Справа № 265/5579/19
Провадження № 3/265/2244/19
П О С Т А Н О В А

29 жовтня 2019 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Мельник І.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з Державного агентства рибного господарства Азовське басейнове управління відділ рибоохоронного патруля № 3 про притягнення до адміністративної ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

29.07.2019 року о 23:00 годині ОСОБА_1 на р.Кальміус, в Лівобережному районі м.Маріуполя здійснював лов риби забороненим знаряддям лову сіткою «павук», при цьому улов риби при затриманні склав: карась 2 шт., піленгас 1 шт., порушивши п.3.15 Правил любительського та спортивного рибальства.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог ст. 277-2 КУпАП, причини неявки суду не повідомив, клопотань про перенесення судового засідання не подавав. У зв`язку з чим враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП, суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім цього, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні, від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» констатував, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, а тому, враховуючи вищевказане, принцип невідворотності, який передбачає неминучість настання адміністративної відповідальності для особи, яка вчинила адміністративний проступок, оскільки адміністративний проступок, на який не відреагувала держава, заподіює правопорядку серйозної шкоди, а безкарність правопорушника буде заохочувати його на вчинення нових проступків і буде подавати негативний приклад іншим нестійким особам, та відповідно до ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі матеріалів.

Вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення № 017497 від 29.07.2019 року, та документами доданими до нього.

При цьому суд зазначає, що за п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 10 грудня 2004 року № 17 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» зазначено, що відповідальність за злочин, передбачений ст. 249 КК, настає лише за умови, що діями винної особи заподіяно істотну шкоду. На те, що шкода є істотною, можуть вказувати, зокрема, такі дані: знищення нерестовищ риби; вилов риби в період нересту, нечисленних її видів або тих, у відтворенні яких є труднощі; добування великої кількості риби, водних тварин чи рослин або риби чи тварин, вилов яких заборонено, тощо. Якщо внаслідок вчинених дій істотна шкода не настала, винна особа за наявності до того підстав може нести відповідальність за ч. 3 або ч. 4 ст. 85 КпАП.

Суд зазначає, що незаконно виловлений правопорушником піленгас 1 шт., карась 1 шт. не були нерестовою рибою, не є нечисленним видом, бо є промисловою рибою, вилов якої не заборонено, а також розмір завданої ОСОБА_1 природному середовищу шкоди не перевищує у 250 і більше разів неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

На підставі встановлених обставин справи та за відсутності таким чином у діях ОСОБА_1 складу злочину, передбаченого ст. 249 КК України, суд вважає, що в діях правопорушника мається склад правопорушення, передбачений ст. 85 ч. 4 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 грубо порушив правила рибальства.

Враховуючи особу правопорушника та обставини справи, суд вважає можливим застосувати до винної особи адміністративне стягнення у вигляді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті КУпАП із конфіскацією знарядь вчинення правопорушення, та без конфіскації водних живих ресурсів

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП з порушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 384,20 гривень.

Керуючись ст. ст. 40, 40-1, 221, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.85 ч.4 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Сіть «Павук» 2 м х 2 м, вічко 20 мм у кількості однієї штуки, яка зберігається у Відділі рибоохоронного патруля №3 згідно квитанцій №017497 від 29.07.2019року - конфіскувати та знищити.

Незаконно здобуті водні живі ресурси рибу «піленгас» у кількості 1 шт., «карась» у кількості 2 шт., які були вилучені у ОСОБА_1 та передана йому на зберігання, згідно розписки від 29.07.2019 року - залишити останньому.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з моменту винесення постанови.

Суддя І.Г. Мельник