Справа № 759/747/19 Головуючий в суді І інстанції - Бабич Н.Д.
Провадження № 33/824/1148/19 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду РудніченкоО.М.

секретар Ганжа В.В.,

за участю:

особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_3,

захисника ОСОБА_4,

особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_5,

захисника ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 23 січня 2019 року, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Чернівці, українця, громадянина України, РНКПП - невідомий, освіта вища, одружений, зареєстрований як фізична особа-підприємець, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

та

ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_5, українку, громадянку України, РНКПП- НОМЕР_1, освіта вища, заміжня, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_2,-

визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, ОСОБА_3, 02.01.2019 о 14 год. 30 хв., керуючи автомобілем «BMW», державний номерний знак НОМЕР_3 та рухаючись по вул. Велика Кільцева Дорога (електроопора № 119) в м. Києві, в напрямку м. Вишневе, для здійснення розвороту не зайняв крайню ліву смугу руху, яка призначена для гальмування та розвороту, своєчасно не перестроївся в крайню ліву смугу руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Mercedes Benz», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п.п. 2.3 (б), 10.3, 10.8 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Крім цього, ОСОБА_5, 02.01.2019 о 14 год. 30 хв., керуючи автомобілем «Mercedes Benz», державний номерний знак НОМЕР_2, та рухаючись по вул. Велика Кільцева Дорога (електроопора № 119) в м. Києві, не дотрималася безпечної швидкості руху та безпечної дистанції, не слідкувала за зміною дорожньої обстановки, в результаті чого допустила зіткнення з автомобілем «BMW», державний номерний знак НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_3, що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_5 порушила п.п. 2.3. «б», 12.1, 13.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 23 січня 2019 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на обох адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 коп. Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Святошинського районного суду міста Києва від 23.01.2019 та прийнята нову постанову, якою адміністративну справу щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, а водія ОСОБА_5 визнати винною за ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що відповідно до п. 1.4 ПДР України ОСОБА_3 мав право розраховувати, що водій ОСОБА_5 буде суворо дотримуватись правил дорожнього руху.

Щодо порушень ОСОБА_7 п. 10.3 ПДР України захисник зазначає, що ОСОБА_3 не змінював напрямок руху, та не мав на меті перестроюватись на попутну смугу руху. Зазначене вище чітко підтверджується схемою ДТП, поясненнями сторін та відеозаписом. Щодо п. 10.8 ПДР України, зазначає що смуга гальмування відсутня на місці ДТП.

ДТП відбулось внаслідок того, що інший учасник дорожнього руху - водій транспортного засобу «Мерседес бенц» ОСОБА_5 не дотрималася безпечної швидкості руху та безпечної дистанції, не слідкувала за зміною дорожньої обстановки, в результаті чого допустила зіткнення з автомобілем «BMW», під керуванням водія ОСОБА_3 Саме це, на думку захисника стало причиною ДТП, та саме в діях ОСОБА_8 наявний причинно-наслідковий зв'язок між її діями та настанням ДТП.

Окрім того, захисником ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_3, подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду міста Києва від 23 січня 2019 року.

В обґрунтування клопотання захисник зазначає, що ОСОБА_3 не був присутнім на судовому засіданні, що відбулось 23.01.2019. ОСОБА_3 не знав про дату судового засідання та не викликався на судове засідання. Оскаржувана постанова була отримана ОСОБА_3 - 04.02.2019 (відповідно до поштового конверту).

Заслухавши доповідь судді,

пояснення захисника ОСОБА_4, який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити,

пояснення ОСОБА_3, який також підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити у повному обсязі

пояснення ОСОБА_5, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити її без задоволення,

пояснення захисника ОСОБА_6, який також заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення,

перевіривши матеріали адміністративного провадження, приходжу до наступних висновків.

Постанова суду щодо ОСОБА_5 учасниками провадження не оскаржується.

Згідно до положень ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляду справи, про час і місце її розгляду.

Крім того, відповідно до ст. 268 КУпАП, під час відсутності особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце й час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції при розгляді даної справи не дотримані, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про належне сповіщення ОСОБА_3 або його представника про судове засідання.

Таким чином, розгляд справи судом першої інстанції був проведений з порушенням вимог ст. 278, 268 КУпАП.

Доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду є слушними, та такими, що заслуговують уваги, оскільки не спростовуються матеріалами справи.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що захисником ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_3 пропущений строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі за змістом - ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 2.3 «б» передбачає, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пункт 10.3 ПДР передбачає, що у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

Пункт 10.8 ПДР передбачає, якщо в місці з'їзду з дороги є смуга гальмування, водій, який має намір повернути на іншу дорогу, повинен своєчасно перестроїтися на цю смугу і знижувати швидкість тільки на ній.

За порушення вимог зазначених вимог ПДР України передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Відповідальність за ст.124 КУпАП настає в тому разі, коли внаслідок порушення правил дорожнього руху було спричинено пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Тобто, обов'язковою ознакою правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є спричинення пошкодження об'єктів, зазначених у цій статті.

Чинне законодавство України та нормативно-правові акти покладають обов'язок на водіїв не лише знати та безумовно виконувати правила ПДР України, а також враховувати особливості та технічний стан транспортного засобу.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 278 КУпАП за змістом якого орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права та обов'язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі за змістом - Інструкція), Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 своїм правом скористалися, надали пояснення, заперечень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу, невідповідності щодо внесених відомостей до схеми місця ДТП не заявляли (а.с.4-5).

Первинні пояснення самого ОСОБА_3 та ОСОБА_5 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення були ретельно перевірені в суді першої інстанції та під час апеляційного розгляду, з яких вбачається вільне визначення останніми своїх позицій до вчиненого, правильного розуміння обставин події.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані стосовно даного правопорушення встановлюються окрім протоколу про адміністративне правопорушення поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та іншими доказами.

Згідно ст.ст.9,245,252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 227834 від 02.01.2019 (а.с.1), схемою місця ДТП, якою зафіксовано обстановку місця події та пошкодження транспортних засобів від 02.01.2019 року (а.с.3), письмовими пояснення ОСОБА_5 (а.с.4), письмовими поясненнями ОСОБА_3 (а.с.5), відеозаписом з відеореєстратора автомобіля під керуванням ОСОБА_3

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП, відповідає вимогам ст.256 КУпАП, містить всі необхідні данні, які характеризують об'єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (настання реальних наслідків у вигляді пошкодження певних об'єктів), що прямо закладено в диспозиції даної статті, усі вони перевірені та встановлені під час судового розгляду.

Таким чином, суд, який розглядав справу, прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП у діях обох учасників дорожньо-транспортної пригоди.

Доказів при апеляційному перегляді постанови суду, які б свідчили про відсутність події та складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_3 не встановлено.

Доводи захисника ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_3 не змінював напрямок руху, та не мав на меті перестроюватись на попутну смугу руху є безпідставними та повністю спростовуються наявним в матеріалах провадження відеозапису з відео реєстратора, з якого чітко вбачається, що ОСОБА_3 змінював напрямок руху.

Окрім того, доводи захисника про те, що смуга гальмування відсутня на місці ДТП також спростовується вищевказаним відеозаписом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі доказів наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251,252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду, яка відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Вид та розмір стягнення накладено судом у відповідності з вимогами ст.ст.23,33 КУпАП.

Судове рішення є законним, обґрунтованим та вмотивованим, підстав для його скасування чи зміни не встановлено, а тому апеляційні вимоги захисника ОСОБА_4 який діє в інтересах ОСОБА_3 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Святошинського районного суду міста Києва від 23 січня 2019 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 23 січня 2019 року щодо ОСОБА_3 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Рудніченко