Справа № 266/5396/19
Провадженя№ 3/266/1905/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2019 року м. Маріуполь

Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області Шишилін О.Г.,за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою:

АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серія ОБ №070743 від 08.08.2019 р. вбачається, що 08 серпня 2019 року, о 09 годині 35 хвилин, Донецька область. м. Маріуполь, Приморський район, вул..Бахчіванджи, 5 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Nissan Juke н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук. Від застосування на місці зупинки спеціального технічного засобу алкотест 6810, а також від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду в медичному закладі для встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився у присутності свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував свою провину, вказуючи на те, що 08.08.2019 р. приблизно о 09 год. він домовився зі своїм знайомим зустрітися на вул.. Бахчівнджи в м. Маріуполі куди приїхав на автомобілі. Він припаркував свій автомобіль та пішов на зустріч зі знайомим. Він вийшов з автомобілю, при цьому бачив співробітників поліції, які стояли неподалеку та зупиняли транспортні засоби. Коли він через деякий час повернувся до свого автомобіля до нього підійшов співробітник поліції та попросив пред`явити посвідчення водія та пройти тест на вживання алкоголю. Оскільки він Правила ПДР не порушував, взагалі не керував в той час автомобілем, вважаючи, що ця вимога поліцейського була безпричинна та не обґрунтована у зв`язку із чим відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Просив закрити провадження у справі.

Суд, проаналізувавши обставини справи, враховуючи позицію особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши докази, вважає, що викладені у протоколі обставини щодо скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст..130 ч. 1 КУпАП, не доведені, тому провадження по справі підлягає закриттю з наступних підстав.

У розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, притягнення особи до адміністративної відповідальності розцінюється як «кримінальне обвинувачення», оскільки адміністративні правопорушення мають ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції. Таку позицію висловив Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року.

Згідно ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах,одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» № 9 від 01.11.1996 року - докази повинні визнаватися здобутими незаконним шляхом, тоді, коли їх збирання й закріплення здійснено з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини, встановленого кримінально - процесуального законодавства або не уповноваженою на те особою, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами.

З диспозиції ст. 130 ч.1 КУпАП, відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає зокрема у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Така вимога уповноваженого органу повинна бути законною.

Згідно ч. 1 ст. 29 ЗУ «Про національну поліцію» поліцейський захід - це дія або комплекс дій превентивного або примусового характеру, що обмежує певні права і свободи людини та застосовується поліцейськими відповідно до закону для забезпечення виконання покладених на поліцію повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 30 ЗУ «Про національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом.

Випадки коли поліцейський може зупиняти транспортний засіб визначені ст. 35ЗУ «Про національну поліцію», зокрема у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху. При цьому поліцейський зобов`язаний проінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Так з матеріалів доданих співробітником поліції до протоколу не вбачається, що стало підставою для зупинки автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , чи було ним порушення Правил дорожнього руху України. У зв`язку із чим судом було витребувано від Лиманського ВП Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області докази, на підтвердження підстав для зупинки водія, які є значення для вирішення справи, проте таких доказів станом на день розгляду справи не надано.

Крім того судом було викликано в судове засідання свідки вказані в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки. Однак судові повістки повернулися без вручення з відміткою «адресат відсутній» у зв`язку із чим їх допит та попередження про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень не можливий, відповідно їх покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Таким чином суд приходить до висновку, що причиною відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду стало відсутність для цього підстав.

Аналогічне ОСОБА_1 пояснив в судовому засіданні, а саме, що його відмова була зумовлена не бажанням уникнути освідування на стан алкогольного сп`яніння, а саме тим, що його безпідставно було зупинено працівниками поліції та запропоновано без будь-яких на то законних підстав пройти таке освідування, що також узгоджується і з його письмовими поясненнями.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже слід дійти висновку, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 працівниками поліції були порушені вимоги ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» щодо безпідставної зупинки автомобіля під керуванням останнього.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, оцінивши докази по справі в сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 відмовився від проходження освідування на визначення стану алкогольного сп`яніння у законний спосіб відповідно до приписів ст. 19 Конституції України. А вимоги поліцейського про проходження осідування породжені поза межами повноважень визначених ст. ст. 30, 35 ЗУ «Про національну поліцію».

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події та складу правопорушення.

Таким чином, вважаю, що склад правопорушення в діях ОСОБА_1 передбачений ст.. 130 ч. 1 КУпАП у судовому засіданні не підтвердився, тому справа підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 130,247, 245, 251, 266, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Шишилін О. Г.