33/804/297/19
263/3298/19

Суддя 1-ої інстанції Папаценко П.І.
Суддя доповідач Куракова В.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 квітня 2019 року м. Маріуполь
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду ОСОБА_1, за участю ОСОБА_2 та ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 березня 2019 року, якою
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого водієм у ВСП КЛПУ «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2., с. Сартана, вул. Шевченко, буд. 11-а
визнано винним за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн., -
ВСТАНОВИВ:
Постановою суду першої інстанції встановлено, що 19.01.2019 року о 08-45 год. ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом «Ситроен Джампер» д.н.з. НОМЕР_1, у м. Маріуполі на перехресті вул. Митрополитської та вул. Куїнджи, проїхав на заборонений (червоний) сигнал світлофору, в результаті чого скоїв зіткнення із автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3. Своїми діями ОСОБА_2 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
На зазначену постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що постанова незаконна та підлягає скасуванню. Зазначає, що він керував оперативним транспортним засобом, який згідно п. 3.1 ПДР має право відступати від вимог ПДР, тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Звертає увагу, що він їхав за терміновим викликом, тому був вимушений відступити від ПДР; в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, що автомобіль, яким керував ОСОБА_2 під час ДТП є автомобілем швидкої медичної допомоги, який обладнаний проблисковими маячками синього кольору і спеціальним звуковим сигналом; у висновку за фактом ДТП міститься інформація, що не відповідає дійсності в частині показань ОСОБА_2; висновок слідчого за фактом ДТП не був досліджений під час судового засідання; пояснення свідка ОСОБА_4 дані під час події ДТП та в суді відрізняються. Просить постанову скасувати, провадження у справі закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Потерпілим ОСОБА_3 було подано заперечення на апеляційну скаргу, в яких він вказує, що постанова суду є законною та обґрунтованою, апеляційну скаргу просить залишити без задоволення.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, ОСОБА_3, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення за наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що суддя районного суду вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме, порушення останнім правил дорожнього руху, що призвели до пошкодження транспортних засобів.
Адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення водіями транспортних засобів правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху сигнали світлофора мають такі значення: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.
Винність ОСОБА_2 у вчиненні інкрімінованого правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 170469 від 27 лютого 2019 року (а.с. 2), висновком за фатом ДТП від 18.02.2019 р. (а.с. 4-6), протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19.01.2019 р. (а.с. 7-11), поясненнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, та поліцейських ОСОБА_7, ОСОБА_8, які були допитані судом першої інстанції для встановлення фактичних обставин справи, відеозаписом з камери спостереження (а.с. 64).
Відносно доводів апеляційної скарги, про відсутність в протоколі про адміністративне правопорушення записів щодо зовнішнього обладнання автомобіля НОМЕР_3 у виді проблискових маячків синього кольору і спеціального звукового сигналу, звертаю увагу на наступне.
З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 170469 від 27.02.2019 р. складений відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 р., тому підстав вважати вищевказаний протокол недопустимим доказом немає. Відсутність зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення наявності у автомобіля НОМЕР_3 обладнання у вигляді синього проблискового маячка і спеціального звукового сигналу не є підставою для визнання протоколу про адміністративне правопорушення недійсним доказом, адже відсутність зазначеної інформації в цілому не впливає на законність оскаржуваної постанови.
Доводи апеляційної скарги щодо віднесення автомобілю НОМЕР_3 до оперативних транспортних засобів є необгрунтованими з наступних підстав.
Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» поліцейські, працівники військової інспекції безпеки дорожнього руху, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, дорожньо-експлуатаційних служб та бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги при виконанні службових обовязків можуть відступати від окремих вимог Правил дорожнього руху лише у випадках і при виконанні умов, викладених у них.
З аналізу даної правової норми вбачається, що певна категорія осіб може відступати від ПДР, однак імперативна норма даної статті передбачає обовязкову наявність умов таких виключень, які повинні бути безпосередньо зазначені в ПДР.
Вказані умови визначено Розділом 3 Правил дорожнього руху.
П. 3.1 ПДР встановлено, що водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10-18, 26, 27 та пункту 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху. За відсутності необхідності додаткового привертання уваги учасників дорожнього руху спеціальний звуковий сигнал може бути вимкнений.
Згідно наказу Міністерства охорони здоровя України № 232 від 02.10.2000 року «Про затвердження Переліку спеціальних та спеціалізованих транспортних засобів галузі охорони здоровя України, що відносяться до складу (категорії) санітарних» до спеціальних санітарних транспортних засобів відносяться: швидка медична допомога; невідкладна медична допомога; реанімаційний; оперативний медицини катастроф; оперативно рятувальний надзвичайних ситуацій; спеціальні перевезення (трупів, анатомічних матеріалів, інші).
Проте, згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХО № 187176 (а.с. 28) автомобіль НОМЕР_3 є вантажним санітарним автомобілем.
Суд першої інстанції правильно встановив, що ДСТУ 3849-99 від 19.03.1999 р. № 120, на який посилається ОСОБА_2, скасовано наказом Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» № 81 від 22.03.2018 р..
Враховуючи вищевикладене суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що автомобіль НОМЕР_3 є медичним санітарним автомобілем, та не відноситься до категорії оперативних транспортних засобів, яким згідно п. 3.1 ПДР надається можливість відступати від вимог ПДР.
Крім того, слід звернути увагу, що застосування п. 3.1 ПДР, на який посилається ОСОБА_2І, можливо лише при наявності сукупності трьох обовязкових умов:
1) водій має керувати саме оперативним транспортним засобом;
2) в цей час водій повинен виконувати невідкладне службове завдання;
3) відступ від вимог розділу 8 ПДР можливий за умов забезпечення безпеки дорожнього руху.
Стосовно не віднесення автомобіля, яким керував ОСОБА_2, до оперативних транспортних засобів зазначено вище.
Стосовно виконання ОСОБА_2 невідкладного службового завдання треба зазначити, що в підтвердження наявності термінового виклику швидкої медичної допомоги у звязку з пожежею ОСОБА_2 приводить лише свої пояснення та пояснення свідків ОСОБА_5, ОСОБА_9.
Під час апеляційного розгляду ОСОБА_2 пояснив, що та обставина, що він рухався за екстреним викликом на пожежу підтверджується доданою ним до апеляційної скарги копією картки екстреного виклику. (а.с. 107-108) З цим доводом погодитись неможливо, оскільки вказана картка містить відомості щодо надання медичної допомоги потерпілому в даній ДТП ОСОБА_3 і не містить відомості про те за яким саме викликом та куди, на яку подію рухався ОСОБА_2.
Отже, належного доказу у виді матеріального носія документу, який би підтверджував факт наявності термінового виклику та залучення до цього виклику саме бригади медичних працівників, які перебували в автомобілі під керуванням ОСОБА_2 матеріали справи не містять.
Положення п. 3.1 ПДР в частині того, що можливість відступати від вимог розділу 8 ПДР надається лише за умов забезпечення безпеки дорожнього руху ОСОБА_2 не дотримані.
Отже, в даному випадку відсутня сукупність трьох обовязкових умов для застосування п. 3.1 ПДР.
Під час судового розгляду в суді першої інстанції був досліджений висновок за фактом ДТП від 18.02.2019 р., складений слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту ГУ НП в Донецькій області. (а.с. 4-6). Факт дослідження даного доказу судом першої інстанції підтверджує журнал судового засідання та мотивувальна частина оскаржуваної постанови. Отже, доводи щодо недослідження вищевказаного доказу судом першої інстанції спростовуються матеріалами справи. Водночас посилання ОСОБА_2 на те, що у висновку за фактом ДТП від 18.02.2019 р. були змінені його пояснення не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, адже під час судового розгляду судом першої інстанції було задоволено клопотання ОСОБА_2 та допитано свідків: поліцейських ОСОБА_10, ОСОБА_11, співробітників медичного закладу: ОСОБА_5 та ОСОБА_9 Крім того, сам ОСОБА_2 під час судового розгляду в суді першої інстанції давав пояснення, який суд сприймав безпосередньо та оцінював їх в сукупності з іншими доказами. Тому дані доводи апеляційної скарги є безпідставними.
Так само, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 в суді першої інстанції судом було безпосередньо допитано свідка ОСОБА_4 щодо обставин ДТП за участю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Його показання суд сприймав безпосередньо, тож доводи апеляційної скарги в цій частині є також безпідставними.
Доводи апеляційної скарги в частині того, що інший учасник ДТП ОСОБА_3 перебував на момент ДТП у стані алкогольного спяніння та надав довідку, яка не відповідає дійсності суд апеляційної інстанції не бере до уваги, оскільки судом розглядається адміністративно-деліктна справа в межах адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, саме відносно водія ОСОБА_2.
В описовій частині оскаржуваної постанови зазначено, що водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_4, однак з мотивувальної частини постанови та матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що водій ОСОБА_2 керував «Ситроен Джампер» д.н.з. НОМЕР_1. Вважаю дану обставину технічною опискою, яка не впливає на законність оскаржуваного рішення.
При обранні міри адміністративного стягнення суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 33 КУ¬пАП прийняв до уваги дані про особу правопорушника, обставини справи, характер вчиненого правопорушення, його небезпеку для дорожнього руху, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, і наклав на правопорушника справедливе адміністративне стягнення в мінімальних межах санкції у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн.
Постанова суду першої інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог та скасування постанови суду першої інстанції немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 березня 2019 року відносно ОСОБА_2 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Куракова