1Справа № 335/2203/19 3/335/498/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Калюжна В.В., розглянувши матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який тимчасово не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 15 лютого 2019 року о 04 годині 29 хвилин в м. Запоріжжі, по вул. Перемоги біля будинку 121, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КупАП. Від керування транспортним засобом відсторонений.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 15.02.2019 року близько 04 години 30 хвилин він шов від автомобіля ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1, до підїзду будинку в цей час до нього підійшли патрульні поліцейські та запропонували надати документи для перевірки, на що він відмовився оскільки йшов пішки. На час зупинки його співробітниками поліції був тверезий, алкогольних напоїв не вживав. Близько двох годин працівниками поліції здійснювалися процесуальні дії з оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, вже під час його складання він випив пива, яке мав з собою. Після чого йому було запропоновано пройти медичний огляд на стан спяніння, від проходження відмовився оскільки не керував транспортним засобом під час зупинки співробітниками поліції та в стані алкогольного спяніння не перебував. Від підпису протоколу про адміністративне правопорушення та отримання його копії відмовився.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 дослідивши зібрані по справі докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею ст. 280 КУпАП визначено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення зясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 077605 від 15.02.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обєктивна сторона правопорушення, за яке інкремінується ОСОБА_1 полягає у відмові особи, яка керує транспортними засобом від проходження медичного огляду на стан алкогольного спяніння. Субєктом зазначеного правопорушення є водій транспортного засобу.

Під керуванням транспортним засобом слід розуміти як виконання функції водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання водіїв-учнів, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

З пояснень ОСОБА_1 наданих в судовому засіданні вбачається, що на час його зупинки працівниками поліції він не керував транспортним засобом, а йшов пішки.

З оглянутих відеоматеріалів, які додано до протоколу, вбачається, що працівники патрульної поліції зупинили ОСОБА_1 на вулиці, коли той шов пішки з боку припаркованого автомобілю ВАЗ 2106 у бік підїзду будинку. Жодних доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння матеріали справи не містять.

Крім цього, як вбачається з доданих до протоколу письмових пояснень ОСОБА_2, ОСОБА_3, вказані особи пояснили, що в їх присутності 15.02.2019 року ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння із застосуванням спеціального технічного приладу та у медичному закладі відмовився. Проте, показами свідків не підтвердженого того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного спяніння будучи водієм транспортного засобу на момент виявлення правопорушення.

Інших доказів, які б свідчили про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, співробітниками патрульної поліції суду не надано.

На переконання суду, дані відображенні працівником поліції про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП є сумнівними, оскільки не підтверджуються матеріалами справи, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Коробов проти України»).

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Таке положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов'язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як його вину не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятим та суперечить нормам, як національного, так і міжнародного законодавства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, дана справа підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 8, 27, 34, 35, 247, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.В. Калюжна