запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/538/19Головуючий у 1-й інстанції Проценко А.М.
Єдиний унікальний №335/7652/19Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2019 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі ОСОБА_1 та його захисника Стадніченка С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Стадніченка Сергія ОСОБА_2 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05 вересня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 07.07.2019 року о 02 год. 30 хв. в м.Запоріжжі, по вул.Прибрежна Магістраль, біля будинку №72, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW» державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови і порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду у встановленому законодавством порядку відмовився в присутності двох свідків. Від керування транспортним засобом відсторонений, шляхом передачі тверезому водієві, про повторність попереджений, своїми діями порушив п.2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі захисник Стадніченко С.В. просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що жодних порушень ПДР України з боку ОСОБА_1 вчинено не було, а тому безпідставна зупинка транспортного засобу ставить під сумнів всі наступні дії поліцейських. ОСОБА_1 не пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я.

Пояснення свідків, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення не є змістовними, оскільки не містять інформації щодо вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, а лише вказують на факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відеозапис не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що протокол про адміністративне правопорушення не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не містить відомостей про дату та час його складання, а тому не може бути прийнятий як належний та допустимий доказ.

Суд першої інстанції під час розгляду справи не здійснив фіксування судового засідання.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Стадніченка С.В., які повністю підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, перевіривши матеріали справи, доводи, наведені у скарзі, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена даними, що містяться: в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №078452 від 07 липня 2019 року, згідно з яким, ОСОБА_1 у зазначений час керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнин рота, млява мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку за допомогою технічного засобу Drager Alcotest та у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з якими, огляд ОСОБА_1 не проводився у зв`язку із відмовою останнього від проходження такого огляду; поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі.

Крім того, даними відеозапису, долученого до матеріалів справи, об`єктивно встановлено, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , останній на пропозицію співробітників поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу та в медичному закладі категорично відмовився.

На відеозаписі видно, як інспектор патрульної поліції пояснив ОСОБА_1 , що причиною зупинки транспортного засобу було те, що при перестроюванні на центральну полосу дороги не був увімкнутий лівий поворот.

Протокол складений відповідно до п.1 ст.255 КУпАП уповноваженою на те особою посадовою особою Національної поліції (інспектором Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенантом поліції Санько О.А.).

Зміст протоколу відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, зокрема у ньому зазначені прізвища, імена, по батькові свідків, адреси їх проживання, протокол підписаний ними та особою, відносно якої протокол складений.

Той факт, що в самому протоколі конкретно не вказані матеріали, що до нього додані, не свідчить про фальсифікацію матеріалів справи, більш того, опис матеріалів справи зазначений інспектором поліції на титульному аркуші (звороті).

Викладеним спростовуються відповідні доводи апеляційної скарги.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, письмові показання свідків як документи віднесені до джерел доказів. У суду не було підстав не довіряти письмовим поясненням свідків, а апелянтом не наведені ймовірні причини обмови ОСОБА_1 з боку свідків.

Доданий до протоколу відеозапис також свідчить про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місті зупинки та у закладі охорони здоров`я в присутності двох свідків.

Доводи апелянта про те, що відеозапис, зафіксований нагрудною камерою поліцейського, є неналежним доказом, також безпідставні, оскільки застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, прямо передбачено статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію". Тому здійснений поліцейським відеозапис є допустимим доказом.

Доводи апелянта стосовно того, що поліцейським не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичній установі, спростовуються відомостями відеозапису, який міститься в матеріалах справи.

Судова колегія критично ставиться до заперечень ОСОБА_1 і його захисника про те, що у співробітників поліції були відсутні підстави підозрювати ОСОБА_1 в перебуванні останнього в стані алкогольного сп`яніння, адже згідно висновку щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння, який було проведено ОСОБА_1 менш ніж через 3 години з моменту його зупинення співробітниками поліції, було виявлено факт вживання ним алкоголю.

Доводи апелянта про те, що в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння відсутні час та дата його складання, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Не свідчить про порушення норм матеріального або процесуального права, що визначені КУпАП, і доводи апеляційної скарги про те, що суддя розглянув справи без здійснення аудіофіксації процесу, а тому такі твердження апелянта не є підставою для скасування постанови.

Що стосується інших доводів, наведених в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_5 С ОСОБА_6 , то вони також не спростовують належності та допустимості наведених вище доказів та не містять в собі достатніх даних для висновку про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, в тому числі через його невідповідність нормам чинного законодавства, порушення яких призвело або могло призвести до неправильного застосування норм процесуального або матеріального права, як про це безпідставно зазначається в апеляційній скарзі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду першої інстанції не впливають, оскільки вищенаведеними дослідженими судом доказами та обставинами, що ними підтверджуються, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за фактичних обставин, встановлених судом у постанові, є об`єктивно доведеною поза розумним сумнівом.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу того, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений саме за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та в закладі охорони здоров`я.

Вказане діяння останнього підпадає під диспозицію ч.1 ст.130 КУпАП, тобто є адміністративним правопорушенням, для ознак якого не обов`язково встановлювати факт керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Так, адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає, зокрема, і в разі відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

У зв`язку з наведеним відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахуванням всіх фактичних обставин справи або досліджені судом докази є недопустимими чи недостатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суддя дотримався вимог ст.33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, взявши до уваги характер вчиненого правопорушення і врахувавши, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає безальтернативне адміністративне стягнення - штраф у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Стадніченка ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05 вересня 2019 року щодо ОСОБА_1 в цій справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар

Дата документу Справа № 335/7652/19