Провадження № 3/761/2987/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року

Суддя Шевченківського районного суду м. Києва Хардіна О.П., за участі прокурора Фоменко Ю.С., особи, стосовно якої складений протокол, - ОСОБА_1 , захисника Кузьмича Г.В.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ашхабат, громадянина України, працюючого на посаді в.о. ректора Таврійського національного університету імені В.І. Вернацького, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді в.о. ректора Таврійського національного університету імені В.І. Вернацького, в порушення ч.2 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції», не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані.

Встановлено, що ОСОБА_1 07.04.2017 року набув право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 2912000 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 усвідомлюючи, що він є суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив про суттєві зміни у майновому стані щодо набуття права власності на нерухоме майно вартістю 2912000 грн.

За таких умов, у в.о. ректора Таврійського національного університету імені В.І. Вернацького ОСОБА_1 виник обов`язок, відповідно до ч.2 ст. 52 Закону, а саме у десятиденний строк з моменту набуття права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 письмово повідомити про це НАЗК.

Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є дата закінчення десятиденного строку з моменту придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01.01.2017 року, тобто 18.04.2017 року.

Таким чином, згідно протоколу ОСОБА_1 будучи суб`єктом, на якого поширюється вимоги с.2 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції», в порушення встановленого законом десятиденного строку, не повідомив НАЗК про суттєві зміни у майновому стані з моменту набуття права власності на нерухоме майно вартістю 2912000 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, тобто понад 80 000 грн., чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 зазначив, що не погоджується з протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-6 КУпАП. Вказав, що набув права власності на квартиру АДРЕСА_2 29.03.2017 року, коли відомості про набуття права власності були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. При цьому зазначив, що не мав на меті приховати суттєві зміни в майновому стані, оскільки в декларації за 2016 рік він зазначав вказану квартиру як об`єкт незавершеного будівництва, а в декларації за 2017 рік - як майно, яке перебуває у його власності. Про вказані обставини він повідомив НАЗК 16.03.2018 року, що підтверджується декларацією за 2017 рік, яку подано 16.03.2018 року.

Під час судового розгляду справи прокурор вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про відсутність в діях особи складу вказаного адміністративного правопорушення з таких підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи, протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягується до відповідальності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення.

Дії особи, поведінка якої є предметом дослідження, у кожному випадку потрібно оцінювати у контексті положень ст. 9 КУпАП, де закріплено поняття адміністративного правопорушення, яке визначається як протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, вчинена суб`єктом правопорушення, і за яку передбачено адміністративну відповідальність. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Так, відповідно до абз. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції" суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону, виконувати інші вимоги щодо судового контролю.

Згідно з підпунктом «а» п.2 ч.1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є зокрема: посадові особи юридичної особи публічного права.

Судом встановлено що ОСОБА_1 29.03.2017 року набув право власності на квартиру АДРЕСА_2 у відповідності до правил ст. 334 ЦК Українии.

Як убачається з витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано 29.03.2017 року. Проте згідно протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 від 19.03.2019 року набуття права власності на квартиру ОСОБА_1 зазначено 07.04.2017 року, з чим пов`язують початок строку на подання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, який сплив згідно протоколу 18.04.2018 року, що зазначено в протоколі як дата вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП. Отже при складанні протоколу уповноваженою особою не встановлено обставини щодо події виникнення суттєвих змін у майновому стані особу, часу таких змін, з чим пов`язують порушення вимог закону щодо фінансового контролю.

Таким чином, дата вчинення є обов`язковою для встановлення події та складу адміністративного правопорушення, проте обставини - складові складу адміністративного правопорушення - не встановлені уповноваженою особою, яка склала протокол, а зазначені в протоколі обставини не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов висновку про відсутність усіх обов`язкових складових складу адміністративного правопорушення щодо об`єктивної сторони, у зв`язку з чим суддя дійшов висновку про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 176-6 КУпАП.

Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62) .

Відповідно до п.4.1 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення) відзначається принцип правової визначеності, який означає, що "обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки".

Як наголошує Конституційний Суд України у п.4.2 вказаного Рішення, орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо (статті 245, 280 Кодексу). Згідно з Кодексом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення; оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252). Положення зазначених статей визначають систему процесуальних механізмів, які в сукупності з наведеними конституційними нормами унеможливлюють притягнення до адміністративної відповідальності особи, яка не вчиняла правопорушення.

Таким чином, оскільки в суді не доведено обставини, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, такі обставини свідчать про відсутність складу адміністративного правопорушення, виключають провадження у адміністративній справі, яка підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172 -6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.П. Хардіна