Справа№ 357/6350/19 Головуючий у 1 інстанції Буцмак Ю.Є.
Провадження № 33/824/3491/2019 Головуючий у 2 інстанції Гайдай Р.М.
Категорія: ч. 2 ст. 173-2 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гайдай Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Матюшенкова Д.В. на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 липня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 384 гривні 20 копійок.

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 02 травня 2019 рокублизько 20 години 00 хвилин біля будинку АДРЕСА_2 вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_1 домашнє насильство, а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою, безпідставних докорів, зауважень і звинувачень, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Матюшенков Д.В. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 липня 2019 року, вказану постанову скасувати та закрити провадження у справі стосовно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, суд першої інстанції зіслався на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 травня 2019 року, останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Однак, станом на винесення оскаржуваної постанови, вказана постанова не набрала законної сили, так як ОСОБА_1 була подана апеляційна скарга. Таким чином, призначаючи справу до розгляду, судом першої інстанції не враховано помилковість правової кваліфікації даного правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а не за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Апелянт вказав, що суд першої інстанції розглянув справу без ОСОБА_1 , чим порушив його право бути присутнім у судовому засіданні, надавати пояснення, скористатися правовою допомогою.

Крім того, апелянт зазначив, що справа про адміністративне правопорушення надійшла до суду 10 червня 2019 року, однак розглянута всупереч ст. 277 КУпАП, лише через місяць - 10 липня 2019 року, що ставить під сумнів законність оскаржуваної постанови, яка винесена понад встановлені строки та без участі ОСОБА_1 .

Також в матеріалах справи відсутні будь-які докази стосовно того, що ОСОБА_1 зазнала будь-якої шкоди, зазначеної в п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Матюшенкова Д.В., котрі підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задоволити, потерпілу ОСОБА_1 , котра заперечувала проти задоволення поданої апеляційної скарги та просила постанову суду залишити без зміни, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вказані вимоги закону при розгляді справи в суді першої інстанції були дотримані в повному обсязі.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР 203822 від 03 червня 2019 року, згідно якого встановлено, що ОСОБА_1 02 травня 2019 рокублизько 20 години 00 хвилин біля будинку АДРЕСА_2 вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_1 домашнє насильство, а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою, безпідставних докорів, зауважень і звинувачень, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_1 ;

- заявою потерпілої ОСОБА_1 , в якій остання просить притягнути до відповідальності ОСОБА_1 , котрий систематично створює психологічне насилля та 02 травня 2019 року ображав її нецензурними словами, намагався затіяти сварку, чим створив стресову ситуацію як їй та і їхній доньці;

- письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_1 ;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 від 01 червня 2019 року, згідно яких встановлено, що 02 травня 2019 року близько 20 години 00 хвилин він чув, як ОСОБА_1 висловлювався на адресу ОСОБА_1 нецензурною лайкою, докоряв їй у неправильному вихованні їх спільної дитини, подібні сварки ОСОБА_1 вчиняє систематично. Жодних протиправних дій з боку ОСОБА_1 не помічав;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 від 01 червня 2019 року, згідно яких вбачається, що 02 травня 2019 року близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_1 приїхав до ОСОБА_1 та дитини, однак донька його злякалася і категорично відмовилася виходити до нього, після чого він почав ображати ОСОБА_1 нецензурною лайкою, звинувачувати її в незаконному лікуванні дитини, ізоляції її, організації «борделю». Дитина дуже злякалася цієї ситуації, почала сильно плакати та ховатися в будинок;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ;

- рапортом дільничного офіцера поліції Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області Музиченка І.В.;

- висновком по зверненню ОСОБА_1 від 30 травня 2019 року;

- постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 травня 2019 року, якою визнано ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Вказані докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Давши належну оцінку наявним в матеріалах справи та дослідженим судом доказам суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративногоправопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту про те, судом першої інстанції не враховано помилковість правової кваліфікації даного правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а не за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП є безпідставними.

Так, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 травня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

При цьому, з рапорту дільничного офіцера поліції Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області Музиченка І.В. від 03 червня 2019 року вбачається, що на його запитання чи подавав ОСОБА_1 апеляційну скаргу на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 травня 2019 року, останній чіткої відповіді не надав, жодних документів, які б підтвердили те, що гр. ОСОБА_1 звертався із апеляційною скаргою надано не було.

Таким чином, суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП як вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру, внаслідок чого була завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції розглянув справу без ОСОБА_1 , то вказане порушення було усунуто під час апеляційного перегляду, зокрема, шляхом можливості надати пояснення та участі в судовому засіданні останнього.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, як про те ставить питання сторона захисту, ним не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Призначаючи ОСОБА_1 стягнення, суд першої інстанції врахував всі зазначені у ст. 33 КУпАП обставини і відповідно до ст. 27, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП наклав стягнення, яке відповідає вимогам ст. 23 КУпАП і є справедливим, достатнім та необхідним для виховання особи, а також запобігання новим проступкам.

З урахуванням наведеного, постанова Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 липня 2019 року є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Щодо доводів апеляційної скарги про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 липня 2019 року, то вони є слушними, а тому підлягають до задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Матюшенкову Д.В. строк на апеляційне оскарження постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 липня 2019 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Матюшенкова Д.В. - залишити без задоволення, а постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 липня 2019 року, стосовно ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Р.М. Гайдай