ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1304/19 Справа № 216/4422/19 Суддя у 1-й інстанції - Кузнецов Р. О. Суддя у 2-й інстанції - Калініч Н. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Калініч Н. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу адвоката Зайка П.К. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 жовтня 2019 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, який є громадянином України, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 170 гривень, стягнуто судовий збір в розмірі 384 гривень 20 копійок, -

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно викладених у постанові судді першої інстанції обставин, ОСОБА_1 06 липня 2019 року о 04.17 год. біля буд. 25 по вул. Шмідта в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу керував автомобілем Москвич 2140, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння шкіри, очей. На вимогу поліцейського у присутності двох свідків відмовився пройти в установленому порядку медичний огляд на встановлення алкогольного або наркотичного сп`яніння, чим ухилився від проходження медичного огляду. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з цим рішенням адвокат Зайка П.К. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження.

В обґрунтування апеляційних вимог адвокат зазначає, що судом першої інстанції було грубо порушено право ОСОБА_1 на захист, у зв`язку з розглядом справи за його відсутності. Крім того, суд проігнорував клопотання захисника про відкладення розгляду справи.

Апелянт також звертає увагу на те, що протокол складений з порушенням чинного законодавства України, оскільки дата його складання не співпадає з датою події правопорушення, у зв`язку з чим, не може бути доказом у суді та підставою для застосування адміністративного стягнення.

Крім того, зазначає, що відеозапис наданий суду органами поліції містить факт стоянки автотранспорту. Подія керування ОСОБА_1 транспортним засобом на відеозапису не зафіксована. Судом не були допитані свідки, патрульний поліцейський, який проводив зйомку та складав протокол. Процедура проведення огляду на стан сп`яніння була проведена з порушенням, оскільки на місці зупинки транспортного засобу не проводився і водію не було запропоновано його пройти та одразу було виписано направлення до лікувального закладу для огляду.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ч.1 ст. 268 КУпАП, крім іншого, встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що адвокат Зайка П.К. був обізнаний заздалегідь про дату та час судового розгляду справи відносно ОСОБА_1 , який було призначено на 04.10.2019 року, про що зазначив у заяві про ознайомлення зі справою від 30.09.2019 року, яка наявна у матеріалах справи.

Крім того, на думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції обґрунтовано залишив без задоволення клопотання про відкладення розгляду справи, про яке адвокат зазначає в апеляції, оскільки до клопотання не долучено доказів поважних причин неявки до суду та само клопотання про відкладення справи надано 03 жовтня 2019 року,враховуючи що розгляд справи неодноразово відкладався та справу призначено до розгляду н а 04 жовтня 2019 року.

З урахуванням зазначеного, апеляційний суд не має підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи було порушено право ОСОБА_1 на захист, оскільки ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи та захисник не був позбавлений права захищати інтереси ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд виходить з такого.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та іншими документами.

Таким чином, суддя розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен оцінити докази, одним із яких є протокол, та висловити думку з приводу, чому приймає або не приймає даний доказ і, які наводить докази щодо відсутності або наявності адміністративного правопорушення.

Вказані вимоги закону, суд першої інстанції не виконав в повному обсязі, та постановив рішення, яке не може вважатися обґрунтованим, з огляду на наступне.

Протокол про адміністративне правопорушення є допустимим доказом тільки у тому разі, якщо даний процесуальний документ складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, що не можна зазначити щодо протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1

Обставини, які зазначені у оспорюваному протоколі, не відповідають вимогам ст. 256 КУпАП , але суд першої інстанції на це не звернув уваги.

Протокол про адміністративне правопорушення слід розглядати, як акт застосування норм процесуального права, на основі якого відбувається остаточна фіксація обставин справи, що підтверджують вину правопорушника і наявність всіх елементів і ознак, що характеризують склад конкретного адміністративного проступку.

Як встановлено апеляційним судом при перегляді справи в апеляційній інстанції, відповідно до оскаржуваної постанови суду, подія правопорушення відбулася 06 липня 2019 року, тоді як у протоколі про адміністративне правопорушення зазначена виправлена дата складання протоколу, що ставить під сумнів законність оформлення вказаного протоколу.

Суд першої інстанції звернув увагу на зазначене та, скориставшись своїм правом, повернув протокол з метою усунення недоліків, але відповідно до матеріалів справи недоліки усунуті не були, а до суду від інспектора надіслана лише додаткова інформація (а.с.20), відповідно до якої зазначено, що правильною потрібно вважати дату складення протоколу 06.07.2019 року, що не є процесуальним документом.

Крім того, судом першої інстанції не були допитані свідки, а також, патрульний поліцейський, який проводив зйомку та склав протокол. Однак суд першої інстанції необґрунтовано визнав вказані докази допустимими та послався на них у постанові як доказ винуватості ОСОБА_1 . Суд не врахував, що покази свідків можна визнати допустимим доказом тільки у разі їх допиту у судовому засіданні з попередженням про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві покази.

Відповідно п. 10 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,ознаками наркотичного та іншого сп`яніння, результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку встановлення стану алкогольного сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Натомість, як вбачаться з матеріалів, зазначений акт огляду відносно ОСОБА_1 поліцейським складено не було.

Крім того, працівники поліції, всупереч вимогам ст.ст.266, 265-2 КУпАП та Інструкції , після складання протоколу, не відсторонили ОСОБА_1 від керування автомобілем, що ставить під сумнів наявність стану алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 .

Враховуючи вказані порушення вимог закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, не можна протокол визнати допустимим доказом,враховуючи що інших належних та допустимих доказів по справі не встановлено.

Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга адвоката Зайка П.К. підлягає частковому задоволенню.

На підставі зазначеного вище, прихожу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не доведена та відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення .

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката Зайка П.К. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 жовтня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.І. Калініч