Справа № 464/3092/19 Головуючий у 1 інстанції: Дулебко Н.І.
Провадження № 33/811/948/19 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Белени А.В.,

особи, яку притягнуто до адміністративної

відповідальності - ОСОБА_1 ,

представника - адвоката Качмара І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 07 серпня 2019 року,

встановив :

Постановою судді Сихівського районного суду м. Львова від 07.08.2019

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 384 грн. 20 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 27.05.2019 о 21:50 год на вул. Драгана, 1 у м. Львові, керував автомобілем марки «Ford», р.н. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 а ПДР за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

На постанову судді ОСОБА_1. подав апеляційну скаргу в якій просить постанову судді скасувати, провадження у справі закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення. Вважають постанову незаконною, необґрунтованою.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що викликані в суд свідки та працівники поліції не прибули та не були опитані, а суд першої інстанції не вжив всіх належних заходів для забезпечення виклику та явки в суд даних осіб. Не проведення допиту даних осіб в судовому засіданні позбавило можливості всебічно та повно з`ясувати всі обставини справи, відповідно було постановлено незаконне рішення.

Апелянт наполягає, що суддя не врахував його пояснення про те, що він не кермував автомобілем, а лише займався ремонтом колеса автомобіля, який був біля будинку припаркований. При цьому було взято до уваги свідчення свідків ОСОБА_2 , з якими у нього є конфлікти. На противагу свідчення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 проте, що автомобіль тривалий час був припаркований на тротуарі, суддею взяті не були.

Апелянт наполягає, що судом не доведено факт керування автомобілем і цього не видно на відеозаписі з нагрудних камер поліцейських. За таких обставин відсутні належні та допустимі докази у справі, які б свідчили, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , підтримане його представником, про задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, проходжу до наступного висновку.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобам у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.9а Правил дорожнього руху України, яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 склад правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме:

- роздруківкою № 1058 з приладу «Драгер» в якому зазначено результат тесту проведеного ОСОБА_1 - 1,93 проміле (а.с. 1);

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 152943 від 27.05.2019, складений о 22:30 год. у м. Львові, який ОСОБА_1 підписав у присутності двох свідків та зазначив, що не вживав (а.с. 2);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де зазначено, що огляд проведено у зв`язку з виявленими ознаками: нестійка хода; запах алкоголю з порожнини рота; почервоніння очей; результат огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння - 1,93 ‰ , який останній підписав в присутності 2 свідків (а.с.3);

- диском з відеозаписом з нагрудного відеореєстратора інспектора (а.с.4);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 від 27.05.2019 про те, що вони були присутні при виявлені у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння і за допомогою приладу «Драгер», який показав результат тесту -1,93 ‰. Крім того свідок ОСОБА_6 зазначив, що ОСОБА_1 керував в темну пору доби автомобілем без ввімкненого ближнього світла і коли водій вийшов з машини, то був п`яний через що викликали працівників поліції (а.с. 5-8);

- ксерокопія постанови серії ЕАВ № 1183050 від 27.05.2019 по ч.2 ст. 122 КупАП (а.с.7) за керування транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла, яка оскаржена не була.

У суді апеляційної інстанції було з`ясовано, що в судовому засіданні суду першої інстанції були допитані свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Крім того судом вживались заходи по виклику в суд працівників поліції (а.с.24,26).

ОСОБА_1 пояснив, що 27.05.2019 він не був за кермом автомобіля, однак помітивши з вікна дому, що в транспортному засобі спустило переднє колесо, спочатку поїв, випив алкоголь, після чого пішов міняти колесо, але коли прибула поліцейські, то він не керував автомобілем.

Безпосередньо в суді апеляційної інстанції був допитаний свідок ОСОБА_8 , який пояснив, що знає ОСОБА_1 через свого брата. 27 травня 2019 року після 20 год.він проходив по вул. Драгана у м. Львові та побачив ОСОБА_1 який оглядав машину, оскільки колесо спустило. Запропонував допомогу останньому, але той відмовився повідомивши, що самостійно впорається. Запаху алкоголю від ОСОБА_1 він не чув.

Такі покази свідка ОСОБА_8 не спростовують факт перебування ОСОБА_9 в момент фіксування працівниками поліції факту перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння близько 22 години, як це зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки покази свідка ОСОБА_8 не узгоджуються з показами ОСОБА_1 , який помітив спущене колесо з вікна будинку, а тому покази свідка суд апеляційної інстанції не приймає до уваги.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що пояснення ОСОБА_1 , згідно з яким останній автомобілем в стані сп`яніння не керував, спростовані показаннями свідків, які попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та жодних підстав у таких свідків обмовляти особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, не встановлено. Допитані як свідки дружина та дочка ОСОБА_1 підтвердили вживання ним алкоголю безпосередньо перед тим, як інші свідки виявили його за кермом автомобіля.

Таким чином покликання заявлені апелянтом в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, тобто апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.

Отже, при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно та всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 підставно та відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Сихівського районного суду м. Львова від 07 серпня 2019 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду А.В. Белена