Справа № 946/7207/19
Провадження № 3/946/1956/19
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 жовтня 2019 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі судді Яковенка І.І., розглянув справу про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Білгород-Дністровський, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючої, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

27 вересня 2019 року об 11:40 годині, в м. Ізмаїлі Одеської області, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «TOYOTA RAV 4», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , на перехресті вул. Горького та просп. Суворова, не виконала вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», порушила вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України, не надала переваги в русі транспорту, який рухався по головній дорозі, та скоїла зіткнення з велосипедистом, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засідання визнала свою винність у вчиненні правопорушення та розкаялася в його вчиненні.

Крім повного визнання винності притягуваною ОСОБА_1 , її винність у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, також повністю підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не виконала вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», порушила вимоги п. 16.11. ПДР України не надала переваги в русі транспортному засобу, що рухався по головній дорозі та скоїла зіткнення, внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Крім того, вказані обставини справи також підтверджуються даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та схемою ДТП.

З досліджених доказів випливає, що ОСОБА_1 , в порушення вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та п. 16.11 Правил дорожнього руху України, відповідно до вимог якого на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху, не надала перевагу в русі транспортному засобу, який наближався до цього перехрещення проїзних частин по головній дорозі та здійснила зіткнення з велосипедистом, внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених у суді доказів дає змогу суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та про доведеність винності ОСОБА_1 в його вчиненні.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушниці, її майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення вказує на те, що вона вчинила грубе правопорушення.

До обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене нею адміністративне правопорушення, суд відносить щире розкаяння винної.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене нею адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, приймаючи до уваги особу ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про те, що для її виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання нових правопорушень, буде достатнім застосування адміністративного стягнення у виді штрафу, оскільки в даному випадку таке стягнення повністю досягне мети його застосування, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для накладення більш суворого стягнення, передбаченого санкцією ст. 124 КУпАП, а саме такого стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами.

В силу ч. 1 ст. 401 КУпАП, з ОСОБА_1 має бути стягнутий судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2019 року, що складає 384,20 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 (триста вісімдесят чотири гривні двадцять копійок).

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду І.І.Яковенко