П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" жовтня 2019 р. м. Сокаль

Суддя Сокальського районного суду Львівської області Фарина Л. Ю. розглянувши матеріали справи, які надійшли від начальника військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючого у АДРЕСА_1 , працюючого інспектором прикордонної служби 3 категорії номер обслуги 2 вогневої групи зенітної ракетно-артилерійської комендатури швидкого реагування ВЧ НОМЕР_1

за ч.4 ст.172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

06.10.2019 року близько 00год. 30хв. гр. ОСОБА_1 , будучи солдатом строкової служби, самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_1 , та в ході проведення пошукових заходів був виявлений 06.10.2019р. близько 20год 50хв у м. Львів, після чого був доставлений у місце дислокації військової частини. Такими діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст. 11, 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, чим вчинив правопорушення в умовах особливого періоду, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст. 172-11 КУпАП.

В судовому засіданні порушник свою вину визнав та пояснив, що позичив кошти у свого товариша та не мав можливості повернути позичену суму , тому з метою уникнення від боргових обов`язків самовільно залишив військову частину та переховувався.

Вислухавши пояснення правопорушника та дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 , наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП, його винність стверджується матеріалами справи.

Згідно диспозиції ч.4 ст. 172-11 КУпАП, відповідальність передбачена за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу вчинені в умовах особливого періоду.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, та враховуючи особу порушника, характер вчиненого ним правопорушення вчинене в умовах особливого періоду, вважаю за доцільне застосовувати адміністративне стягнення у вигляді мінімального штрафу в межах санкції статті, за якою кваліфіковані його дії.

Керуючись ст. 172-11, 283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП та застосовувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять)грн. 00коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в дохід держави 384 (триста вісімдесят чотири)грн. 20коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Сокальського районного суду.

Суддя: Л. Ю. Фарина