ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4855/19
провадження № 3/753/2062/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2019 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Мицик Ю.С., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, за ч. 2 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 299966, 19 лютого 2019 року ОСОБА_2 керував транспортним засобом «ЗАЗ 1102», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Бориспільській, 26-К в м. Києві в стані наркотичного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 (А) Правил дорожнього руху України, тобто скоїв правопорушення передбачене ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП). Огляд на стан наркотичного сп'яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку - лікарем-наркологом у Київській міській наркологічній клінічній лікарні «Соціотерапія».

ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, однак його представник заперечував винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП. При цьому надав клопотання про відкладення розгляду справи, з посиланням на те, що ним подано адвокатський запит до Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» щодо надання належним чином завірених копій акту медичного огляду та витягу з Журналу реєстрації медичних оглядів.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, адміністративний матеріал відносно ОСОБА_2 тривалий час, а саме з 05.03.2019 перебуває в провадженні Дарницького районного суду м. Києва. ОСОБА_2 вже подавав через канцелярію суду клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з наміром укласти договір про надання правничої допомоги, яке судом було задоволено.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Враховуючи вищевикладене, обмежений строк розгляду справ про адміністративні правопорушення та з метою уникнення затягування розгляду справи, вважаю за можливе розглянути справу за наявними доказами, відмовивши представнику ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ч. 2 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно з п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані наркотичного сп'яніння.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України №18 від 19 грудня 2008 року), судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП на стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю.

Суддя, заслухавши пояснення представника правопорушника, дослідивши письмові докази по справі, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 299966 від 19.02.2019, складений стосовно ОСОБА_2;

- висновок № 001974 з КМНКЛ «Соціотерапія», складений 21.02.2019, відповідно до якого ОСОБА_2 19.02.2019 перебував в стані наркотичного сп'яніння;

- довідку, складену старшим інспектором відділу адміністративної практики УПП в м. Києві ДПП капітаном поліції ОСОБА_4, згідно з якою ОСОБА_2 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп'яніння повторно протягом року;

- копію постанови Дарницького районного суду м. Києва від 31.07.2018 (витяг з єдиного державного реєстру судових рішень), згідно з якою ОСОБА_2 притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, вважає, що в діях останнього вбачається винність у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а ст. 245 цього Кодексу передбачає, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доводи представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, що висновок Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» № 001974 є недопустимим доказом, суд відхиляє, оскільки висновок відповідає усім вимогам, містить печатку, дату, підписи і у суду не виникає сумнівів з приводу його достовірності. Те, що у графі «Підпис обстежуваної особи про ознайомлення з результатами огляду» відсутній підпис ОСОБА_2 про ознайомлення із результатами огляду, не може бути єдиною підставою для визнання вказаного висновку недопустимим доказом, враховуючи, що нижче міститься його підпис, поруч з яким останній зазначив «здав сечу при мені опломбовано».

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що винність ОСОБА_5, у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, доведена повністю і підтверджується всією сукупністю доказів по справі.

При призначенні виду і міри адміністративного стягнення суддя врахував відсутність обставин, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення; характер правопорушення, особу порушника та його ставлення до вчиненого, а саме повторне вчиненням ним аналогічного правопорушення протягом року, ступінь його вини, а тому вважає, що ОСОБА_2М слід призначити адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що є необхіднім та достатнім для виправлення та запобігання новим правопорушенням в сфері дорожнього руху.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (384,20 грн.).

Враховуючи наведене вище, суддя вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 384,20 грн.

Керуючись ст. ст. 7, 40-1, 221, 251, 252, 266, 283, 284 КУпАП та на підставі ч. 2 ст. 130 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400 гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на три роки.

Строк позбавлення права керування відраховувати з моменту примусового вилучення посвідчення водія або моменту його добровільної здачі.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Строк пред'явлення постанови до примусового виконання три місяці з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Дарницький районний суд м. Києва.

СУДДЯ Ю.С. МИЦИК