КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ігнатов Р.М., за участі:

секретаря судового засідання ? Бендюжик Ю.А.

захисника ? Улибіної В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника Улибіної Вікторії Олександрівни на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 14.06.2019, -

В С Т А Н О В И В

Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 14.06.2019 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 384,20 грн.

Не погоджуючись з таким рішення суду захисник Улибіна В.О. в інтересах ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 14.06.2019 та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 за відсутності події та складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник посилається на неповноту з?ясування судом дійсних обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема вказує, що в копії протоколу про адміністративне правопорушення, який було вручено ОСОБА_1 , не вказано час складання протоколу та час вчинення правопорушення, хоча в самому протоколі час вже зазначено; не допитано свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; в протоколі відсутнє посилання на долучення до нього відеозапису з нагрудної камери поліцейського, хоча і суд першої інстанції послався на нього як на доказ винуватості ОСОБА_1 ; згадане відео вказує інший час, аніж той, що зазначений в самому протоколі. Також адвокат вважає, що приладу "Драгер" не існує, а є лише газоаналізатор, а тому, на її думку, є незрозумілим яким технічним засобом проводилась перевірка на стан сп?яніння водія ОСОБА_1 . Крім того, як стверджує в апеляційній скарзі захисник, використання технічних засобів працівниками УПП виходить за межі правового регулювання, оскільки наказ №33 від 10.03.2010, який встановлював перелік спеціальних технічних засобів, наразі скасований, а тому апелянт робить висновок, що огляд на стан сп?яніння мав проводитись виключно в спеціальних закладах охорони здоров?я. Також в апеляційній скарзі захисник зауважує, що працівниками поліції не було роз?яснено ОСОБА_1 право пройти освідування у закладах охорони здоров?я, а акті огляду власноруч водій не написала "Згодна", вона не має юридичної освіти, а тому не знала про свої права та обов?язки. Вважає, що працівник поліції без встановлення ознак сп?яніння та без проходження медичного огляду, в протоколі вказав, що водій керував транспортним засобом в стані алкогольного сп?яніння, що не відповідає Інструкції, затвердженої постановою КМУ №1103 від 17.12.2008.

Окремо апелянт зазначає, що суд не зважив на поважність причин відсутності адвоката Улибіної В.О. в судовому засіданні та незаконно позбавив ОСОБА_1 права на захист.

Як встановлено судом першої інстанції на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №179761, 27.03.2019 в м.Києві по вул. В.Васильківська, 2, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом "Mitsubishi Oytlander", д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп?яніння. Огляд на стан сп?яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу "Драгер" в присутності двох свідків, результат тесту 1,44 %о, чим порушила вимоги п.2.9. а) ПДР України, за яке передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, вирішивши заявлені клопотання, заслухавши доводи захисника Улибіної В.О., яка підтримала подану нею апеляційну скаргу та просила суд її задовольнити, надавши суду пояснення, дослідивши письмові матеріали справи та відеозапис з нагрудної камери поліцейського №, з`ясувавши питання, які виникли під час такого дослідження, перевіривши законність та обґрунтованість постанови місцевого суду в межах поданої апеляційної скарги, а також доводи апеляції, суд вважає апеляційні вимоги захисника такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

П.2.9. а) ПДР України встановлено заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог п.2.9. а) ПДР України, за що передбачено відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме:

? протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №179761 від 27.03.2019, в якому викладено повні відомості щодо особи правопорушника, суть правопорушення, обставини, час та місце вчиненого правопорушення, посилання на відповідний пункт ПДР України та на частину статті та статтю, яка передбачає відповідальність за такі дії, міститься посилання на долучені до протоколу докази, підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її пояснення по суті порушення ("Згодна"), дані щодо вилучених документів (а.с. 1);

? роздруківкою тесту на алкоголь газоаналізатора Drager "Alcotest 6820" №803, прилад № ARJL-0269, принтер № ARJK-0459, згідно якого результат тестування ОСОБА_1 становить 1.44%о, що також ОСОБА_1 засвідчив своїм підписом (а.с. 2);

? актом огляду на стан алкогольного сп?яніння з використанням спеціальних технічних засобів в якому зазначено виявлені у водія ознаки алкогольного сп?яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови; вказано спеціальний технічний засіб за допомогою якого проводився огляд ? "Alcotest 6820", № ARJL-0269; результат огляду ? позитивний 1.44 %о, відомості про те, що ОСОБА_1 згодна з результатом, що остання засвідчила своїм підписом, відомості про свідків огляду: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і їх підписи (а.с. 3);

? відеозаписом з нагрудної камери поліцейського №, з якого вбачається, що поліцейський повідомив водія ОСОБА_1 про причину зупинку ? рух на заборонений знак, попросив пред?явити документи, які підтверджують право керування транспортним засобом, що водієм було виконано. На питання поліцейського, чи вживала ОСОБА_1 алкоголь, повідомила, що не вживала. Поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп?яніння, на що ОСОБА_6 погодилась. В подальшому ОСОБА_1 звернулась до поліцейського з питанням, чи зможе вона з ним домовитись, бо як остання пояснила, в неї був дуже важкий вечір. Поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що за дачу хабара передбачена кримінальна відповідальність. Крім того на відео присутня ще одна особа ? пасажир ОСОБА_1 , який назвався " ОСОБА_1 ". Також поліцейський оголосив присутнім, що ним здійснюється відеофіксація. Після залучення двох свідків поліцейський роз?яснив ОСОБА_1 порядок проведення огляду, оголосив, що огляд буде проводитись з використанням газоаналізатора "Drager". За участі ОСОБА_1 та двох свідків розпакував мундштук та зробив контрольний забір повітря, переконався, що показник газоаналізатора "0". Поліцейський роз?яснивши ОСОБА_1 яким чином необхідно проходити алкотест (як його задувати), оголосив допустиму норму ? 0,2 %о. Після проходження ОСОБА_1 алкотесту поліцейський оголосив його результат ? 1,44 %о, повідомивши ОСОБА_1 , що він в сім разів перевищує допустиму норму. Також поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що вона буде відсторонена від керування транспортним засобом, а тому їй необхідно знайти водія, який зможе забрати автомобіль. Жодних заперечень від ОСОБА_1 щодо результату пройденого нею алкотесту, відеозапис не містить (а.с. 4).

Доводи захисника Улибіної В.О., викладені в апеляційній скарзі щодо невідповідності критерію належності такого доказу по справі як відеозапис з нагрудної камери поліцейського №, так як на нього відсутнє посилання в протоколі, суд хоча і знаходить частково слушними, втім вважає за необхідне враховувати також і наступні обставини.

Згідно положень ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, окрім іншого, показаннями технічних засобів, що мають функцію відеозапису.

Правомірність використання поліцейськими нагрудних камер також підтверджується положеннями ст.ст. 31, 40 Закону №580-VIII "Про національну поліцію".

Так, дослідженим безпосередньо в ході апеляційного перегляду даної справи відеозаписом з нагрудної камери поліцейського №, встановлено, що поліцейський одразу після зупинки транспортного засобу під керування ОСОБА_1 повідомив останню, що здійснюється відеофіксація перебігу всіх подій. Відтак, ОСОБА_1 була обізнана про те, що поліцейським використовується нагрудна камера у передбачений законом спосіб.

Окрім цього, сторона захисту не спростовує того факту, на відео присутня саме ОСОБА_1 . До того ж дата, яка зафіксована на відео відповідає тій, що вказана в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №179761 ? 27.03.2019, тоді як невеликі розбіжності в часових межах є неістотними. Також ОСОБА_1 не спростовує того факту, що під час її зупинки і проходження нею огляду на стан сп?яніння, здійснювалась відеофікція поліцейським на нагрудну камеру.

Таким чином, враховуючи вказані виключні обставини апеляційний суд вважає, що відеозапис з нагрудної камери поліцейського №, як і інші наведені докази, є належним та допустимим доказом по справі і вважає його таким, що в сукупності та взаємозв?язку з протоколом про адміністративне правопорушення, роздруківкою спеціального технічного засобу, а також актом огляду на стан сп?яніння таким, що підтверджує висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини водія ОСОБА_1 в порушенні нею приписів п.2.9. а) ПДР України, що як наслідок тягне за собою відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Стосовно відсутності у врученій ОСОБА_1 копії протоколу про адміністративне правопорушення вказівки на час його складання та час вчинення правопорушення, то на переконання суду вказані недоліки є несуттєвими та такими, які не є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Неспроможними суд вважає посилання апеляційної скарги захисника на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказані виявлені поліцейським у водія ознаки алкогольного сп?яніння, виходячи з того, що протокол складено за результатом проходження ОСОБА_1 . огляду на стан сп?яніння з використанням спеціального технічного засобу ? газоаналізатора Drager"Alcotest 6820", а отже виявлені у водія ознаки сп?яніння вірно поліцейським зазначені в акті огляду.

Доводи захисника про те, що є незрозумілим яким технічним засобом проводилась перевірка на стан сп?яніння водія ОСОБА_1 є надуманими та такими, що спростовуються відомостями протоколу про адміністративне правопорушення та доданою до нього роздруківкою тесту на алкоголь.

Не знаходять свого підтвердження також і посилання Улибіної В.О. на те, що використання технічних засобів працівниками УПП виходить за межі правового регулювання.

Так, згідно п. 6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 N 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі ? спеціальні технічні засоби).

Судом встановлено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 працівниками поліції проводився на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу ? газоаналізатора Drager "Alcotest 6820" №803, прилад № ARJL-0269.

Відповідно до відомостей державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, до дозволених для застосування на території України медичних виробів «Газоаналізатори Drager Alcotest» виробництва Drager Safety AG & Co. KGaA (Німеччина), свідоцтво про державну реєстрацію 14455/ 2014 належать: Газоаналізатор Drager Alcotest 3000, Газоаналізатор Drager Alcotest 5510, Газоаналізатор Drager Alcotest 5510 з конфігуруванням, Газоаналізатор Drager Alcotest 6820, Газоаналізатор Drager Alcotest з конфігуруванням, Газоаналізатор Drager Alcotest XT.

Отже, газоаналізатор Drager"Alcotest 6820" відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів.

Такими, що суперечать приписам ч.ч.3, 4 ст.266 КУпАП, є також твердження захисника про те, що працівниками поліції не було роз?яснено ОСОБА_1 право пройти освідування у закладах охорони здоров?я. Виходячи з вказаних положень закону, водій направляється до закладу охорони здоров?я для проходження огляду на стан сп?яніння у разі незгоди на проведення огляду на місці або в разі незгоди з результатом огляду, проведеного поліцейським на місці. Поза як ані протокол про адміністративне правопорушення, ані роздруківка тесту на алкоголь газоаналізатора, ані відеозапис з нагрудної камери поліцейського не містить заперечень ОСОБА_1 щодо результатів пройденого нею алкотесту, то доводи апеляційної скарги захисника в цій частині не знаходять свого підтвердження.

Долучені захисником в судовому засіданні від 21.10.2019 копії відповіді УПП у м.Києві від 23.09.2019 та від 09.10.2019, а також копію адвокатського запиту, суд оцінює як такі, що не носять доказового значення.

Отже, по справі зібрано достатньо доказів, які в сукупності не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, а відтак вина ОСОБА_1 доведена поза розумним сумнівом.

Щодо доводів апеляційної скарги про недопит інспекторів поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , то апеляційний суд зауважує, що клопотання захисника від 10.05.2019 про виклик свідків (в тому числі і інспекторів поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ), Шевченківським районним судом міста Києва було задоволено і судом неодноразово вживались заходи щодо виклику цих осіб, що підтверджується наявними в матеріалах справи судовими викликами від 10.05.2019 (а.с. 31) та від 16.05.2019 (а.с. 39). Однак, як свідчать наявні в розпорядження апеляційного суду матеріали, на виклики суду вказані особи не з?явились. А тому, оскільки судом клопотання захисника про виклик інспекторів поліції ОСОБА_2 . та ОСОБА_3 . було задоволено і судом вжито можливих заходів для виклику цих осіб, однак ці особи до суду не з?явились, а також виходячи з розумності строків розгляду справи у суді, доводи захисника свого підтвердження в ході їх перевірки не знаходять.

Необґрунтованими є і доводи захисника про порушення права на захист ОСОБА_1 через розгляд справи судом за відсутності захисника. Зокрема апеляційний суд зважає на те, що ОСОБА_1 не повідомила суду чому вона особисто не взмозі з?явитись до суду в судове засідання на 14.06.2019, при тому що вона була належним чином повідомленою про слухання справи. Судові засідання по даній справі тричі відкладались за клопотанням сторони захисту. Таким чином, враховуючи стислі строки розгляду даної категорії справ, за відсутності підтвердження поважних причин неявки до суду самої ОСОБА_1 , а також виходячи з того, що захисник Улибіна В.О. завчасно (за місяць) знала про призначене судом у даній справі засідання, апеляційний суд вважає рішення суду першої інстанції про продовження слухання справи за відсутності ОСОБА_1 та її захисника обґрунтованим.

За таких обставин, оскільки доводи апеляційної скарги захисника Улибіної В.О. в ході судового розгляду справи в апеляційному порядку не знайшли свого підтвердження, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування оскаржуваної постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 14.06.2019 та закриття провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, як того просить апелянт.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Улибіної Вікторії Олександрівни ? залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 14.06.2019 щодо ОСОБА_1 , визнаної винної за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення, ? залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М. Ігнатов

Справа 761/13526/19

Апеляційне провадження № 33/824/2795/2019

Суддя у першій інстанції - Пономаренко Н.В.

Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.