Кропивницький апеляційний суд
Справа № 33/4809/152/19 Головуючий у суді І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач у суді ІІ інстанції: ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2019 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Бондарчук Р.А.,

з участю:

потерпілого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кропивницький апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 28 лютого 2019 року, якою відносно

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, працює ТОВ "Добровеличківський консервний завод плюс",

закрито провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) у звязку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, та звільнено від адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 28 лютого 2019 року закрито провадження у справі відносно ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в звязку з закінченням строку накладання адміністративного стягнення, звільнивши притягненого від адміністративної відповідальності.

Згідно постанови суду ОСОБА_4 07 жовтня 2018 року, о 13 годині 40 хвилин, в місті Рівне по вулиці Київська, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, чим порушив п.12.3, 13.1 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить змінити постанову районного суду визнавши ОСОБА_4 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що 07.10.2018 року приблизно о 13 год. 40 хв. водій ОСОБА_4 керуючи автомобілем Volkswagen Passat, реєстраційний номер В А 9074 В А, рухаючись по вул. Київська, зі сторони вул. Відінська в напрямку вул. ОСОБА_5 в порушення вимог підпункту б) пункту 2.3. Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 проявив неуважність до дорожньої обстановки, в порушення вимог пункту 12.3. та 13.1. Правил дорожнього руху, не вибрав безпечності швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, з моменту виникнення перешкоди для руху у вигляді стоячого перед нерегульованим пішохідним переходом попутного автомобіля Renault Megane, реєстраційний номер НОМЕР_3, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості керованого ним автомобіля, аж до зупинки транспортного засобу, допустив зіткнення із задньою частиною автомобіля Renault Megane під його керуванням.

Вважає, що в діях водія ОСОБА_4 наявні порушення Правил дорожнього руху, які перебувають у причинному зв'язку із виникненням ДТП та наслідками, які настали, а саме:

п. 12.3. у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку він об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

п. 13.1. Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватись безпечної дистанції та інтервалу.

Також районним судом не правильно вказано номерний знак транспортного засобу Renault Megane, яким керував ОСОБА_3 замість реєстраційного номеру АЕ 7193 CЕ помилково зазначено FT 7193 CT.

Крім того районний суд не викликав його для розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення, тим самим порушив вимоги п. 2 ст. 277-2 КУпАП.

За вказаних порушень потерпілий позбавлений процесуального права на виплату йому страхового випадку, на яку він претендує у звязку із пошкодженням транспортного засобу відповідно до договору страхування цивільної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а постанову судді суду першої інстанції - скасувати, з таких підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався, та допустив однобічність та неповноту судового розгляду справи, про що свідчить наступне.

Статтею 280 КУпАП встановлено обов'язок суду з'ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, поміж іншого, і чи винна дана особа в його вчиненні.

При цьому будь-яких норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить.

Водночас, зі змісту ч. 1 ст. 38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом строку.

Тобто для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

У разі недоведеності наявності складу адміністративного правопорушення та не підтвердження його належними та допустимими доказами, виключається можливість закрити провадження у адміністративній справі саме за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

У цьому разі законодавець передбачив іншу підставу для закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Отже, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги потерпілого про те, що під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, всупереч ст.280 КУпАП, районний суд не встановив наявності або відсутності вини особи відносно якої складені протоколи про адміністративні правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Цією ж нормою закону передбачено, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності її дія або бездіяльність повинна бути протиправною, тобто порушувати встановлений законом порядок.

Згідно положень ст. 124 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до розяснень, викладених у п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» субєктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП, можуть бути лише водії транспортних засобів. При цьому пошкодження таких засобів, вантажів, шляхів, шляхових та інших споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення правил дорожнього руху.

В суді апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_3 підтримав вимоги апеляційної скарги, зазначивши, що ДТП сталося внаслідок допущених порушень Правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_4, які перебувають у причинному зв'язку із виникненням ДТП та наслідками, які настали.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з постанови Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 28 лютого 2019 року, районний суд по суті матеріали справи про адміністративне правопорушення не розглядав та звільнив ОСОБА_4 від адміністративної відповідальності, тим самим позбавив учасників ДТП права на виплату страхової суми.

А тому постанова Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 28 лютого 2019 року потребує безумовного скасування.

Також, районний суд у судовому рішенні помилково зазначив номерний знак автомобіля Renault Megane FT 7193 CT, оскільки відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія БР № 094514 та копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Renault Megane, доданого до апеляційної скарги, вказаний транспортний засіб має реєстраційний номер НОМЕР_3.

А тому, апеляційні доводи ОСОБА_3 стосовно того, що у судовому рішенні помилково зазначено номерний знак Renault Megane FT 7193 CT є такими, що знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія БР № 094514 в провину ОСОБА_4 ставиться порушення вимог 12.3, 13.1 ПДР, а саме те, що він не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2.

Безпосередньо ОСОБА_4 з протоколом погодився та вину визнав.

За змістом п. 12.3Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до положень п 13.1 Правил дорожнього руху водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Із схеми місця ДТП доданого до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ДТП сталося внаслідок зіткнення автомобіля Volkswagen Passat з автомобілем Renault Megane, які рухались в одній смузі руху, а саме транспортний засіб Volkswagen Passat зіткнувся передньою частиною з задньою частиною автомобіля Renault Megane.

Відповідно до рапорту наявного в матеріалах справи про адміністративне правопорушення транспортний засіб Volkswagen Passat отримав механічні пошкодження передньої частини автомобіля: бампер, фари, капот, передні крила. Транспортний засіб Renault Megane отримав механічні пошкодження задньої частини автомобіля: бампер, кришка багажника, праве заднє крило, оптика.

Таким чином, апеляційний суд дійшов до висновку, що ОСОБА_4 водій транспортного засобу Volkswagen Passat рухаючись в одній смузі руху з автомобілем Renault Megane, у разі виникнення перешкоди повинен був вжити заходів, на виконання вимог 12.3,13.1ПДР, для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

Отже, дії ОСОБА_4, які виявилися в порушенні п. 12.3, 13.1 ПДР - знаходиться в прямому причинно-наслідковому звязку з обставинами ДТП, в результаті чого транспортні засоби Volkswagen Passat та Renault Megane отримали механічні пошкодження.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що вина водія ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП доведена повністю.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_4 07 жовтня 2018 року, о 13 годині 40 хвилин, в місті Рівне по вулиці Київська, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті допустив зіткнення з автомобілем Renault Megane, номерний знак

АЕ 7193 CЕ, внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п.12.3, 13.1 ПДР України.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а постанова судді Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 28 лютого 2019 року щодо ОСОБА_4 в частині закриття провадження у справі - скасуванню, з прийняттям нової постанови, відповідно до якої ОСОБА_4 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, які зазначені в протоколі про адміністративні правопорушення. Адже оскаржуване рішення судді про закриття провадження у справі на підставі ч. 2 ст. 38 КУпАП, всупереч вимогам ст.ст. 245, 280 та 283 КУпАП, було прийнято без всебічного, повного і об'єктивного з'ясування всіх обставин даної справи та не в точній відповідності з вимогами закону, без встановлення наявності або відсутності вини особи відносно якої складено протоколи про адміністративні правопорушення, тоді як вина ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного правопорушення підтверджується наявними у справі доказами.

Проте, відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше, як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Оскільки на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, у якій виноситься постанова про визнання ОСОБА_4 винним у вчинені адміністративного правопорушення, закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, то суддя апеляційного суду не може накласти на особу адміністративне стягнення, а тому справу необхідно закрити на підставі п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, - задовольнити.

Постанову Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від

28 лютого 2019 рокустосовно ОСОБА_4 за ст. 124 КУпАП, - скасувати.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, закрити провадження по справі, у звязку з закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2