ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №33/807/576/19Головуючий у 1-й інстанції Баруліна Т.Є.
Єдиний унікальний № 334/4534/19Доповідач в 2-й інстанції Білоконев В.М.
Категорія - ст. 130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Білоконев В.М., розглянувши клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яке викладено в апеляційній скарзі, про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28 серпня 2019 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28 серпня 2019 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює водієм ВС «АВТОТРАНС», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Як зазначено в постанові, 03.06.2019 року відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно якого 03.06.2019 року о 19:30 год. в м. Запоріжжі, Дніпровський район, по вул. Героїв 37-го батальйону,102 водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «RENAULT RVI» НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації рухів, порушення мовлення. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки із застосуванням спеціального приладу «Drager» та у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

26.09.2019 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та клопотання, в якому просить поновити строк на апеляційне оскарження наведеної вище постанови посилаючись на те, що 28.08.2019 року він був присутнім в судовому засіданні, за результатом розгляду отримав копію постанови у цей же день, але також в цей же день він вибув у відрядження, в якому перебував по 23.09.2019 року, через що не мав змоги подати апеляційну скаргу в строк, вважає причину пропуску строку поважною.

По суті скарги просить постанову судді суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи наведені у скарзі, суд апеляційної інстанції доходить висновку про відсутність підстав для поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови судді від 28.08.2019 року з огляду на наступне.

Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.

ОСОБА_1 апеляційну скаргу на постанову судді від 28.08.2019 року подав лише 24.09.2019 року (згідно відбитку поштового штемпелю), тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Своє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 мотивує тим, що 28.08.2019 року він був присутнім в судовому засіданні, за результатом розгляду отримав копію постанови у цей же день, але також в цей же день він вибув у відрядження, в якому перебував по 23.09.2019 року, через що не мав змоги подану апеляційну скаргу в строк, вважає причину пропуску строку поважною.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута 28.08.2019 року за участю ОСОБА_1 , де він надав свої пояснення щодо вчиненого адміністративного правопорушення, провину у скоєному правопорушенні визнав, в матеріалах справи міститься розписка про отримання ним копії постанови 28.08.2019 року, міститься підпис та дата.

Право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

Посилання ОСОБА_1 на той факт, що він 28.08.2019 року вибув у відрядження, в якому перебував по 23.09.2019 року, через що не мав змоги подати апеляційну скаргу в строк, є необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу, оскільки на строки апеляційного оскарження не впливають і саме по собі не свідчать про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, тому що, як вбачається з матеріалів справи постанову суду винесено 28 серпня 2019 року, ОСОБА_1 був присутнім в судовому засіданні, вину свою визнав, дав пояснення по суті справи, постанову суду отримав в цей же день, останній день на оскарження постанови суду припадав на 09 вересня 2019 року, тому він мав всі можливості, починаючи з 28 серпня 2019 року оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 09 вересня 2019 року він уклав договір з адвокатом для надання професійної правничої допомоги, внаслідок чого 11.09.2019 року захисник Тивоненко Д.Р. , який діяв від імені ОСОБА_1 звернувся до Запорізького апеляційного суду з апеляційної скаргою та клопотанням про поновлення строку, за результатом розгляду якого постановою Запорізького апеляційного суду від 19 вересня 2019 року захиснику Тивоненку Д.Р. відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28 серпня 2019 року щодо ОСОБА_1 з тих підстав, що обставини, на які посилався захисник Тивоненко Д.Р. в своєму клопотанні, не можуть бути розцінені як поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

Строк апеляційного оскарження може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин.

Під поважними підставами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з обставинами, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язаними з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

В клопотанні щодо поновлення строків на апеляційне оскарження інших доводів, які заслуговують на увагу, щодо того, з яких підстав ОСОБА_1 не міг оскаржити постанову суду у визначений законом строк, апелянт не наводить.

З огляду на зазначені обставини підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження відсутні, а тому апеляційна скарга, відповідно до вимог ст.294 КУпАП, підлягає поверненню апелянту.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28 серпня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим повернути йому апеляційну скаргу із доданими до неї матеріалами.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.М. Білоконев

Дата документу Справа № 334/4534/19