КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/2971/2019 Суддя 1 інстанції - Головчак М.М.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.06.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності -

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.06.2019 року, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, поряд з цим стягнуто судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Постановою суду встановлено, що 15 травня 2019 року, о 01 годині 40 хвилин, ОСОБА_3 керував автомобілем Рено (державний номер НОМЕР_1 по вул. Старовокзальна 17 в м. Києві в стані наркотичного сп`яніння.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 27.06.2019 року та закрити провадження по справі, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

За доводами апелянта, постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_3 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи в повному обсязі, дослідивши відеозапис, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів справи, вказані норми закону судом першої інстанції дотримані в повному обсязі.

Так, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 "а" Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Згідно пункту 12 Розділу II Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно п. 13 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року (далі - Порядок), лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. При цьому, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_3 у керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, за обставин, установлених судом першої інстанції є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №446740 від 15.05.2019 року (а.с. 2), згідно якого ОСОБА_3 15.05.2019 року близько 01 год. 40 хв., керував автомобілем марки «Рено Логан», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Старовокзальна, 17 в м. Києві, в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, який складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, підписаний особою, яка його склала - інспектором 7 роти 3 батальйону УПП в м. Києві Трофімовим Ю.С. та безпосередньо ОСОБА_3 , якому були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, про що останній поставив підпис, при цьому, зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції ОСОБА_3 в протоколі не вказав;

- висновком Київської міської наркологічної лікарні «Соціотерапія» №004461 від 18.05.2019 року (а.с. 3), згідно з яким під час медичного огляду ОСОБА_3 о 02 год. 50 хв. 15 травня 2019 року було встановлено, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння.

Відповідно до п.п.13, 14 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N1103 17.12.2008 року, лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

Тому, ОСОБА_3 , в разі незгоди із проведеним щодо нього медичним оглядом, не був позбавлений можливості оскаржити висновок такого огляду у встановленому законом порядку.

Між тим, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння №004461 не був оскаржений ОСОБА_3 , з даним висновком його було ознайомлено, про що свідчить наявний підпис у вказаному висновку, при цьому будь-яких заперечень чи зауважень при ознайомленні із результатами огляду ОСОБА_3 не зазначив.

Наведені вище докази свідчать про те, що огляд ОСОБА_3 у закладі охорони здоров`я проведений у відповідності з вимогами ст. 266 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 і підстав ставити під сумнів висновок за результатами такого огляду не вбачається.

Відтак, суд першої інстанції обґрунтовано послався в постанові на зазначений висновок, як на доказ вини ОСОБА_3 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 пояснив, що він працює водієм таксі. 15.05.2019 року приблизно о 01 год. 30 хв. у нього стався конфлікт з пасажирами. Після того, як він довіз пасажирів до вказаної ними адреси, рухаючись по вул. Старовокзальна в м. Києві був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР України. Під час спілкування з інспекторами поліції, останні виявили у нього ознаки наркотичного сп`яніння та запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога. ОСОБА_3 зазначив, що він пояснював працівникам поліції про те, що одна із ознак наркотичного сп`яніння, яка була виявлена в нього працівниками поліції, а саме тремтіння пальців рук, була через його схвильований стан в наслідок конфлікту із пасажирами, проте працівники поліції, ігноруючи такі його пояснення знову запропонували йому поїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, на що він одразу погодився, оскільки наркотичних засобів ніколи не вживав, а тому був впевнений, що результат огляду буде негативним.

Разом з тим, такі пояснення ОСОБА_3 . спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Так, з відеозапису із нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівників Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП 15 травня 2019 року вбачається, що після завершення процедури огляду, на водія було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, роз`яснено суть правопорушення, та запропоновано підписати протокол. Після підписання протоколу водієві було видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами. Також ОСОБА_3 було роз`яснено його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та запропоновано надати пояснення. Крім цього працівник поліції повідомив водієві про те, що його відсторонено від керування транспортним засобом, та запропоновано зателефонувати до знайомого тверезого водія, який зможе забрати його транспортний засіб, що свідчить про дотримання інспекторами поліції вимог ст. 266 КУпАП, а саме відсторонення водія від керування транспортним засобом.

При цьому, з відеозапису вбачається, що знаходячись в автомобілі працівників поліції емоційний стан ОСОБА_3 спокійний, більш того, з приводу його конфлікту з пасажирами, яких ОСОБА_3 відвозив, він інспекторам поліції нічого не повідомляє.

З приводу пояснень ОСОБА_3 про те, що він ніколи не вживав наркотичні засобі, то вони також є необґрунтованими, оскільки, як вбачається з постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.06.2019 року, під час розгляду в суді першої інстанції він вину свою не визнав, зазначив, що керував у тверезому стані, та пояснив, що вживає «марихуану» не частіше одного разу на тиждень, у зв`язку з чим в організмі могли залишитись залишки наркотичної речовини.

Відтак, враховуючи сукупність письмових доказів у справі приходжу до висновку про те, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини, а дії водія ОСОБА_3 , які полягають у керуванні автомобілем в стані наркотичного, сп`яніння, є порушенням п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З приводу доводів ОСОБА_3 в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції про закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП необхідно зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що правопорушення ОСОБА_3 вчинено 15.05.2019 року, адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік на ОСОБА_3 накладено постановою суду першої інстанції від 27.06.2019 року, що свідчить про те, що таке адміністративне стягнення було накладено на ОСОБА_3 в межах строків, визначених ст. 38 КУпАП, а відтак і в цій частині постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, і підстав для закриття провадження по справі, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, про що просив апелянт під час апеляційного розгляду, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 , вважаю, що вони є необґрунтованими та не заслуговують на увагу.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Накладаючи на ОСОБА_3 адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу порушника, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність. Більш того, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною.

За таких обставин, постанова судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.06.2019 року щодо ОСОБА_3 є законною, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачаю.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А :

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.06.2019 року, якою ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду є остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Л.І. Кепкал