Справа № 189/614/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2019 року смт. Покровське

Суддя Покровського районного суду Дніпропетровської області Пустовар О.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Покровського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, не працює, інвалідом не являється, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

- за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 022113 від 05.04.2019 року вбачається, що 30.03.2019 року близько 22:10 год. ОСОБА_1 був відсутній за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_3, чим порушив пункт «А» ухвали Ірпінського міського суду.

Крім того, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 022114 від 05.04.2019 року вбачається, що 31.03.2019 року о 23.00 години ОСОБА_1 був відсутній за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_4, чим порушив правила адміністративного нагляду, пункт «А» ухвали Ірпінського міського суду.

Крім того, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 022115 від 05.04.2019 року вбачається, що 01.04.2019 року близько 23.30 години ОСОБА_1 був відсутній за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_4, чим порушив правила адміністративного нагляду, пункт «А» ухвали Ірпінського міського суду.

Крім того, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 022116 від 05.04.2019 року вбачається, що 02.04.2019 року близько 23.45 години ОСОБА_1 був відсутній за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_4, чим порушив правила адміністративного нагляду, пункт «А» ухвали Ірпінського міського суду.

Крім того, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 022182 від 05.04.2019 року вбачається, що в ніч з 03.04.2019 року на 04.04.2019 року ОСОБА_1 був відсутній за місцем мешкання ІНФОРМАЦІЯ_4, чим порушив правила адміністративного нагляду.

Крім того, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 022183 від 05.04.2019 року вбачається, що в ніч з 04.04.2019 року на 05.04.2019 року ОСОБА_1 був відсутній за місцем мешкання ІНФОРМАЦІЯ_5, чим порушив правила адміністративного нагляду.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи призначеного від нього не надійшло.

Згідно вимог ч. 2 ст. 268 КУпАП, присутність особи яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення не є обовязковою.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

Враховуючи вищевикладені норми, суд вважає можливим слухати справу в відсутність ОСОБА_1

Вина правопорушника підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення серії АПР18 № 022113 від 05.04.2019 року, АПР18 № 022114 від 05.04.2019 року, АПР18 № 022115 від 05.04.2019 року, АПР18 № 022116 від 05.04.2019 року, АПР18 № 022182 від 05.04.2019 року, АПР18 №022183 від 05.04.2019 року, копією ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 26.10.2018 року, рапортами, поясненнями, копією паспорта громадянина України ОСОБА_1, копією характеристики на ОСОБА_1, копією постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 187 КУпАП від 20.02.2019 року.

Вважаю, що в діях ОСОБА_1 мають місце адміністративні правопорушення, які передбачені ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 187 КУпАП України, його вина в судовому засіданні повністю доведена.

Враховуючи характер вчинених правопорушень, а також обставини, що обтяжують та помякшують вину правопорушника, вважаю можливим притягнути його до адміністративної відповідальності у вигляді адміністративного арешту, оскільки такий вид адміністративного стягнення для правопорушника ОСОБА_1 є достатнім і необхідним для його виховання.

Що стосується положень ст.326 КУпАП, якою передбачено, що постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про застосування адміністративного арешту виконується негайно після її винесення, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Ч.1 ст. 294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 1853 цього Кодексу.

Проте, рішенням Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 30 жовтня 2014 року по справі Швидка проти України (Заява № 17888/12), яке, окрім іншого, розглядалося в аспекті можливості оскарження рішення суду по справі про адміністративне правопорушення, яким було призначено стягнення у вигляді адміністративного арешту, і ефективності застосування рішення апеляційного суду, в разі скасування рішення місцевого суду, було визначено таке.

п.44 суд вважає за належне розглянути цю скаргу за статтею 2 Протоколу №7, у якій зазначено таке:

1. Кожен, кого суд визнав винним у вчиненні кримінального правопорушення, має право на перегляд судом вищої інстанції факту визнання його винним або винесеного йому вироку. Здійснення цього права, включаючи підстави, на яких воно може бути здійснене, регулюється законом.

2. Із цього права можуть поширюватися винятки для передбачених законом незначних правопорушень або коли відповідну особу судив у першій інстанції найвищий суд, або коли її було визнано винною і засуджено після оскарження виправдувального вироку.

53. Суд зазначає, що апеляційна скарга заявниці на постанову від 30 серпня 2011 року, подана того ж дня, не зупиняла виконання судового рішення, а накладене стягнення було застосовано невідкладно. Це було зроблено відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким передбачено невідкладне виконання постанови лише, якщо вона стосується позбавлення волі. Якщо б покарання було іншим, рішення суду першої інстанції набрало б законної сили лише за відсутності апеляційної скарги упродовж встановленого законодавством строку або якщо б апеляційний суд залишив його без змін. Проте у цій справі перегляд судом апеляційної інстанції відбувся після того, як заявниця відбула у повному обсязі призначене судом першої інстанції покарання. Суд вважає незрозумілим, як такий перегляд на цій стадії міг ефективно виправити недоліки рішення суду нижчої інстанції.

54. Суд не оминає увагою той факт, що якби апеляційний суд скасував постанову суду першої інстанції, то заявниця могла вимагати на цій підставі виплати їй відшкодування як матеріальної, так і моральної шкоди. Проте такий ретроспективний та виключно компенсаторний засіб юридичного захисту не можна вважати заміною права на перегляд, закріпленого у статті 2 Протоколу №7. Інше рішення суперечитиме усталеному принципові практики Суду, згідно з яким Конвенція покликана гарантувати не якісь теоретичні або ілюзорні права, а права, які є ефективними на практиці (див., mutatis mutandis, вищезазначене рішення у справі Ейрі проти Ірландії(Airey v. Ireland), п. 24, та рішення у справі ОСОБА_3 проти Іспанії (Garciia Manibardo v. Spain), заява № 38695/97, п. 43, ECHR 2000?II).

55. З огляду на вищевикладене Суд констатує, що у цій справі було порушення статті 2 Протоколу №7.

Таким чином, з метою недопущення порушення прав і свобод особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та якій обрано захід стягнення у вигляді адміністративного арешту, з урахуванням практики ЕСПЛ, суд вважає, що не слід виконувати постанову про застосування адміністративного арешту негайно після її винесення.

У звязку з цим необхідно надати ОСОБА_1 десятиденний строк для можливості оскарження даної постанови.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384,20 грн. на користь держави.

Керуючись рішенням Європейського суду з прав людини від 30 жовтня 2014 року по справі Швидка проти України (Заява № 17888/12), ст.2 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.24, 32-35, п.1 ч.1 ст.284, ст.326 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 187 КУпАП, та накласти стягнення у вигляді адміністративного арешту на строк 10 (десять) діб. Строк рахувати з моменту його фактичного затримання.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії АО 121833, виданий Покровським РС ГУ ДМС України в Дніпропетровській області 10.04.2013 року, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 (двадцять) в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі через Покровський районний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.С. Пустовар