Справа № 128/2849/18
Провадження № 33/801/221/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач: Бурденюк С. І.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року м. Вінниця

Суддя судової палати у кримінальних справах Вінницького апеляційного суду Бурденюк С.І., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, представника- адвоката ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 22.12.2018 року, якою

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2,

проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП

в с т а н о в и в :

Постановою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 22 грудня 2018 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу розміром 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 коп.

Згідно матеріалів справи, водій ОСОБА_2 26.10.2018 року о 21.08 год. на а/д М-12, км 373 керував автомобілем FORD, SIERRA, д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння. Проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння проводився за допомогою приладу ДРАГЕР тест № 1680 від 06.10.2018 року, відповідно до результату ОСОБА_2 знаходиться в стані алкогольного спяніння з результатом 1,45 % алкоголю в крові.

Своїми умисними діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погодившись з прийнятим судом рішенням, особа, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування постанови Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 22 грудня 2018 року, посилаючись на те, що було порушено його право на справедливий суд та захист. Так, зазначає, що не отримував судових повісток про розгляд справи. Вказує, що не вживає взагалі алкоголь у звязку зі станом здоровя, має на утриманні малолітню дитину та працює експедитором і його робота повязана з постійним керуванням транспортним засобом.

Крім того, ОСОБА_2 просить поновити йому строк на оскарження постанови судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 22.12.2018 року, оскільки слухання відбувалось у його відсутність, копію даної постанови він отримав лише 08.01.2019 року. Вважає, що строк на апеляційне оскарження даної постанови пропустив з поважних причин, просить йому поновити.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що алкогольні напої він не вживав, з висновком «Драгера» не згоден, оскільки даний прилад відсутній в переліку, зазначеного в наказі МВС від 01.03.20110 року №3 про затвердження Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтонспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху газоаналізатор Драгер тест №1680 відсутній. Він хворіє.

Вислухавши пояснення ОСОБА_2 та адвоката ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу ОСОБА_2, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали адміністративної справи, апеляційний суд вважає,що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

До таких висновків апеляційний суд дійшов з наступного.

Відповідно до положень ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Вказана вище норма Кодексу про адміністративне правопорушення, передбачає та гарантує реалізацію судом прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Як вбачається, з матеріалів справи, 02.01.2019 року був останнім днем для подачі апеляційної скарги на оскаржувану постанову. В судовому засіданні ОСОБА_2 не був присутнім. Копію постанови йому було направлено 29.12.2018 року, яку він отримав 08.01.2019 року. Апеляційну скаргу ним подано 18.01.2019 року. Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що строк на оскарження постанови суду першої інстанції, виходячи зі змісту ст.289 КУпАП- підлягає поновленню.

Щодо вимог апеляційної скарги в частині незаконності постанови міськрайонного суду. Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Стаття 130 Кодексу про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність водіїв за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 123671 06.10.2018; роздруківкою результату тесту з приладу «Драгер» №1680; актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних засобів; поясненнями свідків; рапортом працівника поліції.

Суд першої інстанції, діючи у відповідності до вимог ст. ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно,повно та обєктивно дослідив обставини вчиненого ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, і дійшов вірного висновку про доведеність його вини у порушенні п. 2.9 а Правил дорожнього руху, що утворює повний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 123671 06.10.2018 року вбачається, що водій ОСОБА_2 26.10.2018 року о 21.08 год. на а/д М-12, км 373 керував автомобілем FORD, SIERRA, д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння. Проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння проводився за допомогою приладу ДРАГЕР тест № 1680 від 06.10.2018 року, відповідно до результату ОСОБА_2 знаходиться в стані алкогольного спяніння з результатом 1,45 % алкоголю в крові.

Відповідно до рапорту інспектора роти 4 БУПП у м. Вінниці ДПП л-та поліції ОСОБА_4 06.10.2018 року під час патрулювання на а/д М-12 на 373 км було помічено автомобіль FORD, SIERRA, д.н.з. НОМЕР_1, у якого була технічна несправність, а саме не працював задній габаритний ліхтар у темну пору доби. Зупинивши даний транспортний засіб було виявлено, що у водія даного автомобіля наявні ознаки алкогольного спяніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, та почервоніння обличчя. Водієві ОСОБА_2 було запропоновано пройти огляд на стан спяніння за допомогою приладу алкотесту «Драгер» 6810, тест№1680 у присутності двох свідків у встановленому законом порядку (а.с.6).

В матеріалах справи містяться пояснення свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, в присутності яких відносно водія ОСОБА_2 був проведений огляд на стан алкогольного спяніння із застосуванням приладу «Драгер» у встановленому законом порядку, результат тесту показав 1,45 % та складено протокол про адміністративне правопорушення (а.с.№2).

Також в матеріалах справи міститься акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківка алкотестера «Драгер», тест№1680 з результатом тесту ОСОБА_2 1,45 % (а.с.№№3-4).

Вище перелічені докази та досліджені докази узгоджуються між собою, будь-яких сумнівів у їх належності, допустимості не має, і в своий сукупності підтверджують вину ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в МЮУ 11.11.2015 за № 1413/27858 огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.3 розділу 1 Інструкції ознаками алкогольного спяніння є: запах алкоголю з ротової порожнини рота; порушення координації руху; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п.6 розділу 1 Інструкції огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

При розгляді даної справи суд першої інстанції повною мірою дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За наслідками апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушень судом першої інстанції, що унеможливили б прийняття законного та обґрунтованого рішення. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги, тому підстави для скасування оскаржуваної постанови щодо ОСОБА_2 - відсутні.

Щодо твердження ОСОБА_2 про проведення його огляду на стан спяніння з порушеннями, а саме використання приладу «Драгер», який у відповідності до інформації наказу МВС від 01.03.20110 року №3 про затвердження Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтонспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, у вказаному переліку відсутній, є безпідставним.

Будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення працівниками поліції огляду на стан алкогольного сп`яніння та оформлення протоколу щодо нього ОСОБА_2 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час освідування та складання протоколу, до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять, самостійно медичний огляд не проходив.

Також ОСОБА_2 не наводив жодних заперечень щодо законності вимог працівників поліції з приводу пропозиції йому пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння. Законом встановлено наступний порядок огляду водія на стан алкогольного сп'яніння. Так, відповідно до положень ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Крім того, як вбачається з роздруківки результату освідування за допомогою приладу «Драгер», даний прилад є газоаналізатором «Alcotest 6810», який є у згаданому ОСОБА_2 Переліку технічних засобів, а не 1680, як зазначив ОСОБА_2 1680 це номер тесту (результату), а не номер самого приладу, за допомогою якого проводиться освідування.

Матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції. Доводи апелянта про порушення порядку проведення огляду на стан спяніння, не знайшли свого підтвердження, і на думку апеляційного суду є ніщо іншим як бажанням уникнення відповідальності за вчинене у визначений ним спосиб.

Крім того, ОСОБА_2 надав медичну довідку від 17.01.2019 року, якою мав на меті як убачаеться з клопотання, підтвердити поважність неявки до суду першої інстанції. Разом з тим, оглянувши зазначену медичну довідку та співвставивши її із заявою ОСОБА_2 до Хмільницького міськрайонного суду (арк. пров.№ 20 ) , апеляційний суд вважає, що відомості зазначені в заяві не узгоджуються з медичною довідкою, оскільки медичний огляд ОСОБА_2 проходив 17.01.2019 року , а не 17.12.2018 року , як зазначено в заяві до районного суду. З огляду на цю обставину, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2 свідомо не зявився до міськрайонного суду, будучи в належний спосіб повідомленим про засідання, і надав суду документ, який не можна вважати належним та допустимим доказом у даному провадженні, і який лише підтверджує наявність захворювання.

Щодо наданих характеризуючих даних на особу ОСОБА_2, апеляційний суд вважає, що вказані документи жодним чином не впливають на законність рішення суду першої інстанції щодо ОСОБА_2, за умови доведеності його винуватості .

Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст. ст. 279, 280 КУпАП дотримано, докази перевірено на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для її вирішення, судом з наведенням відповідних мотивів встановлено, правильно кваліфіковано дії ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КУпАП, доводи апеляційної скарги свого підтвердження при апеляційному перегляді не знайшли, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови- відсутні.

Керуючись ст. 55 Конституції України ст.ст.293,294 КУпАП

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 22 грудня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 22 грудня 2018 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення - залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: