ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 33/821/733/19 Справа № 695/2819/19 Головуючий по 1 інстанції Суходольський О.М.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАПДоповідач в апеляційній інстанції Соломка І.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2019 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., при секретарі Єгоровій С.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №695/2819/19 відносно ОСОБА_1 , що надійшли з Черкаського районного суду Черкаської області за апеляційною скаргою останнього ,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Черкаського районного суду Черкаської області від 04 жовтня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , пенсіонера ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 384,20 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 12.08.2019 о 12 годині 45 хвилин у м.Золотоноша Черкаської області по вул. Шевченка, 153, керував автомобілем «ИЖ2715», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме : запах алкоголю з порожнини рота, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що він не керував транспортним засобом, не перебував в стані алкогольного сп`яніння та протокол про адміністративне правопорушення складено без присутності двох свідків, а тому в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того апелянт вказує на те, що місцевим судом допущено неповноту судового розгляду, оскільки не допитано свідків по справі.

Зазначає, що працівниками поліції не забезпечено його доставку до медичного закладу з метою проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, на чому наполягав останній. Вважає, що адміністративні матеріали складені з грубим порушенням вимог КУпАП.

Заслухавши думку апелянта ОСОБА_1 та його захисника Манжари Д.С., які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовільнити, перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Висновок районного суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Твердження апелянта про те, що він не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі, є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 067909 від 12.08.2019, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 12.08.2019 о 12 годині 45 хвилин у м.Золотоноша Черкаської області по вул. Шевченка, 153, керував автомобілем «ИЖ2715», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме : запах алкоголю з порожнини рота, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с. 1);

- показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що вони були свідками того як водій автомобіля ОСОБА_1 в їх присутності відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, а також відмовився від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 2);

- показаннями свідка ОСОБА_4 в яких останній вказував на те, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем «ИЖ2715», створив аварійну ситуацію, а саме : виїжджаючи з прилеглої території, не надав перевагу в русі його автомобілю. Ним було прийнято рішення наздогнати і зупинити автомобіль «ИЖ2715». Під час спілкування виявилося, що у водія ОСОБА_1 був запах алкоголю з порожнини рота, у зв`язку з чим було викликано працівників поліції (а.с. 5).

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом не узгоджуються з показами свідка ОСОБА_4 , а також показами ОСОБА_1 , даним під час апеляційного розгляду, про те, що під час керування транспортним засобом йому стало погано, у зв`язку з чим він зупинився та зателефонував до зятя, щоб той відвіз його до медичного закладу.

Також ОСОБА_1 пояснив, що цього ж дня відносно нього працівниками поліції було винесено постанову за ч.1 ст. 126 КУпАП, тобто за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії. Вказану постанову ОСОБА_1 не оскаржував, та сплатив штраф в добровільному порядку.

Крім того, апеляційний суд враховує, що згідно матеріалів справи та оскаржуваної постанови, до суду стороною захисту подано клопотання про передачу матеріалів справи на розгляд громадської організації на підставі ст. 21 КУпАП, що передбачає звільнення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу. ОСОБА_1 та його захисник Манжара Д.С. під час розгляду справи місцевим судом підтримували вказані клопотання, просили їх задовільнити.

Доводи апелянта про те, що працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку є неспроможними, та не узгоджуються з письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ..

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться у вину відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не керування транспортними засобами особою в стані алкогольного сп`яніння, а тому посилання апелянта на те, що він не вживає алкогольні напої та не перебував у стані алкогольного сп`яніння, є безпідставними.

Доводи апелянта про те, що адміністративні матеріали складені за відсутності свідків, нічим не підтверджені, та спростовуютьсмя з письмовими показами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які ними власноручно підписані.

З матеріалів справи вбачається, що захисник Манжара Д.С. подавав до суду клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, приєднання до матеріалів справи клопотань про передачу матеріалів справи про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, а також про приєднання доказів у справі, але матеріали справи клопотань про допит свідків не містять.

За таких обставин доводи апелянта про неповноту судового розгляду є неспроможними, оскільки належні та допустимі докази того, що стороною захисту в суді першої інстанції заявлялося клопотання про допит свідків в матеріалах справи відсутні.

Також, апеляційним судом встановлено відсутність порушень вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та КУпАП під час складання адміністративних матеріалів.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження по справі, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Черкаського районного суду Черкаської області від 04 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанова остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка