Справа № 466/1159/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«17» квітня 2019 року м.Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Глинська Д.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 -,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

гр. ОСОБА_1 08 лютого 2019 року о 23.50 год. у м. Львові на вул. Рапопорта, 9, керував транспортним засобом марки «Hyundai Santa Fe», д.н.з. НОМЕР_1, з ознаками алкогольного спяніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя). Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння на місці зупинки та у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, порушивши вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні гр. ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав. Додатково пояснив, що 08 лютого 2019 року він не керував автомобілем НОМЕР_2. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення є сфабрикованим, йому не було вручено копію даного протоколу та не має жодних доказів, які б підтверджували факт керування ним автомобілем.

Допитаний у якості свідка інспектор взводу №2 роти №1 батальйону №1 УПП у Львівській області ОСОБА_2, який був приведений до присяги та попереджений про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань та за відмову від давання показань згідно з ст.ст.384, 385 КК України, пояснив суду, що 08 лютого 2019 року вони із напарником ОСОБА_3 патрулювали по вул. Рапопорта у м. Львові та побачили, що автомобіль НОМЕР_2, стояв проти руху на двох парковочних місцях. Даний автомобіль був заведений, вони підійшли до автомобіля, за кермом якого був ОСОБА_1 Водій пояснив, що він проживає на цій вулиці. Однак, вони помітили, що ОСОБА_1 був з ознаками алкогольного спяніння.

Потім вони поїхали в Шевченківський ВП ГУ НП у Львівській області. Коли він із напарником ОСОБА_3 поверталися, то побачили, що автомобіль марки «Hyundai Santa Fe» рухався та за кермом даного автомобіля був ОСОБА_1

Допитаний у якості свідка командир взводу №1 роти №1 батальйону №2 УПП у Львівській області ОСОБА_3, який був приведений до присяги та попереджений про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань та за відмову від давання показань згідно з ст.ст.384, 385 КК України дав аналогічні пояснення.

Вина гр. ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП стверджується належними та допустимими доказами у відповідності до ст.251 КУпАП, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 148959 від 09 лютого 2019 року;

- актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- протоколом НК № 492341 про адміністративне затримання від 08 лютого 2019 року;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5;

- відеозаписом з нагрудних відео реєстраторів інспекторів поліції.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобовязані зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 279 КУпАП ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Так п.1.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями ч.1 ст. 130 цього Кодексу передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судовому засіданні було оглянуто відеозапис події із камери нагрудного реєстратора інспектора поліції.

Невизнання правопорушником вини є голослівним, спростовується вищенаведеним, а відтак не приймається до уваги та розцінюється як спосіб уникнення адміністративної відповідальності за вчинене, оскільки такі пояснення не підтверджені жодними фактичними даними та суперечать встановленим обставинам справи, що підтверджені наведеними вище доказами.

Дії гр. ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, що стверджується письмовими доказами, які знаходяться в матеріалах справи.

Керування в стані алкогольного чи іншого спяніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху, тяжкість якого обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням. Зокрема, у стані спяніння істотно знижується увагу водія та швидкість його реакції, що зумовлює загрозу для життя та здоровя інших учасників дорожнього руху водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого водія та власності третіх осіб. Саме ця обставина і зумовила прийняття законодавцем Закону, яким було посилено відповідальності за керування в стані спяніння.

Крім того слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Враховуючи обставини та характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, грубе порушення ним правил дорожнього руху, вважаю, що призначення стягнення (покарання), передбаченого санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, згідно зі ст.23 КУпАП, буде достатньою, справедливою та необхідною мірою відповідальності за дане правопорушення.

Окрім цього, у відповідності до ст.40-1 КУпАП, ст.ст. 4, 9 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід стягнути 384 грн. 20 коп. судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 8,21,268, 283, 284 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 10 200 (десять тисяч двісті гривень) в доход держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в доход держави у розмірі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири гривні двадцять копійок).

На постанову може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_6