Справа № 359/9089/19
Провадження № 3/359/3218/2019
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2019 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши за участі особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 , адміністративний матеріал, що надійшов від Батальйону патрульної поліції у місті Борисполі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_1 , -

в с т а н о в и в :

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №192067 від 16.09.2019 року, 16.09.2019 року о 23 год. 37 хв. в с. Іванків Бориспільського Київської області по вул. Пролетарська, 1 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, автомобілем марки «KIA RIO», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився, в присутності двох свідків, чим вчинив дії, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав та пояснив, що 16.09.2019 року о 23 год. 37 хв. в с. Іванків Бориспільського Київської області, він керував транспортним засобом, автомобілем марки «KIA RIO», д.н.з. НОМЕР_2 . Однак, автомобіль було зупинено екіпажем патрульної поліції. Причиною зупинки його автомобіля було порушення ним п.2.5 ПДР України. Після чого відразу почали стверджувати, що він знаходиться в стані наркотичного сп`яніння, при цьому здійснюючи на нього тиск, щоб він це підтвердив. Після цього він надав згоду на проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі. Під час розмови були присутні свідки, яким працівники поліції запропонували поставити підписи в письмових поясненнях, що водій відмовився на місці зупинки транспортного засобу пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. Однак, вказані обставини не відповідають дійсності, оскільки він на місці зупинки та в присутності свідків погодився на проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що підтверджуються відеозаписом здійсненим на нагрудну камеру поліцейського. Крім того, він наполягав дочекатися приїзду дружини, щоб передати автомобіль, оскільки його зупинила за межами населеного пункту в темну пору доби, що може призвести до негативних наслідків. Працівниками патрульної поліції складено протокол про порушення ним вимог п.2.5 ПДР України та під час його оформлення стверджували, що залишення транспортного засобу на узбіччі дороги і передача іншому водієві не передбачено чинним законодавством, тому ними складається протокол про порушення вимог п.2.5 ПДР. Після чого, він взяв направлення та самостійно звернувся до медичного закладу, де пройшов огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. З даним протоколами він категорично не згоден в повному обсязі і вважає його незаконним, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Таким чином, дії працівників поліції були неправомірними, а тому даний протокол було складено відносно нього незаконно, оскільки він не відмовлявся від проходження огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння, а тому відповідно і не порушував вимог законодавства. Також зазначив, що відповідно до протоколу №37 від 17.09.2019 року, складеному за результатами дослідження сечі, у нього результат негативний. Це свідчить про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, та бажав його пройти. Таким чином, не зрозуміло, як працівниками поліції та на підставі чого було встановлено, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Враховуючи вищевикладене, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 просив суд дану справу відносно нього закрити.

Суддя, встановивши обставини передбачені ст. 280 КУпАП, заслухавши в судовому засіданні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріалами справи про адміністративне правопорушення, прийшов до наступного висновку.

Статтею 245 КУпАП передбачено, зокрема, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами - є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення основним доказом про вчинення особою адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, який повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП,

Відповідно до коментованої ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення повинен містити перелік всіх обов`язкових реквізитів протоколу, і у разі їх відсутності він не має доказового значення. Протокол про адміністративне правопорушення займає провідне місце в числі засобів, за допомогою яких встановлюються фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку посадові особи встановлюють наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, вину особи в його вчиненні та інші обставини, що вказуються у ст. 280 КУпАП i мають значення для правильного вирішення справи. Така позиція законодавця вимагає вiд посадових осiб, якi складають протокол, суворо дотримуватися порядку його оформлення.

Протокол складається у кожному випадку виявлення адміністративного правопорушення, він є єдиною формою документу, в якому фіксується факт вчинення допущеного порушення, ніякого іншого документу про прийняття до провадження уповноваженими органами не оформляється. Від того, наскільки грамотно, змістовно і умотивовано складений протокол, залежить якість розгляду справи про адміністративне порушення, правильність розгляду справи по суті й обґрунтованість застосування адміністративного стягнення.

Протокол про адміністративне правопорушення - це комплексне джерело доказової інформації. Однак він набуває значення доказу в таких випадках, коли: по-перше, протокол складений уповноваженою на те посадовою особою; по-друге, складений не пізніше термінів, передбачених для накладення адміністративного стягнення; по-третє, зміст протоколу відповідає усім вимогам, передбаченим коментованою статтею.

Так, статтею 256 КУпАП закріплено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року, при складанні протоколу зазначається, зокрема місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення (суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Судом враховується, що справа про адміністративне правопорушення розглядається судом на підставі протоколу про адміністративне правопорушення і лише в межах визначеного у ньому обсягу (обвинувачення) встановлених і зазначених у протоколі обставин та кваліфікації дій особи.

Так, структура кожного окремого складу адміністративного правопорушення містить: об`єкт правопорушення, об`єктивну сторону, суб`єкт правопорушення і суб`єктивну сторону складу правопорушення. Зазначені ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність, серед іншого, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому, відповідальність за ст.130 КУпАП наступає в наслідок порушення вимог Правил дорожнього руху.

При розгляді справи, суддею встановлено, що диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП визначені умови при яких може застосовуватись адміністративне стягнення, які нерозривно пов`язані між собою і діють тільки в сукупності.

Першою умовою є момент вчинення правопорушення. Тобто він має місце тільки під час керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто, водій має керувати транспортним засобом, який має рухатись і під час керування таким транспортним засобом, працівники поліції мають право зупинити його на підставах та у порядку, визначеному чинним законодавством, та за наявності певних ознак у водія, можуть запропоновувати йому пройти тест на визначення стану сп`яніння, на місці зупинки автомобіля. Підстави зупинки транспортних засобів викладені в ст.35 Закону України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року № 580-VIII зі змінами. Цей перелік є вичерпним. Він також нерозривно пов`язаний з моментом вчинення правопорушення, що підтверджується зазначеною статтею Закону "Про Національну поліцію", оскільки в ній йдеться про підстави за наявності яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби які рухаються, і так само містить обов`язок поліцейського повідомити водію про причини зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Другою умовою при якій може застосовуватись адміністративне стягнення є перебування особи в статусі водія відповідно до п.1.10. Постанови КМУ від 10 жовтня 2001 р. № 1306 "Про затвердження Правил дорожнього руху" зі змінами. Тобто знаходження особи всередині транспортного засобу в момент настання причин зупинення транспортного засобу і наявності у такої особи посвідчення водія відповідної категорії.

Третьою умовою при якій може застосовуватись адміністративне стягнення є відмова водія, що знаходиться в транспортному засобі, який зупинений поліцейським відповідно до вимог законів України від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, згідно п. 2.5. Правил дорожнього руху України, який ставиться в провину ОСОБА_1 водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, об`єктивна сторона зазначеного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , полягає у відмові водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння, а суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП передбачає умисну форму вини.

Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з п.п. 6-8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМ України №1103 від 17.12.2008 року, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Аналогічні положення містяться і в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735.

Положення ст. 266 КУпАП, вказаного Порядку і Інструкції у їх системному тлумаченні свідчать про те, що протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП України за відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння може бути складений поліцейським лише після документування належним чином відмови особи, що керує транспортним засобом від проведення огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Адже у разі такої відмови на місці вчинення правопорушення поліцейський зобов`язаний доставити порушника для проведення огляду до медичного закладу.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовився від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку № 1103, пункт 6 розділу IX Інструкції з оформлення матеріалів № 1395).

Також, у п. 1 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року передбачено, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (частина перша статті 266 КУпАП).

Пунктом 6 розд. І "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735, передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

При цьому, згідно до п. 11 розд. ІІ даної Інструкції оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством.

На думку судді, лише чітке дотримання вказаної вище процедури, зокрема проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння, свідчить про законні вимоги працівників поліції та обґрунтовані підстави проведення вказаного огляду.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, органи поліції ставлять у провину ОСОБА_1 відмову від проходження огляду в установленому законом порядку для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Разом з тим, в матеріалах справи наявна відеофіксація з нагрудної камери поліцейського Батальйону патрульної поліції у місті Борисполі УПП в Київській області, з якої вбачається спілкування поліції з водієм, запрошення працівниками поліції свідків та проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Так, під час перегляду відеофіксації, яка міститься в матеріалах справи, судом встановлено, що водій ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу повідомляв неодноразово працівникам патрульної поліції, що бажає пройти огляд в закладі охорони здоров`я, тобто останній не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, що в свою чергу свідчить, що дії ОСОБА_1 поліцейським роти №2 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ОСОБА_2 кваліфіковані не вірно.

Крім того, з відеозапису нагрудної камери поліцейського, вбачається, що у водія ОСОБА_1 відсутнє тремтіння пальців рук та його поведінка відповідає обстановці, так як останній спілкувався по телефону з дружиною і вів себе адекватно, стримано, вимова чітка, на всі запитання інспекторів відповідав, відсутня млявість.

Крім того, працівником медичного закладу «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» були відібрані зразків біологічного середовища для лабораторного дослідження у водія ОСОБА_1 , тобто працівниками медичного закладу дотримано порядок встановлений п.7-13 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735.

Крім того, суддя також вважає, що пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які містяться у матеріалах справи також є неналежними та недопустимими доказами, оскільки останні в довільній формі пояснень не писали, а поставили підписи під написаним текстом працівником поліції. В свою чергу вказані свідки з водієм не спілкували, що підтверджується відеозаписом зафіксованим на нагрудну камеру поліцейського, тому надані пояснення свідків в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суд оцінює критично з наведених вище обставин.

Аналізуючи досліджені докази, суд приходить до висновку, що вони є достовірними і підстав сумніватися в їх правдивості судом не встановлено.

Покази ОСОБА_1 повністю узгоджуються з відеозаписами, з нагрудної камери поліцейського Управління патрульної поліції у місті Борисполі Департаменту патрульної Національної поліції України, який міститься у матеріалах справи (а.с.11), та який було досліджено у судовому засіданні, з якого вбачається, що працівниками поліції 16.09.2019 року о 23 год. 37 хв. під час патрулювання в с. Іванків Бориспільського Київської області по вул. Пролетарська було зупинено автомобіль марки «KIA RIO», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . При спілкуванні з водієм ОСОБА_1 , у останнього, працівниками поліції були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло. У зв`язку з чим водію ОСОБА_1 було запропоновано у встановленому законом порядку пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі КП «ББЛІЛ». Однак, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, у присутності двох свідків, а навпаки наполягав на проходженні огляду і погодився поїхати до КП «ББЛІЛ» для проходження медичного огляду на стан сп`яніння. Таким чином, на даному відеозаписі не зафіксовано відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, як про це вказано у протоколі.

Тому з огляду на наведені докази, встановлено, що гр. ОСОБА_1 на місці зупинки не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків. Це в свою чергу свідчить про те, що відомості викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №192067 від 16.09.2019 року, суперечать фактичним обставинам справи.

Крім того, як вбачається з вищезазначеного до протоколу №37 від 17.09.2019 року, складеному за результатами дослідження, у сечі гр. ОСОБА_1 не виявлено наркотичних речовин та встановлений негативний результат.

Ці обставини в сукупності вказують на те, що водій ОСОБА_1 самостійно звернувся до Бориспільської ЦРЛ, де проведено його огляд на стан сп`яніння та зроблено відповідні лабораторні дослідження, результати якого були занесені до протоколу №37 від 17.09.2019 року.

Разом з цим, в порушення вимог вказаної Інструкції водій ОСОБА_1 самостійно звернувся до медичного закладу «Бориспільській багатопрофільній лікарні інтенсивного лікування» без супроводу поліцейського БПП у м. Бориспіль УПП в Київській області та пройшов огляд на стан сп`яніння 17.09.2019 року о 09 год. 15 хв., тобто з моменту складання протоколу більше дев`яти годин, тому відсутні законні підстави для визнання протоколу №37 від 17.09.2019 року належним та допустимим доказом.

Крім того, суддя також вважає, що пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які містяться у матеріалах справи також є неналежними доказами, оскільки жоден із вказаних свідків не підтвердив факт того, що ОСОБА_1 у їх присутності безпосередньо у закладі охорони здоров`я, куди він повинен був бути доставлений працівниками поліції, відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Також суддя критично оцінює рапорт поліцейського роти №1 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області Фесенка О.М., оскільки він не має ознак офіційної реєстрації у відділенні поліції.

Наведене свідчить, що обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №192067 від 16.09.2019 року, щодо відмови ОСОБА_1 від проходження, відповідно до встановленого законом порядку, огляду на стан наркотисчного сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу, в присутності двох свідків, не знайшли свого підтвердження та спростовуються вищезазначеними та перевіреними судом доказами.

З огляду на вищевикладене, суддя приходить до висновку, що даний протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , складений поліцейським взводу №1 роти №2 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області Фесенком О.М. без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 192067 від 16.09.2019 року, складений з порушенням вищезазначених вимог вказаних Інструкцій з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції та КУпАП.

Встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 192067 від 16.09.2019 року відносно ОСОБА_1 не відповідає вимогам закону. Протокол про адміністративне правопорушення, що складений з порушенням вищезазначених вимог законодавства не може бути поставлений в основу розгляду справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим він не є достатнім доказом вини.

Інших обставин в протоколі та матеріалах справи не відображено, у зв`язку з чим відсутні підстави для висновку про наявність в діях особи порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП, про які вказано в протоколі.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи все вищевикладене, суддя приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 192067 від 16.09.2019 року, складений щодо ОСОБА_1 не можливо визнавати таким процесуальним документом, який засвідчує факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Це в свою чергу свідчить про те, що матеріали даної справи не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, в присутності двох свідків.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 130 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суддя оцінює критично з наведених вище обставин.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

На підставі наведеного, керуючись ст. 9, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 245, 251, 254, 256, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 КУпАП України, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя С.М. Вознюк