Справа № 161/4829/19
Провадження № 3/161/1530/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Луцьк 08 травня 2019 року

суддя Луцького міськрайонного суду Плахтій І.Б., розглянувши направлені Головним управлінням ДФС у Волинській області матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, громадянина України, директора ПФ «Астрон», юридична адреса: пр-т Соборності, м. Луцьк Волинської обл., фактична адреса проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1,

- за ч.1 ст.1634 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

Посадовою особою ГУДФС України складено протокол про те, що ОСОБА_1, як посадова особа - директор ПФ «Астрон», в порушення пп. б п.2 ст.176 ПК України, несвоєчасно, а саме 20.02.2019 року, подав податковий розрахунок за формою 1-ДФ за IV квартал 2018 року, при терміні подання до 10.02.2019 року, що було виявлено під час перевірки 12.03.2019 року.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.163-4 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, вказав, що ним було здійснено всі належні дії щодо своєчасності подання податкового розрахунку за формою 1-ДФ. Умислу на несвоєчасне подання останнього у нього не було. Несвоєчасне подання виникло у звязку із тим, що впродовж і 06 лютого 2019 року, і 08.02.2019 року податковий розрахунок за формою 1-ДФ був доставлений до центрального рівня ДПСУ, однак останньою не приймався через помилку в сертифікації ключа. Просив провадження у справі закрити.

Заслухавши думку особи, що притягується до відповідальності, суд дійшов наступних висновків.

За змістом ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобовязаний повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності, та зясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд повинен також зясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного звязку між діянням і виконанням особою повноважень, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, будучи посадовою особою - директором ПФ «Астрон», у відповідності до вимог пп. б п.2 ст.176 ПК України зобовязаний до 10.02.2019 року до контролюючого органу подати податковий розрахунок за формою 1-ДФ за IV квартал 2018 року.

12 березня 2019 року в ході перевірки граничних строків несвоєчасного подання податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку форми 1-ДФ за IV квартал 2018 року було виявлено, що посадова особа ОСОБА_1 директор ПФ «Астрон» податковий розрахунок за формою 1-ДФ за IV квартал 2018 року подав лише 20.02.2018 року.

14 березня 2019 року посадовою особою ГУ ДФС у Волинській області Пастуховую О.П. відносно ОСОБА_1 складено протокол №127 про вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-4 КУпАП.

Частиною 1 ст.163-4 КУпАП передбачено відповідальність за неутримання або неперерахування до бюджету сум податку на доходи фізичних осіб при виплаті фізичній особі доходів, перерахування податку на доходи фізичних осіб за рахунок коштів підприємств, установ і організацій (крім випадків, коли таке перерахування дозволено законодавством), неповідомлення або несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про доходи громадян.

Відповідно до положень ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст.ст. 10, 11 КУпАП установлено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував несвоєчасність подачі податкового розрахунку за формою 1-ДФ за IV квартал 2018 року, про те зазначив, що в нього був відсутній умисел на несвоєчасне його подання, оскільки, виникли обставини, які не залежали від його волі.

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_1 надав витяги з «Електронного кабінету платника» з яких слідує, що 06 лютого 2019 року і 08.02.2019 року, тобто до закінчення встановленого терміну, ОСОБА_1 подавав до центрального рівня ДПСУ податковий розрахунок за формою 1-ДФ і останній був доставлений до контролюючого органу, однак не прийнятий через помилку в сертифікації ключа.

Вказані вище обставини вказують на те, що діях ОСОБА_1 був відсутній умисел на несвоєчасне повідомлення державним податковим інспекціям за встановленою формою відомостей про свої доходи.

Крім цього, суд звертає увагу, що з наявних у суді матеріалів вбачається, що обставини за яких виникала помилка у прийнятті податкового розрахунку за формою 1-ДФ, посадовими особами ГУ ДФС у Волинській області, ні під час перевірки, ні під час складання протоколу, не зясовувалися.

Отже, матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 передбачав можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховував на їх відвернення або не передбачав можливості настання таких наслідків, хоч повинен був і міг їх передбачити.

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що будь-які докази того, що ОСОБА_1 діяв умисно чи з необережності, усвідомлював протиправний характер своїх дій, який посягає на встановлений правопорядок, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні, як і недоведено мотив (корисливий, особиста зацікавленість, неправильно зрозумілі інтереси, тощо) вчинення такого правопорушення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За таких обставин, виходячи з загальних засад судочинства, передбачених ст.129 Конституції України, як рівність учасників та змагальність сторін, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутня субєктивна сторона, а отже і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.163-4 КУпАП, що відповідно до п. 1 ст.247 КУпАП є підставою закриття провадження у справі.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.247,294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП - у звязку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-4 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій