Справа № 264/2420/19
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.04.2019 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши в м. Маріуполі матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає в АДРЕСА_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України,

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД№ 176361 від 06.04.2019 року, ОСОБА_2 06 квітня 2019 року о 01 годині 50 хвилин керував транспортним засобом BMW 316 державний номерний знак НОМЕР_1 біля будинку № 168 по пр. Металургів в Кальміуському районі м Маріуполя в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння зі згоди правопорушника, проводився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, за допомогою технічного засобу «Drager Alkotest» ARBL № 0932 від 06.04.2019 року результат позитивний 1,44%о. Від проходження огляду на стан спяніння в міському наркологічному диспансері м. Маріуполя (КЛПУ) відмовився в присутності двох свідків в установленому законом порядку. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.9 а ПДР України.

Правопорушник у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що правопорушника було повідомлено належним чином про день та місце слухання адміністративної справи щодо нього, а саме на 20.04.2019 року, про що у графі протоколу «Особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи» свідчить особистий підпис правопорушника. Вказані матеріали справи про адміністративне правопорушення надійшли до суду 11.04.2019 року, тобто завчасно до дати розгляду справи. Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов'язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутність. Крім того, в матеріалах справи містить розписка про вручення повістки.

Статтями 251, 280 КУпАП визначені фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до загальних положень ПДР ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов'язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.

Пунктом 2.9а ПДР України передбачено заборону керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Провина ОСОБА_2 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного спяніння підтверджується результатами тесту «Drager Alkotest 6810» № ARBL № 0932 тест № 1330 від 06.04.2019 року результат позитивний 1,44 %., актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних засобів, згідно яких проба на стан спяніння позитивна 1,44%о, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, в присутності яких проводився огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного спяніння за допомогою засобу «Драгер», рапортом поліцейського роти №3 батальйону УПП в Донецькій області ДПП ОСОБА_5 від 06.04.2019 року, а також доданим до матеріалів справи відеозаписом, на якому зафіксований факт управління ОСОБА_2 транспортним засобом та застосування до ОСОБА_2 газоаналізатора в присутності двох свідків, проведеного відповідно до положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 р. №1452/735 (далі Інструкція), складання протоколу про адміністративне правопорушення, а також постановою про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії САВ № 1046639 від 06.04.2019 року про притягнення ОСОБА_2 за порушення ПДР України за ч.2 ст.122 КУпАП та накладання штрафу в розмірі 425,00 грн., яке стало підставою законної зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2

За таких обставин, на підставі викладеного, суд відповідно до положень ст. ст. 251, 252 КУпАП, вважає, що у діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, а його вина у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення повністю доведена.

Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у звязку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, зокрема те, що ОСОБА_2 вчинив правопорушення, яке відноситься до грубих порушень ПДР України як таке, що безпосередньо впливає на безпеку дорожнього руху та її учасників; особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Ураховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність, суд вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

У відповідності до ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_2 підлягає до стягнення судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 130, 247, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. (десять тисяч двісті гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 384,20грн. судового збору.

На постанову протягом 10 днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Іллічівський райсуд м. Маріуполя.

Постанова може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців із дня її винесення. При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення.

Суддя: А. М. Іванченко