушила п.2.5 ПДР, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на постанову Печерського районного суду м. Києва від 23 травня 2019 року, в якій посилаючись на незаконність оскаржуваної постанови просить її скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, ОСОБА_1 зазначає, що оскаржуване судове рішення постановлено з порушеннями норм матеріального та процесуального права. Як вказує апелянт, суд першої інстанції на підтвердження своїх висновків, щодо її винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП посилається на письмові пояснення двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в присутності яких вона нібито відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Разом з тим, як зазначає ОСОБА_1 , вказаних свідків під час її огляду на стан сп`яніння не було, що підтверджується долученим до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції і є порушенням вимог ч.2 ст.266 КУпАП про порядок огляду водія на стан сп`яніння.

На підтвердження доводів апеляційної скарги щодо порушення уповноваженими особами патрульної поліції вимог ч.2 ст.266 КУпАП ОСОБА_1 посилається на копію протоколу про адміністративне правопорушення, що був вручений їй після його складання, де в «графі» свідки, дані про громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . відсутні, на відміну від оригіналу протоколу, що свідчить про внесення даних про вказаних осіб вже після складання протоколу щодо апелянта.

Крім того, у своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 звертає увагу на відсутність в матеріалах справи направлення на огляд на стан сп`яніння до відповідного закладу охорони здоров`я, що є, на її думку, порушенням п.8 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року та свідчить про відсутність у її діях порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка разом зі своїм захисником підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Однак, суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , зазначених вимог закону в повній мірі не дотримався, що призвело до прийняття сумнівного рішення, з точки зору його законності. Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Згідно із ст.283 КУпАП, постанова в справі про адміністративне правопорушення, серед іншого, повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи. Як видно з оскаржуваної постанови, суд першої інстанції в порушення вимог ст.283 КУпАП, виклав лише обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 343278 від 24.02.2019. Обставини ж адміністративного правопорушення, які суд установив під час розгляду справи, в постанові щодо ОСОБА_1 відсутні.

Таким чином, постанова Печерського районного суду м.Києва від 23 травня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не може вважатися законною та в усякому разі підлягає скасуванню.

У відповідності до ч.2 ст.252 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначених вимог закону суддею місцевого суду належним чином дотримано не було.

В ході апеляційного перегляду справи встановлено, що на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП суддя місцевого суду послався на фактичні обставини, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, в письмових поясненнях свідків та відеозапису з нагрудної камери поліцейського № АА-00482. Однак, як слушно зазначає у своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 на відміну від оригіналу протоколу про адміністративне правопорушення складеного відносно неї, в копії цього ж протоколу, який був виданий їй відразу після його складання, дані про свідків, в присутності яких ОСОБА_1 нібито відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, відсутні (а.с.18). Вказані обставини свідчать про те, що відомості про свідків були внесені до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 343278 від 24.02.2019 відносно ОСОБА_1 вже після його складання та підписання працівниками патрульної поліції та особою, відносно якої був складений, що є порушенням вимог ст.256 КУпАП, а відтак вказаний протокол не може вважатися належним та допустимим доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Крім того, з переглянутого в ході апеляційного розгляду справи відеозапису з нагрудної камери поліцейського АА-00482 взагалі не вбачається наявність свідків при відмові ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, що ставить під сумнів правдивість і об`єктивність інформації зазначеної в письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та унеможливлює використання вказаних письмових пояснень в якості належних і допустимих доказів по справі. Більш того, до матеріалів апеляційної скарги ОСОБА_1 долучена відповідь керівника апарату Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації на адвокатський запит, щодо відсутності на АДРЕСА_3 житлового будинку АДРЕСА_3 в якому, як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення та письмового пояснення, проживає свідок ОСОБА_3 .

Також, під час перегляду відеозапису з нагрудної камери поліцейського АА-00482 в суді апеляційної інстанції було встановлено, що в порушення вимог ч.3 ст.266 КУпАП уповноважені особі патрульної поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 не пропонували, що є порушенням порядку огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, встановлений ст.266 КУпАП.

На вказані порушення допущені уповноваженими особами патрульної поліції, всупереч вимогам ст.280 КУпАП, суддя місцевого суду уваги не звернув та будь-якої правової оцінки їм не надав. Заслуговують на увагу і пояснення ОСОБА_1 під час апеляційного перегляду справи щодо неправомірності зупинки транспортного засобу під її керуванням працівниками поліції.

У відповідності до ст. 35 Закону України " Про національну поліцію ", поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не помішували в митний режим транзиту.

Поліцейський зобов`язаний зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені органами доходів і зборів відповідно до Митного кодексу України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не помішували в митний режим транзиту; 2) якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 взагалі не містять даних про причини зупинки автомобіля «Форд Фієста», державний номерний знак НОМЕР_1 під її керуванням. З переглянутого в ході апеляційного розгляду справи відеозапису з нагрудної камери поліцейського, також не можливо встановити причини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 патрульними поліцейськими. Відсутня дана інформація і в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 343278 від 24.02.2019.

Викладене вище свідчить, що суддя місцевого суду, в порушення вимог ст.245 КУпАП, не дотримався всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх матеріалів справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , що призвело до ухвалення рішення, сумнівного з точки зору його законності.

Враховуючи зазначене вище, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що достатніх, належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП матеріали справи не містять, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП суд-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Печерського районного суду Київської області від 23 травня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І.Гриненко