Справа № 136/563/19
провадження №3/136/243/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2019 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Кривенко Д.Т., розглянувши матеріали, які надійшли від заступника начальника Липовецького відділення поліції Немирівського ВП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП-, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не притягуваного до адміністративної відповідальності,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНО ВИВ:

На розгляд суду надійшли вищевказані матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Із протоколу слідує, що 16.03.2019 о 19:11 в с. Богданівка по вул. Першотравнева, водій ОСОБА_1 керував трактором МТЗ 80 державний номерний знак 23591 ВF, з явними ознаками алкогольного спяніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, нечітка хода. Від проходження огляду на визначення стану спяніння в установленому законом порядку відмовився в присутності свідка, чим порушив п.2.5. ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, будучи належним чином сповіщеним про день та час розгляду справи, отож суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності особи, яка притягується до відповідальності.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши усі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про таке.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зі змісту обставин, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення суд встановив, що ОСОБА_1 обвинувачується у відмові, як особа яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Процедура направлення та проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного спяніння та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп'яніння (далі -Інструкція), яка 09.11.2015 року затверджена Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду від 17 грудня 2008 р. N 1103.

За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (пункт 1 Розділ ІІ Інструкції).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266Кодексу Українипро адміністративніправопорушення (далі - заклад охорони здоров'я) (п.7 Розділ І Інструкції).

Відповідно до п.8, 13 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Лікар, що проводив у закладі охорони здоров'я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ.

Згідно з ч. 5ст. 266 КУпАПогляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Наведене свідчить, що законодавцем чітко визначена процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного спяніння та оформлення результатів такого огляду, тому однією та єдиною підставою для проведення огляду водія на стан алкогольного, наркотичного та іншого сп'яніння у медичному закладі є лише відмова останнього від огляду працівником поліції із використанням спеціальних технічних засобів або його незгода з результатами на місці зупинки транспортного засобу.

Аналізуючи зібрані у справі докази судом встановлено, що проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу поліцейським ОСОБА_1 працівником поліції не пропонувався.

Інших доказів (відеозапису з нагрудної камери, письмових пояснень свідків на місці зупинки транспортного засобу, тощо) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Крім того, запрошено було лише одного свідка, що є порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп'яніння.

Наведене свідчить, що працівниками поліції огляд на станалкогольного сп'яніння ОСОБА_1 проведено з порушенням встановленого порядку, отож він, в силу ст.266 КУпАП, він є недійсним.

Переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку.

Суд, керуючись принципом "поза розумним сумнівом" вважає, що протокол про адміністративне правопорушення як юридичний документ, що містить дані про обставини вчиненого правопорушення, за відсутності інших допустимих доказів щодо обставин правопорушення, є недостатнім для твердження про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За правилами ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, провадження у справі слід закрити на підставі статті 247 ч.1 п.1 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючисьст.130, 247,251,276,284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП- за ч.1 ст.130 КУпАП, у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Д.Т. Кривенко