Справа № 740/615/19
Провадження 3/740/234/19
П О С Т А Н О В А

іменем України

25 квітня 2019 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., при секретарі Шадура І.Ю.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,- ОСОБА_1, захисника-адвоката Царенка А.А.,

розглянувши матеріали, які надійшли із Ніжинського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого оцінювачем ПТ «Ломбард», одруженого, проживаючого в АДРЕСА_1,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 01 лютого 2019 року за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 01 лютого 2019 року в 21-50 год. на вул. Василівська м.Ніжина Чернігівської області, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21043», державний номерний знак НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3, перебував з явними ознаками алкогольного сп»яніння, різкий запах алкоголю з порожнини рота, в порушення вимог п.2.5. ПДР в присутності свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки з допомогою приладу «драгер» та медичного огляду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 проти факту вчинення правопорушення заперечував, пояснивши, що керував автомобілем і був зупинений працівниками поліції, в автомобілі також був ОСОБА_6, який був у стані алкогольного сп»яніння, у нього не було посвідчення водія, в стані алкогольного сп»яніння не перебував, огляд на стан сп»яніння йому ніхто не пропонував, поліцейські погрожували забрати автомобіль, який йому не належить, у зв»язку з чим написав пояснення в протоколі, після складення протоколу далі поїхав на даному автомобілі.

Інспектор Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області Клименко О.В. в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп»яніння, від проходження огляду за допомогою приладу драгер та у лікарні відмовився, автомобіль не вилучався, даний автомобіль «...твереза людина відвезла додому...», свідки засвідчили відмову ОСОБА_1 від проходження огляду, документи щодо передачі автомобіля іншій особі відсутні.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що перебував у стані алкогольного сп»яніння у автомобілі під керуванням ОСОБА_1, який не мав документів і в стані алкогольного сп»яніння не перебував, даний автомобіль був зупинений працівниками поліції, які вказували, якщо ОСОБА_1 не підпише протокол, то заберуть автомобіль, свідки були по черзі, працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп»яніння, після складення протоколу ОСОБА_1 поїхав на даному автомобілі.

Свідки згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повторно в судове засідання не з»явились без повідомлення причин.

Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків.

Згідно КУпАП суд розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення і не повноважний виходити за його межі.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5. ПДР передбачений обов"язок водія на вимогу працівника поліції щодо проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду регламентований ст.266 КУпАП, відповідно до якої особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами; огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків; у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

В судовому засіданні ОСОБА_1 проти факту вчинення правопорушення заперечував, пояснивши, що в стані алкогольного сп"яніння не перебував, огляд йому не пропонували.

За змістом ст.ст.251, 254 КУпАП обов"язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протокол про адміністративне правопорушення, що є складовою презумції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов"язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, судам обов"язково слід враховувати те, що якщо водій ухилився від огляду, то відповідні ознаки сп"яніння повинні бути зафіксовані крім протоколу про адміністративне правопорушення також в інших доказах, поясненнях свідків, тощо, і ці обставини повинні бути підтвердженими доказами, дослідженими в суді.

Вказані докази суду не надані, показання свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 до протоколу не додані, при цьому судом здійсненні неодноразові заходи щодо явки вказаних свідків в судове засідання, останні не з"явилися та не підтвердили обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначив про відсутність стану алкогольного сп»яніння ОСОБА_1 та примушування працівників поліції щодо підписання протоколу.

В судовому засіданні інспектору Клименку О.В. роз»ясненні положення ст.ст.251, 254 КУпАП щодо обов"язку надання доказів.

Відповідно до ст.265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.

Статтею 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Докази на підтвердження затримання автомобіля, яким керував ОСОБА_1, та його відсторонення від керування, до протоколу і в судовому засіданні не надані, інспектором Клименко О.В. в судовому засіданні зазначено про відсутність вказаних документів.

Відповідно до приписів ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Щодо пояснень ОСОБА_1 до протоколу суд враховує практику Європейського суду з прав людини щодо використання доказів, отриманих з порушенням права на мовчання та права не свідчити проти себе,-Суд наголошує, що право не свідчити проти себе становить загальновизнаний міжнародний стандарт, який лежить в основі поняття справедливого судового розгляду за статтею 6 Конвенції. Встановлення таких стандартів пояснюється необхідністю захисту особи, яка переслідується за кримінальним законом, від неналежного тиску з боку органів влади, щоб завдяки цьому уникнути помилок правосуддя та сприяти реалізації цілей статті 6. Право не свідчити проти себе передбачає, зокрема, що сторона обвинувачення в кримінальній справі, намагаючись довести свою версію щодо обвинуваченого, не може використовувати докази, здобуті за допомогою методів примусу чи утиску всупереч волі обвинуваченого.

При розгляді справи інспектором Клименко О.В. інші докази згідно ст.251 КУпАП, за винятком протоколу про адміністративне правопорушення та копії постанови від 01 лютого 2019 року за ч.1 ст.126 КУпАП, суду не подані. Вказана обставина з огляду на приписи ст.ст.251, 254 КУпАП оцінюється судом, як відмову особи, уповноваженої складати протокол про адміністративне правопорушення, від відстоювання власної правової позиції, та як наслідок ухвалення судового рішення на підставі наявних у справі доказів.

Із врахуванням викладеного наявні у справі докази не підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

постановив:

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП-закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.Олійник