ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/342/19 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2019 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І.

з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , його захисника Терлюка О.Я. та свідка ОСОБА_2 , розглянувши адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської обл. від 27 серпня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв"язку з відмовою останнього від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Цією постановою також стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп. в користь держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить строк на апеляційне оскарження поновити, а постанову місцевого суду скасувати, оскільки вважає її незаконною та необґрунтованою. Окрім того, просить викликати в судове засідання його сина ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Стверджує, що повісток про час та місце розгляду справи він не отримував, а про зазначену постанову дізнався лише 03 вересня 2019 року зі слів знайомого. Після цього 05 вересня 2019 року його захисник звернувся в канцелярію Тернопільського міськрайонного суду із заявою про видачу копії оскаржуваної постанови, яку отримав 05 вересня 2019 року, і тільки 06 вересня 2019 року на його адресу надійшла копія постанови місцевого суду.

Також зазначає, що місцевий суд, не повідомивши його належним чином про час та місце розгляду справи, в порушення вимог ст.ст. 268,277 КУпАП розглянув справу у його відсутності, чим порушив його право на захист. Дані обставини позбавили останнього можливості прибути в судове засідання і надати пояснення з приводу правопорушення, у вчиненні якого його визнано винним.

Окрім того, апелянт зазначає, що прийняте місцевим судом щодо нього рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є незаконним та необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального права, з неповним з"ясуванням судом обставин, що мають значення у справі, а тому підлягає скасуванню.

Зокрема вказує, що 12 серпня 2019 року в м. Тернополі по вул. Протасевича, 8 близько 17 год. 40 хв. він перебував біля будинку №8 в автомобілі ВАЗ 21011 д.н.з. НОМЕР_1 , на якому разом з сином, ОСОБА_3 , приїхали відвідати знайомого. За кермом цього автомобіля був саме його син, оскільки він не має водійських прав. Зупинивши автомобіль та заглушивши мотор, син відійшов від машини на певну відстань, після чого до нього під`їхали працівники поліції, які, не представившись, попросили у нього документи та водійські права, на що він їм відповів, що транспортним засобом він не керував, однак поліцейські його твердження до уваги не взяли, навіть коли до них підійшов його син - ОСОБА_3 , пояснивши, що за кермом був він, і запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп"яніння.

Стверджує, що у його діях відсутній склад даного адміністративного правопорушення, оскільки ч.1 ст.130 КУпАП передбачає саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп"яніння. Він транспортним засобом не керував, тому і відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп"яніння.

Зазначає, що працівниками поліції у його присутності протокол не складався та копія йому не видавалася.

Також, в протоколі відсутні повні анкетні дані свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , зокрема, не зазначені їхні число, місяць та рік народження. Вважає, що цих свідків взагалі не було. Окрім того, з пояснень вказаних свідків вбачається, що він відмовився від огляду на стан сп"яніння, однак не підтверджують того, що він керував транспортним засобом.

Вказує, що поліцейськими не надано жодного доказу, який би підтверджував керування ним транспортним засобом.

Окрім того працівники поліції в порушення ст.266 КУпАП не відсторонили його від керування автомобілем, а також не видавали направлення на проходження огляду на стан алкогольного сп"яніння за допомогою технічного засобу.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні у ній докази, приходжу до висновку, що строк на апеляційне оскарження пропущений не був, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , не будучи присутнім в судовому засіданні місцевого суду при розгляді адміністративної справи 27 серпня 2019 року щодо притягнення його до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, отримав копію оскаржуваної постанови 07 вересня 2019 року, що підтверджується його особистим підписом на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення від 07 вересня 2019 року.

Оскільки апеляційну скаргу він подав 13 вересня 2019 року, тобто в межах 10-тиденного строку на апеляційне оскарження, що передбачено ч.2 ст.294 КУпАП, строк на апеляційне оскарження пропущений не був.

Суд першої інстанції під час розгляду справи забезпечив у відповідності до вимог Конституції України та ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення та навів докази, на основі яких у визначеному законом порядку встановив наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення від 12 серпня 2019 р. №314130 інспектором роти батальйону УПП в Тернопільській обл. лейтенантом поліції Борисом Н.В. зафіксовано факт керування 12 серпня 2019 р. о 18 год 45 хв. по вул Протасевича м. Тернополя водієм ОСОБА_1 транспортним засобом марки ВАЗ 21011 НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації руху та факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці за допомогою технічного приладу - газоаналізатора "Drager Alcotest 6820", та у медичному закладі у присутності двох свідків.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений відповідно до вимог ст.ст.254,256 КУпАП, правопорушником не оспорювався, тому є належним доказом у справі.

Та обставина, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, на відміну від його тверджень про недоведеність даного факту, свідчать показання допитаного в судовому засіданні апеляційного суду свідка ОСОБА_2 , який вказав, що в автомобілі ВАЗ д.н.з. НОМЕР_3 був лише водій ОСОБА_1 , який керував автомобілем, перебуваючи у стані алкогольного сп"яніння, судячи з його поведінки та запаху алкоголю з рота. Через деякий час з будинку вийшов його син, ОСОБА_3 , якому подзвонив апелянт. Він поводив себе агресивно, висловлювався нецензурною лайкою, у зв"язку з чим на ОСОБА_3 працівниками поліції був складений протокол про адміністративне затримання від 12 серпня 2019 р. № 119165 за ст.173 КУпАП ( дрібне хуліганство).

Під час спілкування працівниками поліції у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп"яніння, у зв"язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп"яніння на місці за допомогою технічного приладу або в медичному закладі, на що він категорично відмовився.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_7 вбачається, що 12 вересня 2019 року вони разом, рухаючись автомобілем в м. Тернополі по вул. Злуки в сторону вул. Коновальця, побачили, як на кільці водій автомобіля ВАЗ д.н.з. НОМЕР_3 , пересуваючись по дорозі, створив аварійну ситуацію, "підрізавши" останніх, після чого виїхав на вул. Слівенську, де також створив аварійну ситуацію та поїхав в сторону вул. Протасевича, 8 м. Тернополя. Там вже вони його зупинили та викликали поліцію за створення останнім аварійних ситуацій на дорозі, а також тому, що у апелянта були наявні ознаки алкогольного сп"яніння.

Свої пояснення свідок ОСОБА_2 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань та за відмову від давання показань, підтвердив в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, додавши, що ОСОБА_1 в автомобілі був один.

Вказані пояснення свідка ОСОБА_2 , на думку суду апеляційної інстанції, є правдивими і такими, що доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП: раніше знайомими вони не були, надавати неправдиві свідчення відносно ОСОБА_1 в останнього не було підстав.

Відповідно в матеріалах справи відсутні відомості щодо особистої неприязні між свідком ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які б свідчили про упередженість показань свідка з метою несправедливого звинувачення у вчиненні ОСОБА_1 зазначених адміністративних правопорушень.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що саме водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21011 д.н.з. НОМЕР_3 .

Оскільки на вимогу працівника поліції він не пред"явив посвідчення водія на право керування транспортним засобом, щодо нього була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 12 серпня 2019 р. за ч.1 ст.126 КУпАП з накладенням штрафу в сумі 425 грн., який він добровільно сплатив, не оскаржував це рішення у встановленому законом порядку, таким чином визнавши правомірність накладеного на нього стягнення.

Факт відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які вказали, що 12 серпня 2019 р. були свідками того, як водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора"Drager Alcotest 6820" і в медичному закладі.

Відомості, які зазначені у протоколі про адмінправопорушення та поясненнях вищевказаних свідків підтверджуються відеозаписами, долученими до матеріалів справи, з яких вбачається, що ОСОБА_1 в присутності вказаних вище свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп"яніння як на місці зупинки, так і в медичному закладі.

Також з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 працівником поліції було зачитано вголос зміст протоколу про адміністративне правопорушення, однак ОСОБА_1 від його підписання та отримання копії відмовився, а тому його доводи у скарзі щодо ненадання працівниками поліції йому копії протоколу, є необґрунтованими.

Відповідно до пункту 2.9.а Правил дорожнього руху України водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебування під впливом наркотичних чи токсичних речовин, а згідно з п.2.5. вказаних Правил водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог Правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Твердження апелянта щодо невідповідності висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові, фактичним обставинам справи, а також на порушення судом норм процесуального права вважаю необґрунтованими, оскільки факт керування ним транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, що є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.279, 280 КУпАП.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про порушення його права на захист у зв`язку із розглядом даної справи місцевим судом без його участі вважаю безпідставними, оскільки він скористався своїм правом на апеляційне оскарження, де йому була надана можливість повністю використати весь обсяг прав, передбачених КУпАП щодо залучення захисника та дослідження обставин справи для забезпечення всебічності, повноти й об`єктивності та вирішення її в точній відповідності із законом, чим він і скористався.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП, з врахуванням його особи, характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстави для скасування постанови суду та закриття провадженні у справі відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської обл. від 27 серпня 2019 р. щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис