ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/819/186/19 Доповідач: Литвиненко І.І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2019 року м.Херсон

Суддя Херсонського апеляційного суду Литвиненко І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Херсоні за участю ОСОБА_1 та перекладача Шадманова К.Ш., апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 30 жовтня 2017 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Згідно з постановою місцевого суду, ОСОБА_1 20 серпня 2017 року о 22.45 год. керував транспортним засобом «Мазда 3», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, в м.Херсоні с.Зеленівка вул.Шевченка, 43, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме порушення координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, однобічне та неповне з'ясування всіх обставин справи, просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що жодних повідомлень про дату і час судових засідань не отримував, суд розглянув справу без нього, чим порушив його право на захист.

Зазначає, що українською мовою не володіє, оскільки являється громадянином Туреччини.

Всупереч ст.268 КУпАП працівники поліції не залучили перекладача, скористалися його необізнаністю та склали протокол про адміністративне правопорушення, який не відповідає дійсності, оскільки за кермом транспортного засобу у стані алкогольного сп'яніння він не знаходився і яким чином було встановлено особу водія незрозуміло.

Суд незаконно визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, яке він не вчиняв.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 посилається на те, що копію постанови отримав лише 03 квітня 2019 року.

Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження як такий, що пропущений з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1, який просив постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 30 жовтня 2017 року скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить із наступного.

В судовому засіданні Херсонського апеляційного суду ОСОБА_1 надано можливість реалізувати всі права, передбачені ст.ст.268, 294 КУпАП, ст.63 Конституції України, в тому числі й ті, про порушення яких вказано у апеляційній скарзі.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зазначені завдання реалізуються шляхом вчинення низки процесуальних дій органами (посадовими особами), уповноваженими розглядати справи про адміністративні правопорушення. Передусім це з'ясування наявності факту вчинення правопорушення, установлення особи, що вчинила правопорушення, чи винна ця особа і чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що даних вимог закону судом першої інстанції дотримано не було.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, в судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив викладені в апеляційній скарзі доводи про те, що українською мовою взагалі не володіє, однак працівники поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не зважили на даний факт та не залучили перекладача. Працівники поліції йому нічого не роз'яснювали, він не розумів, що відбувається, адміністративного правопорушення не вчиняв.

Відповідно до п. а) ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Враховуючи, ті обставини, що адміністративна відповідальність є формою правової відповідальності, і, фактично, щодо особи, яка вчинила правопорушення, держава застосовує заходи примусу, тобто, фактично висуває обвинувачення, апеляційний суд приходить до висновку, що вказана норма може бути застосована під час розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 26 Конституції України, іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Відповідно до абз. 4 п. 12 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 року № 1376, у разі якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача.

З метою усунення неповноти розгляду справи та поновлення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності апеляційним судом були виконані вимоги статей 279, 280, 293 КУпАП та дослідженні матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_1, в результаті чого було встановлено наступне.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №007621 від 21 серпня 2017 року вбачається, що 20 серпня 2017 року о 22.45 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Мазда 3», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, в м.Херсоні с.Зеленівка вул.Шевченка, 43, з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: порушення координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків (а.с.3).

З наявних у справі письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 видно, що вони 21 серпня 2017 року засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження тесту на стан сп'яніння, однак згідно протоколу про адміністративне правопорушення факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зафіксовано 20 серпня 2017 року, однак суд не зважив на вказані суперечності.

Поза увагою суду залишилося і те, що протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 складений 21 серпня 2017 року, тобто наступного дня після фіксування правопорушення, і всупереч ст.254 КУпАП копія протоколу не була вручена під розписку ОСОБА_1, чим порушено право останнього на захист.

Щодо рапорту поліцейського ОСОБА_6, в якому йдеться про зупинку транспортного засобу «Мазда 3», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, то він не є самостійно достатнім доказом на підтвердження вчинення правопорушення і лише у взаємозв'язку з іншими доказами може виконувати інформативну функцію для встановлення сприйнятого його автором перебігу подій.

Стосовно складеного на ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, то сам по собі він не може бути беззаперечним доказом вини особи, оскільки складений без участі перекладача, тобто з істотними порушеннями вимог процесуального законодавства та не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Також у своєму рішенні місцевий суд як на доказ вини ОСОБА_1 в інкримінованому адміністративному правопорушенні посилається на диск, однак останній в матеріалах справи відсутній.

Всі наведені обставини, попри вимоги ст. ст. 245, 280 КУпАП, судом першої інстанції залишено поза увагою, що як наслідок вплинуло на прийняте ним судове рішення.

Згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, суд наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, однак з матеріалів справи не вбачається чи взагалі ОСОБА_1 має право на керування транспортними засобами, оскільки копія документу, який би посвідчував наявність у правопорушника даного права, відсутня, а згідно протоколу про адміністративне правопорушення особу ОСОБА_1 було встановлено на підставі паспорту тимчасового проживання.

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, апеляційний суд приходить до висновку, що наданими у справі доказами не доведена наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст. 247, ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 30 жовтня 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 30 жовтня 2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду І.І.Литвиненко