Справа №705/4684/19
3/705/2165/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2019 року м.Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Мазуренко Ю.В. розглянувши матеріали, які надійшли від Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

- за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області надійшов адміністративний матеріал складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 164 КУпАП.

В протоколі про адміністративне правопорушення № 0021373 від 26.09.2019 року вказано, що ОСОБА_1 26.09.2019 року о 16 год. 45 хв. в м. Умань проводив господарську діяльність з перевезення пасажирів на автобусі Мерседес Бенц д/н НОМЕР_1 , без одержання ліцензії, чим порушив вимоги ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання призначене на 23.10.2019 року ОСОБА_2 Е.М. не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. При цьому, ОСОБА_3 міг скористатися інформацією про час та дату судового розгляду справи, яка була розміщена на сайті Уманського міськрайонного суду, що дозволяло останньому самостійно її переглянути. Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Виходячи з вищевикладеного, суддя вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності ОСОБА_3 .

Статтею 9 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що ліцензування на автомобільному транспорті спрямоване на визначення початкових і поточних умов надання послуг з перевезень пасажирів і небезпечних вантажів, а також найважливіших параметрів обслуговування споживачів. Ліцензія видається на господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів, в тому числі на такий вид робіт, як надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів на таксі.

Відповідно до положення ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, на підставі задекларованого принципу, що міститься в ст. 7 КУпАП, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст. 255 КУпАП обов`язок щодо належного оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення покладається на уповноважених посадових осіб органів внутрішніх справ.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, тощо. Протокол підписується особою, яка його склала і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це, який засвідчується підписами двох свідків. Також при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка в протоколі.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 255 КУпАП обов`язок щодо належного оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення покладається на уповноважених посадових осіб.

Підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

Суддя, дослідивши протокол та додані до протоколу про адміністративне правопорушення матеріали, вважає, що протокол складений безпідставно, оскільки в протоколі відсутній опис об`єктивної сторони відповідного адміністративного правопорушення з врахуванням особливостей диспозиції ч. 1 ст. 164 КУпАП та не додано належних та допустимих доказів з приводу обставин, які вказані в протоколі.

Крім того, диспозиція ч.1 ст. 164 КУпАП передбачає провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), тобто дана стаття КУпАП є бланкетною нормою права і містить перепосилання на ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності». Тому є обов`язковим посилання в протоколі як на певний вид господарської діяльності, так і на конкретні норми (правила), які порушені. При цьому, дана стаття містить лише перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню та у протоколі відсутні будь які-інші посилання на норми закону, які регулюють відповідні правовідносини. Форма та обов`язкові складові змісту протоколу про адміністративне правопорушення передбачені ст. 256 КУпАП. В протоколі, зокрема, зазначаються суть адміністративного правопорушення і нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

У вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення, який складений відносно ОСОБА_1 , відсутня суть (склад) адміністративного правопорушення, що передбачена саме ст.164 КУпАП, опис дій, які інкриміновані особі, носить загальний і неконкретний характер та не зазначено які саме умови ліцензування було порушено ОСОБА_1 . Поряд з цим в протоколі не вказані свідки зазначеного порушення та не додані пояснення пасажирів, яким він наче б то надавав послуги перевезення.

При цьому, матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 164 КУпАП не містять відомостей, чи були вилучені грошові кошти, одержані внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, не надано доказів з Державної фіскальної служби України про реєстрацію чи відсутність реєстрації порушника, як суб`єкта підприємницької діяльності.

Відповідно до ч. 1ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Таким чином, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.164 КУпАП, є не тільки факт надання послуг з перевезення, а систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.

Саме в протоколі про адміністративне правопорушення мають бути відображені всі істотні обставини справи, які мають відображати всі елементи складу правопорушення. Зокрема, стосовно ч.1ст.164 КУпАПу протоколі необхідно зазначати наступні обставини:

- протягом якого часу особа здійснювала відповідну діяльність (у даному випадку це має бути проміжок часу, а не конкретна дата й час, адже господарська діяльність обов`язково має тривалий, а не одноразовий характер);

- всі задокументовані окремі факти такої діяльності, які в своїй сукупності підтверджують самостійний, ініціативний і систематичний характер діяльності, яку здійснює особа, адже ці ознаки є обов`язковими для господарської діяльності.

У той же час у протоколі щодо ОСОБА_1 відсутні відомості про здійснення ним господарської діяльності на постійній основі, систематично, три і більше разів, з надання платних послуг з перевезення пасажирів. Так при викладі обставин вчинення правопорушення відображено одиничний факт, а не систематичну діяльність, яка має здійснюватися протягом певного періоду часу. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази про те, що ОСОБА_1 отримав прибуток за надання послуг з перевезення пасажирів, що також не відображено і в протоколі про адміністративне правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення лише формально зазначено, що ОСОБА_1 займався господарською діяльністю, однак не вказано осіб, яким він надавав послуги, чи існувала регулярність таких послуг. Інші подібні випадки по справі не встановлені та не доведені, жодних доказів цього суду не надано, як і доказів провадження саме господарської діяльності.

А так, суд зазначає, що дана справа про адміністративні правопорушення не містить будь-яких інших доказів в розумінні ст..251 КУпАП на підтвердження здійснення ОСОБА_1 самостійної, ініціативної, зокрема, систематичної, на власний ризик господарської діяльності, оскільки зазначено лише одиничний факт вчинення таких дій і немає ніяких підтверджень щодо отримання за вказані дії винагороди.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст.ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи .

Так, в силу п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 33 рішення у справі "Гурепка проти України").

Згідно абз. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі № 0021373 від 26.09.2019 р. не містять всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, при цьому суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до ст. 247 п.1, ст.284 ч.1 п.3 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 164, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 16 4 КУпАП - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня винесення постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги у визначений законом строк після винесення апеляційним судом постанови за наслідками розгляду апеляційної скарги.

Суддя Ю.В. Мазуренко