Справа № 550/463/19
Провадження № 3/550/180/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року смт. Чутове

Суддя Чутівського районного суду Полтавської області Ланна Я.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Чутівського ВП Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області, стосовно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки с. Зеленківка Чутівського району Полтавської області вул. Молодіжна, 7, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючої, не одрученої, має на утриманні 2-х неповнолітніх дітей, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, раніше, протягом року, до адміністративної відповідальності не притягувалася,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.184 КУпАП,

у с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №089133, 18.02.2019 близько 10.00 год, гр. ОСОБА_1, в с. Сторожове Чутівського району Полтавської області, ухилялася від виконання, передбачених законодавством батьківських обов»язків щодо забезпечення належних умов виховання своєму неповнолітньому сину ОСОБА_2, внаслідок чого Строжівська ЗОШ Чутівського району Полтавської області, надіслала лист щодо порушення дисципліни останнім у школі, чим ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

В судовому засіданні гр. ОСОБА_1 вину не визнала та пояснила, що порушення сином дисципліни в школі зумовлене наявністю конфліктної ситуації, що виникла між вчителями Сторожівської ЗОШ та її сином. Вона постійно проводить виховну роботу з сином, роз»яснюючи, що учень повинен дотримуватися правил поведінки у школі.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що провадження в справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В силу вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Положеннями ст.252КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ч. 1ст. 184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обовязків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я і фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних, історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст. 150 Сімейного кодексу України. Так, батьки зобов'язані виховувати дитину у дусі прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини, фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Об'єктом правопорушення, передбаченого ст.184 КУпАП, є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх. А об'єктивна сторона за ч.1 ст.184 КУпАП полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно ст. 76 Закону України «Про освіту» у системі освіти діє психологічна служба, положення про яку затверджує центральний орган виконавчої влади у сфері освіти і науки. Психологічне забезпечення освітнього процесу в закладах освіти здійснюють практичні психологи. Соціально-педагогічний патронаж у системі освіти сприяє взаємодії закладів освіти, сім'ї і суспільства у вихованні здобувачів освіти, їх адаптації до умов соціального середовища, забезпечує консультативну допомогу батькам. Соціально-педагогічний патронаж здійснюється соціальними педагогами.

Аналіз вищезазначених норм права приводить до висновку, що притягнення батьків до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 184 КУпАП, а саме за невиконання покладених на них законодавством обовязків щодо належного виховання, може наступати після того, як попередньо надана допомога батькам, щодо виконання ними своїх обовязків, з боку Держави в особі навчального закладу, не дасть позитивного результату, а дії чи бездіяльність батьків будуть свідчити про ігнорування з їхнього боку покладених на них зобов'язань.

Також невиконання батьками або особами, які їх заміняють, обов'язків щодо виховання дітей мають містити систематичний та триваючий характер, що не відповідає даному випадку, оскільки виявлено разове порушення норм КУпАП.

Як вбачається із матеріалів справи, у підтвердження вини ОСОБА_1 поліцією надано копію листа Сторожівської ЗОШ, копії доповідних записок вчителів цієї школи. Перевіривши надані матеріали, суддя встановив, що зазначені документи підтверджують лише факт порушення дисципліни у школі учнем ОСОБА_2, що мав місце 18.02.2019. Натомість, у справі відсутні беззаперечні докази, що ОСОБА_1 навмисно ухилялася від виконання своїх батьківських обовязків щодо виховання свого неповнолітнього сина.

Так, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.184 КУпАП, не зібрано та не долучено до матеріалів безперечних доказів, (характеристика учня, копія особової справи учня, відомості про надання консультативної допомоги батькам, а також про вжитті заходи для усунення виявлених порушень, тощо) які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Таким чином відсутні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини.

За таких обставин у ОСОБА_1 також відсутня вина у формі прямого умислу, а отже і відсутня суб'єктивна сторона та взагалі відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.184 КУпАП.

В силу вимог ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КпАП слід закрити, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 184 ч.1, 251, 252, 247, КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі стосовно притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1ст. 184 КУпАП, закрити у звязку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Чутівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Я. О. Ланна