Справа № 750/8080/19 Головуючий у 1 інстанції Кузюра М. М.
Провадження № 33/4823/361/19
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2019 року місто Чернігів

Чернігівський Апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

Розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 вересня 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Бобруйськ Могильовської області, Республіка Білорусь, громадянин України, будівельник у ТОВ «ЕВЕРЕСТ БМ», зареєстрований та проживаючий у АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 384 грн 20 коп. судового збору.

Як установив суд, 13 липня 2019 року о 20 год. 24 хв., ОСОБА_1 в м. Чернігів по вул. Доценка, 1 керував автомобілем ЗАЗ-1102, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагували на світло, було виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, мотивуючи тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам, що призвело до винесення рішення, яке не відповідає фактичним обставинам справи та потягнуло за собою притягнення до відповідальності особи, вина якої не доведена поза розумним сумнівом.

Розглядаючи справу, суд формально підійшов до встановлення обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, не допитав свідків та обмежився лише коротким викладом змісту їх пояснень.

Звертає увагу, що він пояснював поліцейським, що дуже поспішає та приймає знеболювальний препарат, а тому були сумніви щодо результатів аналізів. Категорично заперечує, що повідомляв поліцейського про вживання канабіссу, навпаки намагався переконати, що ніколи наркотичних або психотропних речовин не вживав.

Відеозапис, який суд поклав в основу судового рішення, відображає лише частину його розмови з поліцейським. В той час, як спілкування тривало досить значний час, в його автомобілі був проведений обшук, була обірвана обшивка, оглянуті всі його речі, при цьому жодних пояснень працівники поліції не надали, так само як і рішення судді про надання дозволу на проведення обшуку автомобіля.

Звертає увагу, що після отримання у 2014 році важких травм, він змушений постійно приймати знеболювальні препарати, що підтверджується випискою лікаря. Не зважаючи на це, він працевлаштований, за місцем роботи позитивно характеризується, не перебуває на обліку в лікарів нарколога та психіатра, наркотичні та психотропні засоби ніколи не вживав.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може вважатись беззаперечним доказом його вини, інших доказів в матеріалах справи не має.

Дослідивши матеріали справи, відеозапис, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Пройти медичний огляд це обов`язок водія, а не його право, а тому за відмову пройти медичне обстеження відповідальність однакова що й за керування у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 13 липня 2019 року о 20 год 24 хв ОСОБА_1 в м. Чернігові по вул. Доценка, 1 керував автомобілем ЗАЗ-1102, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками, характерними для наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагували на світло, було виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя.

Факт відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вказували, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку (а.с. 6, 7).

Більш того, у судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечував, що дійсно відмовився від проходження огляду на встановлення факту наркотичного сп`яніння, пояснивши це тим, що просто боявся їхати на освідування, оскільки на той час вживав знеболювальні препарати (а.с.18).

Правильність викладених у протоколі про адміністративне правопорушення фактів, власноручним підписом та написом «Згоден» підтвердив і сам правопорушник (а.с.4).

Отже, у суду першої інстанції не було жодних підстав для виклику та допиту свідків, оскільки факт відмови від проходження медичного огляду підтверджував сам ОСОБА_1 .

Згідно з п. 12 ч. ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Проведення такого огляду на місці зупинки транспортного засобу вищевказаною Інструкцією заборонено.

З переглянутого у судовому засіданні відеозапису убачається, що ОСОБА_1 у присутності двох свідків (чоловіка та жінки) відмовився від проходження медичного огляду на встановлення стану наркотичного сп`яніння. При цьому, працівником поліції йому було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду.

Також, з відеозапису убачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений через те, що мав технічну несправність. Після зупинки з автомобіля, окрім водія, вийшло ще два молодих чоловіки. Огляд транспортного засобу працівниками поліції не проводився, він стояв закритим. З водієм спілкування відбувалось на вулиці.

Після складання протоколу працівник поліції ознайомив ОСОБА_1 з його змістом, роз`яснив його права та порекомендував з`явитись у судове засідання після отримання судової повістки. Крім того, надали можливість у графі «Пояснення особи» написати свою думку щодо викладених у протоколі фактів, на що правопорушник написав єдине слово «Згоден» та засвідчив це своїм власноручним підписом.

У разі порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, предметом з`ясування є встановлення факту відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, підтвердження факту вживання чи не вживання водієм наркотичних або інших засобів, не має значення.

Протокол про адміністративне правопорушення за формою та змістом відповідає вимогам закону.

Поза розумним сумнівом у судовому засіданні доведено, що водій ОСОБА_1 на вимогу поліцейського пройти медичний огляд за підозрою перебування у стані наркотичного сп`яніння, відмовився в присутності двох свідків і не має значення, поспішав він, боявся, він не виконав вимогу, яку зобов`язаний був виконати під страхом адміністративної відповідальності, а тому суд цілком обґрунтовано прийняв рішення про накладення стягнення.

Штраф у розмірі 10 200 гривень та позбавлення права керування транспортними засобами є єдиним стягненням, передбаченим санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 вересня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Антипець