Дата документу Справа № 337/1243/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №337/1243/19 Головуючий в 1 інст. Салтан Л.Г.
Провадження №33/807/478/19 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю адвоката Лихосенка Є.О., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Хортицькогорайонного суду м. Запоріжжя від 14 червня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених за ч.1 ст. 130, ст. 185 КУпАП.

Згідно з оскаржуваною постановою, 27.03.2019 року об 12 год. 44 хв., ОСОБА_1 , рухаючись по вул.Хортицьке шосе та вул.Маршала Судця в м.Запоріжжя, керував автомобілем «LAND ROVER RANGE ROVER SPORT», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а). Огляд на стан сп`яніння проводився на місті зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», результат позитивний 0,21%. З результатаом не погодився. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків. Від керування відсторонений, про повторність попереджений.

Крім того, 27.03.2019 року о 13-30 год. в м. Запоріжжя по вул.Хортицьке шосе, навпроти буд.18 , ОСОБА_1 не виконав законну вимогу працівника поліції щодо надання посвідчення водія в порядку ст.265-1 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_1 скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130, ст. 185 КУпАП.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП на нього накладено стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що з постановою суду не згодний і вважає її незаконною та необґрунтованою з наступних підстав. Всупереч положенням ст. 268 КпАП України справу розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , який надав до суду клопотання про відкладення розгляду справи. Вказує, що судом порушено ст. 33 КУпАП, оскільки не враховано його особу, майновий стан, пом`якшуючих обставин, позбавлення його права керування поставить його та родину у скрутне становище. Щодо суті правопорушення зазначає, що в протоколі незрозуміло викладено суть правопорушення, не зазначено жодної ознаки алкогольного сп`яніння, не надано апелянту направлення на огляд та акту огляду, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти огляд у закладі охорони здоров`я. На вимогу апелянта працівники поліції не надали сертифікат та свідоцтво повірки спецпристрою «Драгер», а тому результати слід визнати недійними. Звертає увагу, що суд не викликав і не допитав свідків у судовому засіданні, у зв`язку з чим такі письмові пояснення не можна вважати доказами. Крім того, ОСОБА_1 не відстороняли від керування, що також спростовує перебування його у стані алкогольного сп`яніння. Вважає, що поліцейський не має права вимагати передачу посвідчення водія, а тому у водія не має обов`язку таку вимогу виконувати, отже така вимога є незаконною, що виключає відповідальність за ст. 185 КУпАП. На думку апелянта, суд розглянув справу з порушенням правил підсудності. Просить скасувати постанову суду від 14 червня 2019 року та закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення адвоката Лихосенка Є.О., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи, справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідаючи на доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо порушення судом вимог ст. 268 КУпАП, апеляційна інстанція виходить із наступного.

Так, суд першої інстанції чотири рази призначав справу до слухання, та особа, яка притягується до адміністративної відповідальності була належним чином повідомлена, що підтверджується неодноразовими клопотаннями ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи з різних причин (а.с. 10, 20, 31, 46).

Доводи апелянта щодо розгляду справи у його відсутності за наявності клопотання про відкладення справи, апеляційний суд визнає неспроможними, оскільки визначення ОСОБА_1 пріоритетність участі у іншій справі не може вважатися порушенням ст. 268 КУпАП зі сторони суду, який належним чином повідомив особу, яка притягається до адміністративної відповідальності про час та місце розгляду справи.

Крім того, права передбачені ст. 268 КУпАП були поновленні ОСОБА_1 шляхом поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови суду та виклику його та захисника до суду апеляційної інстанції і представник ОСОБА_1 - адвокат Лихосенко Є.О.реалізував зазначені права останнього при апеляційному розгляді.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 299272 від 27 березня 2019 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 було роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, і ст.268 КУпАП, про що він засвідчив своїм особистим підписом (а.с. 1), протоколом про адміністративне правопорушення серії АА № 090523 від 27.03.2019 року, рапортом працівника поліції від 27.03.2019 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 2), показником тесту на виявлення стану алкогольного сп`яніння, проведеного за допомогою алкотестеру «Драгер», який вказав на позитивні результати тесту стосовно ОСОБА_1 - 0,21 проміле, що засвідчує перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння відносно ОСОБА_1 від 27.03.2019 р., письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 27.03.2019 року, які були присутні під час проведення огляду водія на місці зупинки транспортного засобу (а.с. 4,5), рапортом працівника поліції від 27.03.2019 року (а.с. 6), диском з відеозаписом подій.

Суд першої інстанції надав належну оцінку наявним доказам, що відображено у оскаржуваній постанові.

Доводи ОСОБА_1 про невживання алкогольних напоїв через тяжку хворобу печінки спростовуються відомостями відео фіксації, за яким ОСОБА_1 самостійно зазначає про вживання напередодні спиртних напоїв.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи відносно ОСОБА_1 порушень при їх складанні не виявлено.

Протокол, складений відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року, а тому доводи апелянта з приводу незрозумілого викладення суті правопорушення в протоколі необґрунтовані.

Твердження ОСОБА_1 щодо не надання йому направлення на огляд у закладі охорони здоров`я не спростовують факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та не є істотними порушеннями вимог КУпАП, які тягнуть за собою скасування постанови суду.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд не викликав і не допитав свідків безпідставні, оскільки судом першої інстанції були здійснені всі можливі заходи щодо виклику у судове засідання свідків (а.п. 43, 45), однак останні так і не з`явились. Клопотань про допит свідків від ОСОБА_1 чи його адвоката в суді апеляційної інстанції не надходило.

Також не підлягають задоволенню доводи апелянта, що його не відстороняли від керування, оскільки працівниками поліції були виконані всі необхідні дії для запобігання вчиненню нових правопорушень, але останній вказаних вимог не виконав та вчинив на свій розсуд.

Доводи ОСОБА_1 , що поліцейський не мав права вимагати передачу посвідчення водія, спростовуються положеннями ст.ст. 265-1, 266 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не в автономному режимі.

Апеляційний суд також перевірив і доводи ОСОБА_1 щодо порушення судом вимог ст. 33 КУпАП.

Так, при накладенні стягнення суддя першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст.23, 33 КУпАП, врахував характер вчинених правопорушень, дані про особу ОСОБА_1 ступінь його вини та інші обставини, що впливають на міру відповідальності, та призначив ОСОБА_1 у відповідності до вимог ч.2 ст.36 КУпАП безальтернативне адміністративне стягнення, яке передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення доводів захисника щодо можливості звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення на підставі ст.22 КпАП України, оскільки адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КпАП України відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, досліджені докази оцінені судом у їх сукупності, є такими, що узгоджуються між собою та достатніми для висновку про доведеність провини ОСОБА_1 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень за ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах доводів апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Хортицькогорайонного суду м. Запоріжжя від 14 червня 2019 року якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених за ч.1 ст. 130, ст. 185 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник