ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду ОСОБА_1, розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 в інтересах правопорушника ОСОБА_3 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 березня 2019 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2/кв.3, - визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп. в дохід держави.

Згідно постанови районного суду, ОСОБА_3, 4 січня 2019 року о 06 год. 29 хв. керував автомобілем «MERСEDES BENZ E220» д.н.з. JNF634 по вул. Чкалова, 30 в м. Чернівці із ознаками наркотичного спяніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння повік, поведінка, що не відповідає ситуації. Від проходження огляду на стан наркотичного спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5. вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КпАП України.

На вказану постанову суду захисник ОСОБА_2 в інтересах правопорушника ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій з рішенням суду першої інстанції не погоджується.

Доводи своєї апеляційної скарги мотивує тим, що протокол складений з порушенням чинного законодавства, є необґрунтованим та не може бути доказом вини ОСОБА_3, а постанова районного суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою, ухваленою з порушенням матеріального і процесуального права, яка підлягає скасуванню.

Зазначає, що суд розглянув справу щодо ОСОБА_3 поверхнево і формально, не допитавши свідків в судовому засіданні та не дослідивши належним чином письмові докази по справі.

ЄУНСП 725/206/19 Головуючий у І інстанції: Скуляк І.А.

Провадження №33/822/226/19 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Категорія ч.1 ст.130 КУпАП

Стверджує, що ОСОБА_3 було повідомлено працівників поліції, що він нічого не вживав та автомобілем не керував, а просто сидів в ньому, тому у працівників поліції не було підстав проводити його огляд на стан спяніння.

Вказує на те, що поліцейськими огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог закону та вважається недійсним.

У звязку з чим, просить постанову суду першої інстанції скасувати, як незаконну та прийняти рішення про закриття провадження щодо ОСОБА_3 за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Перевіривши та вислухавши доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_2 й пояснення правопорушника ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджені сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, є правильним і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Згідно диспозиції статті 130 КУпАП відповідальність передбачена як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Пунктом 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до глави ІІ п.9 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоровя, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоровя не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Перевіривши протокол про адміністративне правопорушення, складений щодо ОСОБА_3 вважаю, що він відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Матеріалами справи, дослідженими апеляційним судом встановлено, що винуватість ОСОБА_3 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведена повністю, а саме протоколом про адміністративне правопорушення підтверджено, що останній порушив вимоги п.2.5 ПДР України, в якому зазначено, що 04.01.2019 р. о 06 год. 29 хв. в м. Чернівці по вул. Чкалова, 30 водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом в стані наркотичного спяніння та на вимогу працівника поліції від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп'яніння відмовився.

Факт такої відмови, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп'яніння, підтверджується не лише протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №434142 від 04 січня 2019 року (а.с.1), який було складено, в присутності двох свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що підтверджено їх підписами, а також відібраними до протоколу поясненнями зазначених свідків (а.с.3, 5).

Крім того, факт відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан наркотичного спяніння підтверджено записом із боді-камери, на якому чітко видно, що працівник поліції неодноразово пропонує ОСОБА_3 пройти огляд на стан спяніння в Чернівецькому ОНД, але остатній відмовляється, а свідки, які стоять поряд підтверджують ними почуте (а.с.8).

Також, на відео видно, як працівниця поліції розяснює ОСОБА_3 його права та повторно пропонує проїхати до обласного наркологічного диспансеру для проходження медичного огляду.

Апеляційний суд вважає, що підстав не довіряти поясненням даних свідків немає, оскільки вони є випадковими і не зацікавлені в результаті розгляду справи.

Крім того, апелянтом не доведено того факту, що матеріали провадження були сфабриковані відносно нього. Також слід зазначити, що ОСОБА_3 притягується до відповідальності не за керування у стані такого спяніння, а за відмову від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного спяніння.

За змістом ч.4, ч.5 ст.266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

За таких обставин, суддя апеляційного суду зауважує, що доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 не перебував у стані наркотичного спяніння у даному провадженні не є вирішальними, оскільки матеріалами провадження не спростовано того факту, що водій керував транспортним засобом з ознаками наркотичного спяніння і відповідно до встановлених законодавством вимог, зокрема п.2.5 ПДР України, на вимогу поліцейського зобовязаний був пройти огляд на стан спяніння, але не виконав цього обовязку, за що, у відповідності до ч.1 ст. 130 КУпАП, передбачена така ж відповідальність, як і за керування транспортним засобом у стані будь якого спяніння.

Приймаючи до уваги всі докази наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до переконливого висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Будь - яких порушень норм КУпАП, які б стали підставою для скасування рішення суду першої інстанції, в тому числі при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, не встановлено.

Враховуючи наведене, вважаю, що доводи апелянта не ґрунтуються на законі, а тому не вбачаю підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття адміністративного провадження, як про це апелює захисник.

Стягнення ОСОБА_3 призначено у відповідності з вимогами ст. 33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності. При цьому районним судом було враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах правопорушника ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25 березня 2019 року щодо ОСОБА_3, якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду ОСОБА_1