Провадження № 3/522/9112/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2019 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Єршова Л.С., розглянувши матеріали, направлені з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наданих суду адміністративних матеріалів, ОСОБА_1 , 27.07.2019 року, об 11 годині 35 хвилин в м.Одесі по вул. Академічна, 28/4, керуючи автомобілем марки Infiniti Q45, номерний знак НОМЕР_1 , у порушення п. 16.11 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, рухаючись по пров. Курортний, 30, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул.Академічна, 28/4 не надав переваги в русі автомобілю Toyota Prado, номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, під керуванням ОСОБА_2 , та скоїв з ним зіткнення. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

За цим фактом співробітниками патрульної поліції стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 155853 від 27.07.2019 року за ст. 124 КУпАП України.

27.09.2019 року представником ОСОБА_1 - адвокатом Шепітком Г.І. через канцелярію суду було надано клопотання про допит свідків та заяву про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутності події і складу адміністративного правопорушення, в якій посилався на те, що ОСОБА_1 п. 16.11 Правил дорожнього руху не порушував, натомість водій автомобілю Toyota Prado, номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 порушив пп. г) п. 14.2, пп. а), г) п. 14.6, п. 12.3, п. 12.4, пп. а), б), в), е) п. 2.10 Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що Правил дорожнього руху він не порушував.

Згідно з п. 16.11 ПДР на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Відповідно до ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Згідно ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КпАП України. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 155853 від 27.07.2019 року, схемою місця ДТП від 27.07.2019 року, поясненнями ОСОБА_2 .

З матеріалів справи, схеми місця ДТП від 27.07.2019 року та характеру пошкодження транспортних засобів, вбачається, що водій автомобілю Infiniti Q45, номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_1 порушив вимоги п.16.11 ПДР, а саме, не надав переваги в русі автомобілю Toyota Prado, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення.

Будь-яких належних та допустимих доказів щодо спростування своєї вини ОСОБА_1 суду не надав, в тому числі не надав суду відеозапис ДТП.

Суд не приймає до уваги посилання ОСОБА_1 та його адвоката Шепітка Г.І., а також допитаного в судовому засіданні за клопотанням адвоката Шепітка Г.І. свідка ОСОБА_3 , що не з вини ОСОБА_1 сталося ДТП, у зв`язку з тим, що будь-яких доказів того, що саме водій автомобілю Toyota Prado, номерний знак НОМЕР_2 - ОСОБА_2 винен у дорожньо-транспортній пригоді, суду не надано.

Згідно ст.252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вирішуючи питання про вид і розмір адміністративного стягнення, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обтяжуючих та пом`якшуючих відповідальність обставин, передбачених ст. ст. 34, 35 КУпАП, не встановлено.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, з метою дотримання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов до висновку, що необхідним та достатнім є вид адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу.

Керуючись ст. 124, ст. ст. 9, 24, 33, 34, 35, 38, 221, 283, 284, 285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 гривень 00 копійок.

На підставі п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судові витрати на користь держави в сумі 384 гривні 20 копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП України у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Суддя Л. С. Єршова