Справа № 583/3794/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Плотникова Н.Б., розглянувши матеріали, що надійшли від Охтирського ВП ГУНП в Сумській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, працюючого Охтирський РЕС, проживаючого за адресою АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд до суду надійшов протокол серії БД № 351823 від 29.08.2019 про адміністративне правопорушення, складений інспектором СРПП № 4 Охтирського ВП Литвиненко О.В., згідно якого ОСОБА_1 29.08.2019 року в 00 год. 30 хв. на а/д Охтирка-Грунь 10 км. керував автомобілем марки ВАЗ-2107 днз НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, нестійка хода), продувати на місці газоаналізатор Драгер 6810 або проходити медичний огляд в лікарні на стан алкогольного сп`яніння ухилився шляхом відмови в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що в ніч з 28 на 29 серпня 2019 р. вони з дружиною їхали по дорозі з м. Охтирка в с. Грунь. За кермом їхала дружина, в неї є права на керування транспортним засобом. По дорозі пробили колесо та зупинились, після чого приїхав син та забрав дружину. Він ( ОСОБА_1 ) залишився чекати, коли син привезе запаску та найде хлопців, які допоможуть поміняти запаску та їхати додому. Коли підїхали працівники поліції, він ( ОСОБА_1 ) не їхав на машині, а сидів в автомобілі, який стояв на обочині, та слухав музику, включив габарити, щоб бачили інші автомобілі. Поліцейські попросили пред`явити документи та стали писати протокол. Він ( ОСОБА_1 ) був не згоден і не підписував нічого, розповідав поліцейським, що за кермом була жінка, автомобіль стоїть, пробите колесо. Посвідчення водія йому не повернули.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння встановлюється статтею 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом №1452/735 від 09.11.2015 Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103.

Відповідно до вказаних правових актів огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З викладеного слідує, що інспектор поліції повинен запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак такого сп`яніння, і лише в разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами повинен запропонувати пройти такий огляд в медичній установі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Будь-яких доказів на підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом матеріали справи не містять. Натомість, як стверджує ОСОБА_1 , він автомобілем не керував, а за кермом автомобіля перебувала його дружина - ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_2 суду пояснила, що вона зі своїм цивільним чоловіком - ОСОБА_1 їхали з м. Охтирка в с. Грунь до друзів. За кермом їхала вона ( ОСОБА_2 ), бо ОСОБА_1 випив спиртного, тому за кермом автомобіля їхала вона. По дорозі неподалік хімскладу, вона ( ОСОБА_2 ) вскочила до ями та пробила колесо. Подзвонили синові, приїхав син на мотоциклі. Так як запаски в автомобілі не було, то син забрав її ( ОСОБА_2 ) та привіз в с. Гнилиця, а сам у друзів знайшов запаску та разом з ними поїхав на місце, де стояв автомобіль з її чоловіком, та поміняв колесо в автомобілі. Додому чоловік приїхав в 2 год. ночі і розказав, що поліцейські забрали в нього права.

В поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які містяться в матеріалах справи, не зазначено про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та що в їх присутності він був зупинений працівниками поліції.

Свідок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснили, що в серпні чи вересні 2019 р. вночі після 24 год. вони їхали з с. Олешня в м. Охтирка. По дорозі їх зупинили працівники поліції та запропонували бути свідками, на що вони погодилися та поїхали за ними в бік с. Грунь. Там стояв автомобіль ВАЗ, чоловік спав на задньому сидінні в цьому автомобілі. Його розбудили працівники поліції та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинення чи в медичному закладі. Чоловік відмовився. Було ясно, що він дуже п`яний. Поліцейські склали протокол, вони підписали свої покази та їх відпустили.

З доданого до протоколу відеозапису не вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем. На першому відеозаписі видно, що ОСОБА_1 в присутності свідка погоджується їхати до лікарні, на другому відеозаписі видно, що автомобіль стоїть на узбіччі дороги, біля інспектора стоїть свідок (чоловік), ОСОБА_1 погоджується їхати до лікарні на медогляд, замикає машину, а на третьому відео - ОСОБА_1 лежить на задньому сидінні автомобіля, а інспектор в присутності двох свідків (жіночої статі) пропонує пройти огляд на стан сп`яніння на місці або в лікарні, ОСОБА_1 відмовляється.

За вище викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Презумпція невинуватості є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 року та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.07.1997р. передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Так, згідно п.4.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах т а правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доводити свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Маліге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Таким чином, суду не було надано доказів, які б свідчили про порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху України, а саме доказів про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин - відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, зважаючи на встановлені під час судового розгляду обставини, приймаючи до уваги покази свідка ОСОБА_2 , яка підтвердила обставини, зазначені ОСОБА_1 щодо його непричетності до скоєного адміністративного правопорушення, з урахуванням положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, за відсутності достатніх та переконливих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суд доходить висновку, що сукупністю доказів у справі не доведено скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю в зв`язку з недоведеністю наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 130, 247, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: Н.Б. Плотникова