Справа № 266/5043/19
Провадженя№ 3/266/1796/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року м. Маріуполь

Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області Шишилін О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

12 серпня 2019 року, о 13 годині 10 хвилин, Донецька область, м. Маріуполь, вул.. Покришкіна, 102 водій ОСОБА_1 керував автомобілем "ВАЗ 2110", з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, звужені зіниці очей, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на стан наркотичного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи в черговий раз до суду не з`явився, будь-яких заяв не надав, причин своєї неявки суду не повідомив.

За загальними вимогами ч.1 ст.277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Відповідно до ст.268 КУпАП у даній категорії справ не передбачає обов`язкової присутності особи яка притягається до адміністративної відповідальності коли вона сповіщена про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Крім того, згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Разом із тим, рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Разом із тим, з матеріалів справи вбачається, що розгляд справи призначався неодноразово, а ОСОБА_1 сповіщений про місце і час розгляду справи належним чином жодного разу не з`явився на розгляд справи.

Так при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було повідомлено, що розгляд справи відбудеться в суді 27.08.2019р., оскільки ОСОБА_1 не з`явився судом було вжито заходів для належного повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи на16.09.2019 р. В призначену дату ОСОБА_1 повідомлений належним чином (а.с.10) в судове засідання не з`явився, однак надав клопотання про перенесення судового засідання оскільки потребує правої допомоги, у зв`язку із чим розгляд справи було відкладено. Також розгляд справи не відбувся і 10.10.2019р. з причин неявки ОСОБА_1 який заявою (а.с.14) повідомив, що хворіє про що зобов`язався надати в наступне засідання медичні документи. Враховуючи, заяву ОСОБА_1 суд призначив розгляд справи на 28.10.2019р. В призначену дату ОСОБА_1 сповіщений про місце і час розгляду справи належним чином про що свідчить розписка ( а.с.15) до суду не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, доказів на поважність причин неявки не надав, клопотань про відкладення розгляду справи не подав.

Таким чином враховуючи, що ОСОБА_1 повідомлений про дату, час та місце розгляду справи не з`явився у судове засідання, доказів на поважність причин неявки не надав та не подав заяву про відкладення, обізнаний про наявність відносно нього матеріалу про адміністративне правопорушення, не цікавиться його станом, що дає суду підстави вважати, що ОСОБА_1 зловживає своїми правами, розраховуючи на настання наслідків передбачених п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, суд приходе до висновку про можливість розгляду справи у його відсутність.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що у діях ОСОБА_1 є наявність події та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, а його вина в скоєнні даного адміністративного правопорушення доведена доданими до протоколу ДПР18 №450543 від 12.08.2019 року, поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 згідно яких, вбачається, що водій автомобіля "ВАЗ 21104", з державним номерним знаком НОМЕР_1 ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції відмовився від проходження огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, як наслідок було складено відповідний протокол. З протоколу вбачається, що його було складено в присутності ОСОБА_1 , останнім особисто було зазначено в графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності по суті порушення: «12.08.2019 р. він керував автомобілем ВАЗ, в наркологію не поїде для визначення наркотичного сп`яніння».

Згідно із ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином в діях ОСОБА_1 є наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яка полягає саме у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Саме таких висновків дійшов Апеляційний суд Донецької області у своїй постанові від 02.07.2018 р. у справі № 266/2712/18.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Санкція частини 1 статті 130 КУпАП тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, і на інших осіб накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За положеннями п. 1.10 Правил дорожнього руху України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії, а також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Визначаючи міру адміністративного стягнення, яку необхідно призначити правопорушника, суд виходить із того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, шляхом відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що є не тільки обставиною, що обтяжує відповідальність, а є умисно вчиненим правопорушенням, оскільки сідаючи за керування транспортним засобом водій повинен усвідомлювати всю відповідальність та настання можливих наслідків та дій, загрозу яку він може нести не тільки собі, а й усім учасникам дорожнього руху, тому суд вважає доцільним та достатнім для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до правопорушника адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст.. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 221, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( іпн НОМЕР_2 ) визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 10200 гривень розрахунковий рахунок № НОМЕР_3 , одержувач Донецьке ГУК / м. Донецьк/, , код платежу 21081300) з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( іпн НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 384,20 грн. на користь держави з наступними реквізитами (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/ м. Київ/ 22030106, , банк отримувача Казначейство України( ЕАП), розрахунковий рахунок № НОМЕР_4 , код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Суддя: Шишилін О. Г.