Єдиний унікальний номер 235/6278/19
Провадження №3/235/2301/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року м. Покровськ

Суддя Красноармійського міськрайонного суду Донецької області Коваленко В.О., розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення, який надійшов від заступника начальника Покровського відділу аудиту платників управління аудиту Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Донецької області, громадянина України, працюючого директором ТОВ «Краснолиманське», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ІНН НОМЕР_1 , за ч.1 ст.163-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення № 571 від 31.07.2019 року встановлено, що ОСОБА_1 , який обіймає посаду директора ТОВ «Краснолиманське» допустив порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку за період вересень, жовтень, та листопад 2018року(період перебування на посаді директора ТОВ «Краснолиманське» ОСОБА_1 ) саме: на порушення п.44.1 ст.44, п.198.1 ст.198, п.198.2 ст.198, п.198.3 ст.198, п.198.6 ст.198,п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за період з 01.09.2018 по 31.10.2018року, з 01.11.2018 по 31.11.2018, всього у сумі 7156847 грн., у т.ч. вересень 2018 року на 821094 грн., жовтень 2018 на 1278132 грн., листопад 2018 на 5057621грн.,чим порушено вимоги ч.1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення

Дослідивши матеріали даної справи, суддя зазначає наступне.

Положеннями ст.ст.251, 280 КУпАП визначено фактичні дані та обставини, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, його захисник Петренко Н.О. надала суду пояснення, згідно яких свою вину ОСОБА_1 не визнав та зазначив, що платником податків ТОВ «Кпаснолиманське», директором якого він є,рішення про результати розгляду скарги отримано 17.09.19р., та наразі підготовлено адміністративний позов до Донецького окружного адміністративного суду. Враховуючи наведене, ОСОБА_1 просить закрити провадження за адміністративним протоколом у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Розглянувши клопотання особи, щодо якої складений протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали адміністративної справи суддя зазначає наступне.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За приписами ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Положеннями ч.1 ст.163-1 КУпАП передбачена відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Суддя відмічає, що відповідно до п.п.54.3.2 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити, зокрема, суму грошових зобов`язань, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань.

При цьому, за змістом п.55.1 ст.55, ст.56 Податкового кодексу України відповідне податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків може бути оскаржено останнім в адміністративному або судовому порядку, сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою, зокрема при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Як вбачається з наданих ОСОБА_1 пояснень, згідно яких 17.09.2019р. підприємством отримано відповідь від ДПС України про відмову у задоволенні скарги на податкове повідомлення-рішення № від 24.06.2019, яке винесено за результатами документальної позапланової перевірки, оформленими актом від 24.05.19 № 509/05-99-14-14/32281519, оскарження якого здійснюється протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження-днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади. Оскільки ТОВ «Краснолиманське» отримано рішення про результати розгляду скарги 17.09.2019р., то місячний термін на оскарження не сплив, а отже, враховуючи наведені положення податкового законодавства, сума заниження податку на додану вартість не набула статусу узгодженої. За викладених обставин твердження ДФС про порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку за період вересень, жовтень, та листопад 2018року(період перебування на посаді директора ТОВ «Краснолиманське» ОСОБА_1 ) саме: на порушення п.44.1 ст.44, п.198.1 ст.198, п.198.2 ст.198, п.198.3 ст.198, п.198.6 ст.198,п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за період з 01.09.2018 по 31.10.2018року, з 01.11.2018 по 31.11.2018, всього у сумі 7156847 грн., у т.ч. вересень 2018 року на 821094 грн., жовтень 2018 на 1278132 грн., листопад 2018 на 5057621грн. станом на дату складення адміністративного протоколу є передчасними та безпідставними.

Суддя зауважує, що зміст ст.62 Конституції України дозволяє констатувати, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Посадовою особою - контролюючим органом Головним управлінням Державної фіскальної служби у Донецькій області, якою складений протокол про адміністративне правопорушення від 31.07.2019, не додані до адміністративного протоколу належні докази на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.163-1 КУпАП, зміст протоколу свідчить лише про те, що в ході проведення перевірки ТОВ «Краснолиманське» посадовими особами контролюючого органу встановлено порушення ведення податкового обліку, відносно грошового зобов`язання з якого, як встановлено суддею, триває процедура судового оскарження, а відтак, така сума не набула статусу узгодженої та такої, яка б була обов`язкова для її нарахування та перерахування товариством до бюджету, та як наслідок, свідчила б про неутримання або неперерахування посадовою особою відповідної суми до бюджету.

Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини №39598/03 від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» та рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), а інших належних доказів контролюючим органом не надано, суддя, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, доходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-1 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 283-284 КУпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.О. Коваленко