ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/458/19 Справа № 210/23/19 Суддя у 1-й інстанції - Сільченко В. Є. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2019 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_1, за участю потерпілої ОСОБА_2, захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_3, розглянувши його апеляційну скаргу на постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 лютого 2019 року, якою

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП, закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 лютого 2019 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. Стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 384 грн. 20 коп. Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 про притягнення до адміністративної відповідальності за 122-4 КУпАП, закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно з оскаржуваною постановою, 28 грудня 2018 року о 14-00 годині в м. Кривий Ріг по просп. Миру, 30, водій ОСОБА_4, керуючи т.з. Mitsubishi Pajero ІНЗ МІ001 не врахував дорожньої обстановки при зміні напрямку руху, не впевнився в безпечності, не дотримався бокового інтервалу та допустив зіткнення з т.з. Daewoo Sens днз. АЕ 2179 КА під керуванням ОСОБА_2, який рухався і попутному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження та матеріальні збитки. Окрім того, згідно протоколу серії БД №195950, м. Кривий Ріг Металургійний район, просп. Миру, 30 водій ОСОБА_4, керуючи т.з. Mitsubishi Pajero ІНЗ МІ001 став учасником ДТП та залишив місце ДТП до якого був причетний.

Своїми діями гр. ОСОБА_4 порушив вимоги п. 2.10 а, б, в, г, д, е, є, 2.3 б, 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124, 122-4 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 просить постанову в частині визнання винним ОСОБА_4, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП скасувати, закрити провадження за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначив, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необгрунтованим, з причин неповного та неправильного встановлення обставин справи, внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів. Окрім того, вважає, що судом при розгляді справи не враховано, що матеріали справи не містять жодних доказів пошкодження автомобіля «Міцубіші», яким керував ОСОБА_4, а наданні показання співробітників патрульної поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 жодними доказами не підтвердженні, адже в матеріалах справи відсутні фотографії, або відео з нагрудних камер поліцейських, які б підтверджували наявність будь-якого пошкодження, виявленого ними при огляді автомобіля «Міцубіші». До того ж, вказує, що огляд автомобіля проводився 28 грудня 2018 року о 17 год. 00 хв. і зі свідчень патрульних поліцейських ОСОБА_5 та ОСОБА_6, було вже темно. Також, вважає, що судом безпідставно відхилено та не прийнято до уваги пояснення ОСОБА_4 та пасажирки автомобіля «Міцубіші» ОСОБА_7, яка перебувала в ньому підчас подій обїзду ОСОБА_4 автомобіля «Деу», про те, що вони дійсно обїжджали автомобіль «Деу», але зіткнення з цим автомобілем не було. При цьому, звертає увагу, що потерпіла ОСОБА_8 у своїх поясненнях зазначила, що вона не бачила моменту зіткнення її автомобіля з автомобілем «Міцубіші», і не знає яким чином та якою частиною автомобіль «Міцубіші» зачепив її автомобіль. Вона лише відчула удар, при цьому в потоці в другій полосі, поряд с автомобілем «Деу" проїжджали й інші автомобілі, про що вказав свідок ОСОБА_9 Окрім того, звертає увагу, що показання свідка ОСОБА_9 суперечать матеріалам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника, який апеляційну скаргу підтримав, потерпілу, яка проти задоволення скарги заперечувала, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, суд дійшов такого висновку.

Як видно з матеріалів справи, рішення суду в частині закриття провадження у справі за ст. 122-4 КУпАП учасниками провадження не оскаржується, тому в цій частині апеляційним судом не переглядається.

За таких обставин, суд перевіряє законність та обґрунтованість постанови лише в частині притягнення ОСОБА_4 до відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги закону судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Так, вина ОСОБА_4 у вчиненні цього правопорушення підтверджується наявними в матеріалах провадження доказами, зокрема: протоколом серії БД № 209896 від 28 грудня 2018 року, письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_8, свідка ОСОБА_10, схемою місця ДТП та фототаблицею з місця ДТП.

Окрім того, вина ОСОБА_4 підтверджується також й наданими суду першої інстанції показаннями: ОСОБА_4, який обставину знаходження його автомобіля у час та на місці, де відбулось ДТП, не заперечував; свідка ОСОБА_9, очевидця події, який безпосередньо бачив момент зіткнення, а також вказав на номер машини, за участю якої воно відбулось, та її марку; працівників поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_5С, які вказали, що розшукали автомобіль, на який вказав свідок, та засвідчили наявність на ньому пошкоджень, які за своїм характером могли бути утворені за обставин, вказаних потерпілою та свідком.

На переконання суду апеляційної інстанції, в сукупності ці докази підтверджують факт порушення водієм ОСОБА_4 п. 2.3 б, 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем під керуванням водія ОСОБА_8 та спричинило пошкодження транспортних засобів, що тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Сумніви щодо достовірності зазначених доказів у суду відсутні.

Що стосується доводів апелянта про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, суд апеляційної інстанції зазначає, що дослідженими судом доказами вони повністю спростовуються.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та не заперечується учасниками справи, водій ОСОБА_4 намагався об'їхати автомобіль під керуванням ОСОБА_8

Разом із цим, з досліджених судом першої інстанції пояснень свідків чітко прослідковується, що саме дії ОСОБА_4 спричинили пошкодження транспортного засобу потерпілої та жодні інші докази ці обставини не спростовують.

Визнаючи необґрунтований доводи апелянта, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що ОСОБА_4 не заперечував факт перебування на місці ДТП та засвідчив те, що намагався об'їхати автомобіль під керуванням потерпілої, в той час як свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_9 бачили момент пошкодження автомобілів, які ОСОБА_4 не відчув.

Отже, доводи апеляційної скарги захисника стосовно відсутності причинного зв'язку між діями ОСОБА_4 та наслідками, спричиненими під час ДТП, є безпідставними.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Накладаючи стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції призначив його в межах санкції ст. 124 КУпАП, врахувавши при цьому характер та наслідки вчиненого правопорушення, особу правопорушника.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_4, залишити без задоволення.

Постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 лютого 2019 року, якою ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП, закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду ОСОБА_1