ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., за участю:

секретарів судових засідань Харабари А.І.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 03 жовтня 2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 03 жовтня 2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, уродженця м. Чернівці, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 - визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно постанови районного суду, ОСОБА_1 20 вересня 2019 року о 21 год. 47 хв. в м. Чернівці, по вул. Січових Стрільців, 49, керував транспортним засобом «Renault Trafic», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9А ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На вказану постанову суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою провадження по справі відносно нього закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що районним судом не взято до уваги те, що він не відмовлявся проходити огляд на стан сп`яніння та не заперечував те, що знаходився у стані сп`яніння, проте не керував транспортним засобом, а за кермом була його дружина ОСОБА_2 Свідки були залучені лише при проходженні огляду, а не в момент зупинки транспортного засобу, тобто вони не бачили хто був за кермом.

ЄУНСС № 725/5367/19 Головуючий у 1 інстанції: Нестеренко Є.В.

Провадження № 33/822/597/19 Суддя-доповідач: Потоцький В.П.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

Зазначає, що сплатив штраф за ч.2 ст. 122 КУпАП, оскільки не хотів сперечатися з працівниками поліції, але це не може розцінюватися, як визнання ним вини за ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного.

Апеляційний суд, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суддя, у відповідності до положень ст.ст. 280 та 283 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону районним судом не були дотримані в повному обсязі.

Згідно ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність зокрема передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9а ПДР України, встановлено заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, ОСОБА_3 надав апеляційному суду пояснення, відповідно до яких останній зазначає, що на момент зупинки працівниками поліції не керував транспортним засобом, а за кермом була його дружина. Вони якраз разом їхали додому із магазину « Роксолана ». Працівники поліції зупинили їх оскільки дружина не включила ближнє світло в автомобілі. У розмові з поліцейськими не заперечував того, що перебував в стані алкогольного сп`яніння. Погодився проходити огляд, оскільки вони наполягали на цьому, але у протоколі висловив свою незгоду, прямо вказавши на те, що не керував транспортним засобом.

Свідок ОСОБА_2 , повідомила суду, що дійсно того вечора, 20 вересня 2019 року, саме вона була за кермом автомобіля «Renault Trafic», державний номерний знак НОМЕР_1 , коли транспортний засію під її керуванням було зупинено працівниками поліції. Не заперечує того факту, що оскільки біля магазину було світло, вона просто не побачила, що не увімкнула ближнє світло. Коли її зупинили працівники поліції, її чоловік уже вийшов із автомобіля і розмовляв з працівниками поліції, далі він надавав усі необхідні документи та проходив огляд на стан сп`яніння.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 лише повідомив суду, що коли приїхав додому, бачив як 20 вересня 2019 року працівники поліції про щось спілкувалися з його сусідами Віхровими, про що саме йому стало відомо уже зі слів його сусідів.

Із наданого для дослідження у судовому засіданні відеозапису з боді-камер, який був отриманий ОСОБА_1 , вбачається, що дійсно 20 вересня 2019 року працівниками поліції був зупинений автомобіль «Renault Trafic», державний

номерний знак НОМЕР_1 , проте чітко встановити хто був за кермом не виявилося за можливе, при цьому на відео не видно жодних інших свідків цієї події. Також видно, що пасажирські двері з правої сторони автомобіля на момент зупинки - відчинені, що не виключає версію події, вказану ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог п.2 та п.6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу. При цьому, для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Згідно законодавчих вимог огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Тобто такі свідки не обов`язково повинні бути на момент зупинки транспортного засобу, оскільки підтверджують лише законність проведеного огляду, що і було зроблено у цій справі.

Проте, оскільки матеріали провадження не містять та суду не було надано жодних підтверджуючих доказів того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом 20 вересня 2019 року, вважаю, що доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не спростовані належними і допустимими доказами.

Згідно ч.2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Більше того, для усунення встановлених суперечностей, апеляційним судом двічі викликався свідок ОСОБА_5 , яка складала протокол про адміністративне правопорушення, однак остання, будучи належним чином повідомлена через УПП в Чернівецькій області про дату, час і місце розгляду справи, до апеляційного суду не з`явилася та не повідомила про причини своєї неявки.

За таких обставин, підтвердити чи спростувати встановлені по справі обставини, як і надати оцінку правдивості та вірності складених документів щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не виявилося можливим.

Більше того, в матеріалах провадження відсутні документи які б свідчили про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, у відповідності до ст. 266 КУпАП, що також ставить під сумнів дії працівників поліції, які встановивши, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння, фактично не передали керування транспортним засобом іншій особі.

Оскільки апеляційним судом було встановлено, що доказів які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом матеріали провадження не містять, а його пояснення та пояснення його дружини не були спростовані, належними та допустимими доказами, то за таких обставин відсутні підстави для висновку поза розумним сумнівом про те, що останній у даному випадку є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що в свою чергу виключає адміністративну відповідальність за цим законом, а тому всі подальші дії працівників поліції з приводу освідування останнього на стан сп`яніння, слід визнати недійсними.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Така ж позиція встановлена і в Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Приймаючи до уваги всі докази наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до переконливого висновку, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою і підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП - закриттю, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного та керуючись ч.2 ст. 62 Конституції України, п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 251, 266, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 03 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КпАП України - скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду [підпис] В.П. Потоцький