Справа № 380/944/19 Головуючий в суді І інстанції - Косович Т.П.
Провадження № 33/824/3716/2019 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Неживок І.В., прокурора Кузьо Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Неживок І.В. на постанову судді Тетіївського районного суду Київської області від 29 серпня 2019 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Тетіївського районного суду Київської області від 29 серпня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої на посаді директора комунального закладу «Степівське навчально-виховне об`єднання «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів - дитячий садок» Тетіївської міської ради Київської області,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 1727 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що вона, працюючи на посаді начальника управління освіти виконавчого комітету Тетіївської міської ради Київської області та відповідно до пп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон) будучи суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, порушила вимоги п.3 ч. 1 ст. 28 Закону, а саме вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, уклавши 09.10.2018 договір про надання послуг з ФОП ОСОБА_2 .

У апеляційній скарзі захисника указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що датою виявлення адміністративного правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 є 10.04.2019, а саме отримання Національним агентством з питань запобігання корупції від Служби безпеки України матеріалів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 . Відтак висновки суду першої інстанції в частині того, що датою виявлення адміністративного правопорушення є 10.06.2019, коли під час перевірки щодо можливих фактів порушення ОСОБА_1 вимог антикорупційного законодавства були зібрані необхідні відомості щодо ознак адміністративного правопорушення є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах закону. Просив скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Вислухавши пояснення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та її захисника, які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили апеляційну скаргу задовольнити, скасувати постанову суду першої інстанції і закрити провадження у справі на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення;

прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги захисника;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, за обставин, наведених в постанові суду, є обґрунтованим та підтверджений наявними в матеріалах справи доказами. Дослідивши указані докази та давши їм належну юридичну оцінку суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та правильності кваліфікації її дій за ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Доводи сторони захисту щодо проведення перевірки не уповноваженими службовими особами, зокрема співробітниками СБУ суд вважає не обґрунтованими, а наведену обставину вважає такою, яка не може вплинути на вирішення питання про законність постанови суду першої інстанції. Так, процесуальним документом, який є приводом для провадження у справі про адміністративне правопорушення, породжує у сторін відповідні права та обов`язки та є підставою для здійснення захисту відповідною стороною є протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно до матеріалів справи протокол у цій справі був складений належним органом у межах своєї компетенції. При цьому питання про орган, який виявив ознаки корупційного правопорушення та провів відповідну перевірку не може впливати на вирішення питання про законність як складання протоколу про адміністративне правопорушення так і на вирішення питання про законність постанови суду першої інстанції. Суд звертає увагу на те, що законом не обмежено коло джерел із яких уповноважений орган, у даному випадку НАЗК,може отримати інформацію про вчинене корупційне правопорушення, у тому числі і матеріали відповідних перевірок. У будь-якому разі ця інформація перевіряється органом, уповноваженим на складання протоколу про адміністративне правопорушення, їй дається аналіз та відповідна оцінка, наслідком чого є складання протоколу про адміністративне правопорушення чи прийняття рішення про відсутність підстав для його складання. Судом також звертається увага на те, що підрозділи Служби безпеки України є уповноваженим органом на здійснення пошукових, розшукових та оперативних заходів по виявленню, попередженню та припиненнюправопорушень. Будь-яких виключень у цій діяльності щодо корупційних правопорушень, як адміністративних, так і кримінальних, законодавство, яке регулює діяльність Служби безпеки України, не містить. Наведене указує, що перевірка, яка передувала складанню протоколу про корупційне правопорушення була проведена уповноваженим органом, будь-яких порушень закону у цій частині судом не виявлено.

Разом з тим, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо відмови в задоволенні клопотання захисника про закриття провадження у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо закінчення на момент розгляду справи судом першої інстанції строків, передбачених ст. 38 КупАП є слушними.

Так, ґрунтуються на матеріалах справи доводи апеляційної скарги про те, що днем виявлення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, яке було вчинено ОСОБА_1 , відповідно до матеріалів справи, є 10.04.2019 року, оскільки саме в цей день до органу, уповноваженого на складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, а саме, до Національного агентства з питань запобігання корупції з головного управління Служби Безпеки України надійшли матеріали перевірки про вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення (а.с.11).

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що на час розгляду справи судом першої інстанції закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, а тому суд дійшов помилкового висновку щодо необхідності накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу.

У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

За таких обставин суд вважає за необхідне закрити провадження по даній адміністративній справі щодо ОСОБА_1 в зв`язку з тим, що закінчились строки накладення адміністративного стягнення, з урахуванням положень ч. 3 ст. 38 КУпАП.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга захисника Неживок І.В. підлягає до задоволення, постанова Тетіївського районного суду Київської області від 29 серпня 2019 року щодо ОСОБА_1 скасуванню, а провадження закриттю на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Неживок І.В.задовольнити.

Постанову судді Тетіївського районного суду Київської області від 29 серпня 2019 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-7 КУпАП закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька