ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Семенюк К.М., за участю адвоката Веретенка Є.О., діючого в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши провадження у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Веретенка Є.О., діючого в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 23 вересня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 23 вересня 2019 року, ОСОБА_1 було визнано винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, однак судом останню було звільнено від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого нею правопорушення та на підставі ст. 22 КУпАП вирішено обмежитись усним зауваженням, а провадження по справі закрити.

Як встановлено судом першої інстанції, що 22 серпня 2019 року о 13 годині 30 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , вчинила злісну непокору законній вимозі працівників поліції, припинити чинити перешкоди діям державного виконавця, під час чого висловлювалася нецензурною лайкою, шарпала за формений одяг, погрожувала службовими неприємностями, на зауваження не реагувала.

Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП.

На вказане рішення суду адвокат Веретенко Є.О., діючий в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив прийняти її до розгляду, постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 23 вересня 2019 року скасувати і провадження у справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Апелянт вважає, що при розгляді справи суд першої інстанції неповно з`ясував усі

Справа № 33/822/588/19 Головуючий в І інстанції: Цуренко В.А.

Категорія: ст.185 КУпАП Суддя: Семенюк К.М.

справи доказам, що призвело до необґрунтованого визнання винуватою ОСОБА_1 у фактичні обставини справи, не дослідив і не дав належної оцінки усім наявним в матеріалах скоєнні нею правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП. Зокрема, посилався на те, що протокол про адміністративне правопорушення щодо останньої було складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, оскільки у ньому не зазначено, які саме законні вимоги були висунуті ОСОБА_1 працівниками поліції і яким саме поліцейським з боку ОСОБА_1 була спрямована непокора.

Зазначав, що районний суд, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення фабулу, яка не відображає усіх істотних ознак складу правопорушення, самостійно редагував та вказав, що « ОСОБА_1 вчинила злісну непокору законній вимозі працівників поліції, припинити чинити перешкоди діям державного виконавця…».

Вказував і на те, що пояснення свідків ОСОБА_2 (товариш позивача - ОСОБА_3 ) та ОСОБА_4 (останній був запрошений свідком ОСОБА_2 ) викликають обґрунтовані сумніви в їх об`єктивності та неупередженості, а тому їх показання не можуть бути доказами винуватості ОСОБА_1 ..

Посилався, що вказані свідки у своїх поясненнях зазначали, що часом вчинення ОСОБА_1 правопорушення щодо події, яка мала місце 22.08.2019 року є 17.55-18.00 год., хоча у самому протоколі про адміністративне правопорушення та у протоколі про адміністративне затримання ОСОБА_1 зазначено час 13 год. 30 хв. та 13 год.40 хв.

Звертав увагу і на те, що судовий розгляд справи у районному суді було проведено за відсутності свідка ОСОБА_5 , яка має пряме і безпосереднє відношення до події, що мала місце 22.08.2019 року, оскільки остання проживає з ними по сусідству і у неї знаходились малолітні діти, коли ОСОБА_1 було затримано працівниками поліції.

Зазначав і про те, що з відеозапису з нагрудних камер поліцейських вбачається, що державний виконавець ОСОБА_6 та працівники поліції зневажливо ставились до ОСОБА_1 , провокували її та вели себе цинічно, що дає підстави вважати, що такі дії поліцейських, не давали ОСОБА_1 вважати, що їй була пред`явлена законна вимога. Тому вважає, що вказане виключає наявність у діях останньої складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Крім цього, посилався і на те, що із відеозапису з нагрудних камер поліцейських вбачається, що працівники поліції застосували надмірне насильство до останньої, оскільки кинули її на землю та утримували в кайданках.

При цьому вказував, що про насильницькі дії з боку працівників поліції відносно ОСОБА_1 свідчить і акт судово-медичного обстеження останньої, згідно якого у неї були виявлені легкі тілесні ушкодження, які виникли від дії твердих предметів та можуть відповідати обставинам справи.

Вважає, що відеозапис з нагрудних камер поліцейських по даній справі не може бути доказом, оскільки він не є безперервним, а це у свою чергу унеможливлює встановити усю хронологію події, яка мала місце 22.08.2019 року.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, однак, діючий в її інтересах адвокат Веретенко Є. О . , не заперечував щодо розгляду справи у відсутності останньої.

Розглянувши справу, заслухавши адвоката Веретенка Є.О., діючого в інтересах ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи в межах поданої апеляційної скарги, дослідивши наявні у справі докази, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні нею правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, за обставин викладених у постанові, повністю доведена наявними у справі доказами, яким дана правильна юридична оцінка.

Зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР №009283 від 22 серпня 2019 року, було підтверджено обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП (а.с.2).

Протоколом про адміністративне затримання серії АА № 176315 від 22.08.2019 року засвідчено факт припинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП та складання адміністративних матеріалів (а.п. 3).

Поясненнями свідків ОСОБА_4 від 22.08.2019 року (а.п. 6 ) та ОСОБА_2 від 22.08.2019 року (а.п. 7), які були відібрані у останніх під час вказаної події було підтверджено те, що 22.08.2019 року ОСОБА_1 , перебуваючи в с. Сучевени Глибоцького району Чернівецької області, під час виконання працівниками поліції своїх службових обов`язків, на їх законні вимоги, нецензурно висловлювалася у їх бік, погрожувала службовими неприємностями, а також на їх неодноразові прохання припинити свої дії та поводити себе спокійно, не реагувала, у зв`язку з чим до неї були застосовані кайданки.

Аналогічні пояснення були надані вказаними свідками, а також свідком ОСОБА_8 і у суді першої інстанції (а.п. 41 - компакт-диск судового засідання, а.п. 39-40 - журнал судового засідання від 20.09.2019 року).

Рапортом поліцейського СРПП №4 Глибоцького ВП Сторожинецького ВП ГУНП у Чернівецькій області Гросу В. (а.п. 8) було підтверджено те, що при виконанні рішення районного суду щодо примусового виселення гр. ОСОБА_1 , остання поводила себе агресивно, неодноразово перешкоджала виконанню рішення суду, висловлювалась нецензурною лайкою в сторону працівників поліції, шарпала за формений одяг, погрожувала службовими неприємностями на неодноразові зауваження не реагувала, а навпаки себе поводила агресивніше, у зв`язку з чим до неї була застосована фізична сила для забезпечення особистої безпеки та безпеки громадян, а також було застосовано кайданки.

Будь-яких сумнівів у достовірності вказаних доказів, апеляційний суд не вбачає.

Згідно чинного законодавства під злісною непокорою розуміють відмову від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадських формувань з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення громадського порядку та суспільної безпеки, також у сфері державного управління.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких самих дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Так, із відеозапису, долученого до матеріалів адміністративної справи (а. п. 1) вбачається, що 22.08.2019 року о 13 год. 30 хв. ОСОБА_1 при виконанні рішення суду щодо примусового виселення її із будинку, що в с. Сучевени Глибоцького району Чернівецької області до працівників поліції, які були залучені до його виконання, висловлювалася нецензурною лайкою, шарпала за формений одяг, погрожувала службовими неприємностями, на зауваження не реагувала, чим своїми діями вчинила злісну непокору законній вимозі працівників поліції.

Диспозицією статті 185 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Тобто непокора це відмова від виконання або ігнорування виконання певної законної вимоги чи розпорядження.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що районний суд дійшов до правильного висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, а невизнання останньою своєї винуватості у скоєнному правопорушенні у суді першої інстанції розцінюється, як спосіб уникнення від відповідальності за вчинене нею. Тому посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які переконливі докази, які б свідчили про те, що в її діях є склад правопорушення необґрунтовані і спростовуються вищенаведеними доказами.

Безпідставними є доводи апелянта і про те, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 був складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, оскільки викладена у ньому фабула, не відображає усіх істотних ознак складу правопорушення. Так, як вбачається із наданих матеріалів провадження, зокрема, із протоколу про адміністративне правопорушення (а.п. 2- протокол про адміністративне правопорушення від 22.08.2019 року), що вказаний процесуальний документ було складено у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Крім цього, із протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що при його складанні ОСОБА_1 були роз`ясненні її права і обов`язки, передбачені ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Будь-яких зауважень щодо його змісту від останньої не надходило. Вказане підтверджується підписом ОСОБА_1 у зазначеному процесуальному документі.

Доводи апелянта про те, що судовий розгляд справи у районному суді було проведено за відсутності свідка ОСОБА_5 , яка має пряме і безпосереднє відношення до подій, що мали місце 22.08.2019 року є також такими, що не заслуговують на увагу, оскільки із наданих матеріалів провадження вбачається, що районним судом за клопотанням адвоката Бошелюк Ю.М. неодноразово було здійснено виклик вказаного свідка у судове засідання, однак остання не з`являлась на розгляд справи (а.а. п.п. 30, 35 - розписки щодо отримання повісток про виклик до суду). При цьому, будь-яких даних про те, що ОСОБА_5 була свідком- очевидцем вказаної події у матеріалах справи немає.

Голослівними є також посилання апелянта і на те, що свідки в ході розгляду справи в районному суді у своїх поясненнях засвідчували, що часом вчинення ОСОБА_1 правопорушення під час події, яка сталася 22.08.2019 року є 17.55-18.00 год., але при цьому в самому протоколі про адміністративне правопорушення та у протоколі про адміністративне затримання ОСОБА_1 зазначено час - 13 год. 30 хв. та 13.год. 40 хв. Так, як вбачається із наданих матеріалів провадження (а.п.41 - технічний запис судового засідання від 20.09.2019 року, а.п. 39-40 - журнал судового засідання), що під час допиту свідків у районному суді, які були очевидцями вказаної події, останні у судовому засіданні зазначали лише про день вчинення ОСОБА_1 правопорушення, однак щодо часу його вчинення останні не засвідчували.

Крім цього, твердження апелянта про те, що працівники поліції зневажливо, цинічно ставились до ОСОБА_1 , застосували надмірне насильство до останньої, що є неприпустимим з їх боку при виконанні ними функцій держави є неспроможними і при цьому апеляційний суд звертає увагу, що це питання було предметом розгляду в суді першої інстанції.

Крім цього, із висновку службового розслідування (витребувано за запитом суду апеляційної інстанції), проведеного за заявою ОСОБА_1 щодо неправомірних дій окремих працівників поліції Глибоцького відділення поліції Сторожинецького відділу поліції ГУНП у Чернівецькій області вбачається, що будь-яких порушень в їх діях не було встановлено.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі апелянтом, не спростовують події правопорушення та не впливають на висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП та не дають підстав для скасування судового рішення.

За таких обставин, вважаю, що районний суд прийшов до вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Будь-яких порушень норм процесуального чи матеріального права судом не встановлено.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 33, 245,251, 252, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Веретенка Є.О., діючого в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 23 вересня 2019 року щодо ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду К.М. Семенюк

Згідно з оригіналом

Суддя Чернівецького

апеляційного суду ______________________ К.М. Семенюк

(підпис)

М. П.