Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/151/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2019 м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Ремез П.М., за участі секретаря судового засідання Волошиної Н.С., особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_3, розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_4, на постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 11.02.2019, стосовно

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 11.02.2019 на ОСОБА_4 накладене адміністративне стягнення за ч.1 ст. 130 КпАП України у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік та стягнуто у дохід держави судовий збір у сумі 384 грн 20 коп.

ОСОБА_4 визнаний винним у тому, що він 17.12.2018 о 21.00 год, по а/д Стрій-Тернопіль-Знамянка на 703 км, керував автомобілем КАМАЗ 5320, державний номер НОМЕР_1 з причіпом СЗАП 83571, державний номер НОМЕР_2, з ознаками наркотичного спяніння (розширені зіниці ока, млява мова), від проходження медичного огляду в медичному закладі на визначення стану спяніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду та скасувати її як незаконну та необґрунтовану, а провадження у справі закрити за відсутністю його в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вказує на те, що копію постанови суду він отримав поштою лише 28.02.2019 та не являючись спеціалістом у галузі права та за відсутності коштів на оплату послуг адвоката, 07.03.2019 звернувся до Першого Миколаївського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги із заявою про надання йому правничих послуг за рахунок держави, а тому десятиденний строк на апеляційне оскарження рішення суду пропущений ним з поважних причин, через що його слід поновити.

Також, вказує на те, що в тексті оскаржуваної постанови районного суду зазначено, що про час та місце розгляду справи він був повідомлений належним чином, але це не відповідає дійсності, оскільки судову повістку про виклик до суду він отримав поштою вже після того, як судове засідання відбулося.

Отже, провівши розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності та не отримавши докази належного інформування його про такий розгляд, суд першої інстанції позбавив можливості скористатися його процесуальними правами, чим допустив спрощений та однобічний підхід до розгляду справи.

Крім того, він не зміг заявити клопотання про передачу справи відносно нього до суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться його місце проживання, що в свою чергу позбавило його можливості особисто відвідувати судові засідання та надавати пояснення по справі.

Не маючи можливості взяти участь в судовому розгляді справи, він не зміг надати пояснень з приводу того, що поліцейські безпідставно зупинили його автомобіль та повідомили, що нібито він перебуває у стані наркотичного сп'яніння і повинен проїхати з ними до лікарні для проходження огляду або підписати протокол про відмову від такого огляду та їхати далі, а потім самостійно пройти огляд на стан сп'яніння у лікарні і принести до суду відповідну медичну довідку.

Він повірив у вказані твердження поліцейських та підписав протокол, а після роботи звернувся до лікарні для проходження такого огляду, але лікар роз'яснив йому, що такий огляд має бути проведено в присутності поліцейського і що зараз у цьому немає сенсу.

Таким чином, поліцейські не тільки не роз'яснили йому наслідків відмови від проходження огляду на стан сп'яніння, але ще й навмисно ввели його в оману, повідомивши, що він має можливість самостійно пройти такий огляд пізніше.

Те, що його поведінка не давала підстав вважати, що він перебуває у стані наркотичного сп'яніння, підтверджується і тим, що матеріали справи не містять жодних доказів відсторонення поліцейськими його від керування транспортним засобом.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення інспектора поліції ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_5, перевіривши доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Як слідує із матеріалів справи постанова суду першої інстанції за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення була постановлена 11.02.2019 за відсутності ОСОБА_4, що підтверджується даною постановою суду (а.с. 18-19).

Згідно супровідного листа копія постанови суду правопорушнику була направлена поштою 22.02.2019 (а.с. 21), а отримана правопорушником 26.02.2019, що підтверджується зворотним поштовим повідомленням (а.с. 25).

Із штемпелю районного суду слідує, що апеляційна скарга на постанову суду надійшла 20.03.2019 (а.с. 26), а поштою направлена 18.03.2019 (а.с. 31), тобто поза межами 10-ти денного строку з моменту отримання копії постанови суду.

З приводу поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду ОСОБА_4 надав копію заяви про надання безоплатної вторинної правової допомоги від 07.03.2019 (а.с. 30) та копію доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 13.03.2019 № 014-0100138, відповідно до яких ОСОБА_4 призначений захисник адвокат для здійснення захисту його інтересів.

За наведених обставин слід вважати, що ОСОБА_4 пропустив строк на апеляційне оскарження постанови Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 11.02.2019 з поважних на те причин (залучення захисника для захисту своїх інтересів), а тому строк на подання апеляційної скарги необхідно поновити.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

У судові засідання апеляційного суду, які відбулись 05.04 та 17.04.2019 ОСОБА_4 не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується зворотними поштовими повідомленнями. Крім цього, повідомлявся про це по телефону і за його клопотанням було призначено розгляд справи на 17.04.2019 в режимі відеоконференції з Жовтневим районним судом м. Миколаєва, однак скаржник до суду не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив та жодних клопотань про перенесення розгляду справи від нього не надходило, а тому вважаю можливим розглянути апеляційну скаргу без участі скаржника.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП районний суд всебічно, повно і обєктивно дослідив всі обставини справи, та правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого спяніння , чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, або що до вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції допитаний в якості свідка працівник поліції ОСОБА_3 надав показання, підтвердивши обставини складення протоколу про адміністративне правопорушення від 17.12.2018 стосовно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також, свідок пояснив, що на даний час не памятає за порушення яких саме ПДР України зупинили водія КАМАЗу ОСОБА_6 Транспортний засіб зупинили на обїзній дорозі м. Кропивницького та в ході спілкування з водієм, звернули увагу його поведінку, який був у збудженому стані та поводив себе агресивно. У звязку із такою поведінкою водія виникла підозра, що він перебуває у стані наркотичного спяніння. Підозра також підтвердилась після того, як перевірили ОСОБА_4 по базі «Армор» і виявилось, що до цього на ОСОБА_4 вже складався протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом у стані наркотичного спяніння. У подальшому, запросили двох свідків та в їх присутності ОСОБА_4 відмовився від проходження огляду на визначення стану наркотичного спяніння в медичному закладі. Від подальшого керування транспортним засобом ОСОБА_4 відсторонили, але автомобіль не вилучали, оскільки були відсутні правові підстави, так як вказаний транспортний засіб не перешкоджав руху іншим учасниками дорожнього руху.

Свідок ОСОБА_5 суду апеляційної інстанції надав показання, з яких убачається, що 17.12.2018 його зупинили працівники поліції та запросили бути свідком під час того, як громадянину ОСОБА_4, який керував транспортним засобом КАМАЗ, запропоновано пройти огляд на визначення стану наркотичного спяніння в медичному закладі, однак ОСОБА_4 відмовився від проходження такого огляду. При цьому, під час відмови ОСОБА_4 від проходження відповідного огляду, присутній був і другий свідок.

Окрім наведених показань, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 108493 від 17.12.2018, в якому викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення (а.с. 4); письмовими поясненнями ОСОБА_6, наданими ним працівникам поліції, відповідно до яких, 17.12.2018 по автодорозі М-12 Стрий-Знамянка 703 км., він керував транспортним засобом КАМАЗ д.н. НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції. На вимогу працівників поліції, в присутності двох свідків, відмовився від проходження огляду в медичному закладі на визначення стану наркотичного спяніння, так як курив марихуану (а.с. 5); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_7, які є аналогічними за своїм змістом, відповідно до яких, 17.12.2018 по автодорозі М-12 Стрий-Знамянка 703 км., стали свідками того, як водій транспортного засобу КАМАЗ д.н. НОМЕР_1 - ОСОБА_4, в їх присутності відмовився від проходження огляду в медичному закладі на визначення стану наркотичного спяніння (а.с. 6, 7).

Сукупність наведених вище доказів дає всі підстави вважати, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку з приводу доведеності винуватості ОСОБА_6 та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом з ознаками наркотичного спяніння та відмовився від проходження огляду на визначення стану спяніння в медичному закладі у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Ніяких порушень законодавства про адміністративні правопорушення, які б вплинули на правильність прийнятого місцевим судом рішення, та були б підставою для його скасування, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення і під час розгляду справи в суді першої інстанції, допущено не було.

Апеляційний суд не знаходить порушення права ОСОБА_4 на захист через розгляд справи за його відсутності, виходячи з такого.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Як встановлено матеріалами справи, судові засідання у даній справі призначались на 03.01, 14.01, 28.01.2019. При цьому, судовий розгляд кожного разу відкладався у звязку з неявкою в судове засідання правопорушника.

Про судове засідання, яке відбулось 11.02.2019 ОСОБА_4 був завчасно повідомлений та знав про час і дату розгляду справи, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення (а.с. 15). Однак жодного клопотання про відкладення розгляду справи від ОСОБА_4 не надходило.

З огляду на те, що ОСОБА_4 належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що свідчить про забезпечення судом його права бути присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення, йому надано достатньо часу для ознайомлення з матеріалами, надання особистих пояснень, бути заслуханим судом, надати докази, що доводять його невинуватість, апеляційний суд не вбачає обставин, які б порушували права правопорушника на захист, через розгляд справи за його відсутності.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 з того приводу, що він не перебував в стані наркотичного спяніння, що також підтверджується не відстороненням його від керування транспортним засобом, у повному обсязі спростовуються як його письмовими поясненнями, в яких він додатково зазначив, що подальший рух зобовязуюсь не продовжувати (а.с. 5) так і письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5, в яких він вказав, що ОСОБА_4 від керування транспортним засобом відсторонений (а.с. 7), а також поясненнями поліцейського ОСОБА_3, який підтвердив даний факт та вказав на те, що у нього не було підстав тимчасово затримувати транспортний засіб, оскільки він не перешкоджав руху іншим учасникам дорожнього руху.

При призначенні адміністративного стягнення, судом першої інстанції було в повній мірі дотримано вимоги ст. 33 КУпАП та остаточно призначено справедливе стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, яке за своєю суттю та розміром в повному обсязі буде сприяти вихованню ОСОБА_4 та запобігати в подальшому вчинення останнім нових правопорушень.

З урахуванням наведеного, суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_4, а тому постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 11 лютого 2019 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишає без зміни.

Керуючись ст. 294 ч. 8 п. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_4 строк на апеляційне оскарження постанови Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 11.02.2019.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову судді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 11.02.2019 стосовно ОСОБА_4 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2