Справа № 128/500/19
Провадження № 33/801/333/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач: Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Денишенко Т.О., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, його адвоката ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Вінницького районного суду Вінницької області від 12 березня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, за частиною першою статті 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 364064, складеного 13 лютого 2019 року о 13.30 годині інспектором СРПП № 4 Вінницького РВП лейтенантом поліції ОСОБА_4, 13 лютого 2019 року о 12.30 годині у м. Вінниці по вул. Барське шосе водій ОСОБА_2 керував власним транспортним засобом «Renault 19» ДНЗ АВ 9128 CО з явними ознаками наркотичного спяніння. Від проходження медичного огляду відмовився у Комунальному підприємстві ВОНД «Соціотерапія», медичний висновок № 372. Своїми діями ОСОБА_2 порушив підпункт 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП.

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 12 березня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10200,00 гривень ( десять тисяч двісті гривень 00 коп ) в дохід держави з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 384,20 гривні судового збору ( а. с. 8-11 ).

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 оскаржує її в апеляційному порядку, просить дану постанову скасувати, провадження у справі закрити. Скаржник вважає оскаржувану постанову незаконною з тих підстав, що поліцейським при складанні адміністративного протоколу не описані ознаки наркотичного спяніння, на місці зупинки автомобіля огляд водія на стан спяніння поліцейським не проводився, направлення на медичний огляд у відповідному закладі в матеріалах справи відсутнє, тому дії поліцейського є незаконними. ОСОБА_2 стверджує, що не відмовлявся від проходження медичного огляду, але не зміг здати аналіз, тому у висновку щодо результатів огляду було зазначено його відмову від проходження медичного огляду. Свідки до складання протоколу про адміністративне правопорушення не залучалися. Поліцейським не був дотриманий порядок відсторонення скаржника від керування транспортним засобом, у матеріалах справи відсутні відомості про затримання або блокування автомобіля, передачу його для керування іншій особі; посвідчення водія не вилучалося. Поліцейський фактично легковажно дозволив ОСОБА_2 далі керувати транспортним засобом, наражаючи при цьому на небезпеку інших учасників дорожнього руху.

Згідно пояснення у судовому засіданні по суті правопорушення ОСОБА_2 як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, він наркотичних речовин не вживав, від проходження медичного огляду не відмовлявся. Але з фізіологічних причин не зміг здати необхідний аналіз. У протоколі про адміністративне правопорушення за вказівкою поліцейського власноручно зазначив, що відмову від проходження медичного огляду, будучи ознайомлений з наслідками такої відмови.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

З матеріалів адміністративної справи, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 364064, складеного 13 лютого 2019 року о 13.30 годині інспектором СРПП № 4 Вінницького РВП лейтенантом поліції ОСОБА_4, 13 лютого 2019 року о 12.30 годині у м. Вінниці по вул. Барське шосе водій ОСОБА_2 керував власним транспортним засобом «Renault 19» ДНЗ АВ 9128 CО з явними ознаками наркотичного спяніння. Від проходження медичного огляду відмовився у Комунальному підприємстві ВОНД «Соціотерапія» у присутності лікаря-нарколога ОСОБА_5, медичний висновок № 372.

Суд першої інстанції, розглядаючи адміністративну справу відносно ОСОБА_2, заслухав його пояснення в судовому засіданні, дослідив наявні докази та дійшов висновку про винність скаржника у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП. Суд керувався нормами частини першої статті 130, статті 251 вказаного Кодексу щодо визначення доказів в адміністративній справі, підпунктом 2.5 Правил дорожнього руху України, положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 .

Частиною першою статті 130 КУпАП чітко визначено, що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є підставою для відповідальності за вказаною нормою Кодексу.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваній постанові від 12 березня 2019 року, де, зокрема, надана оцінка позиції ОСОБА_2 щодо невчинення ним адміністративного правопорушення. Суд врахував характер вчиненого правопорушення, особу, яка вперше притягується до адміністративної відповідальності, те, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки.

Доводи апеляційної скарги стосовно недосконалості протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, невідповідності дій поліцейського вимогам, які регламентують порядок таких дій у відповідній ситуації, не спростовують того обєктивного факту, що скаржник особисто у протоколі про адміністративне правопорушення вказав свою відмову від проходження медичного огляду та ту обставину, що наслідками такої відмови він ознайомлений.

Керуючись нормами статті 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Вінницького районного суду Вінницької області від 12 березня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за частиною першою статті 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: Підпис Т.О. Денишенко

Згідно з оригіналом. Суддя Т.О. Денишенко