Справа № 278/1625/19
Провадження №3/278/838/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 серпня 2019 року, суддя Житомирського районного суду Житомирської області Зубчук І. В. розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого

за ст.185, ч.1 ст.122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

18 червня 2019 року о 11 год. 00 хв. гр. ОСОБА_1 на 162 км. а/д Київ-Чоп керував автомобілем Мітсубіссі державний номерний знак НОМЕР_1 , на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу завчасно надану за допомогою жезлу не зупинився та був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення поводився агресивно, не виконав вимогу працівника поліції про передання посвідчення водія.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про те конверт з судовою повісткою повернувся з відміткою невручення «за закінченням терміну зберігання». Про причини своєї неявки суду не повідомив, із заявою про відкладення слухання по справі не звертався. Таким чином, відповідно до положень ст.268 КУпАП справа може бути розглянута у його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем проживання порушника.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне і повне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Вивчивши матеріали справи, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника. Обставин, які пом`якшують відповідальність та обставин, які обтяжують відповідальність судом не встановлено.

Таким чином, у справі про адміністративне правопорушення є достатньо достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.122-2 та ст.185 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до таких висновків.

Згідно ч.1 ст.38 КУпАП вбачається, що закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом двомісячного строку.

Тобто для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом необхідним є, поміж іншого, встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності. Тобто закриття провадження у справі за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП можливе лише за умови визначення вини особи для встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

При вирішення питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення суд враховує положення ст.6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Між тим, відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Даних, які б свідчили про те, що правопорушення є триваючим і, як наслідок, строк притягнення особи до адміністративної відповідальності слід рахувати з дня його виявлення, в матеріалах справи немає.

При розгляді справ, які віднесені до компетенції суду, точкою відліку строку давності притягнення до адміністративної відповідальності є день вчинення правопорушення, а саме 18 червня 2019 року.

Таким чином, на момент розгляду справи судом, строки накладення адміністративного стягнення сплинули.

Згідно з вимогами п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі спливу строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Так, відповідно до рішення ЄСПЛ від 25.08.1987 року «Лутц проти Німеччини», визнання вини особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, є обов`язковим навіть при закритті провадження у справі за строками давності.

Керуючись ст.ст. 38, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Об`єднати в одне провадження справи №278/1625/19 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.185 КУпАП та №278/1630/19 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Об`єднаній справі присвоїти №278/1625/19.

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 та ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.185 та ч.1 ст.122-2 КУпАП закрити, в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена прокурором, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області.

Суддя: І.В.Зубчук