П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2019 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 березня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

за участю особи, яка притягнута до

адміністративної відповідальності ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 березня 2019 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови, ОСОБА_2 10 лютого 2019 року в 02 год. 45 хв. керував автомобілем «ВАЗ», номерний знак НОМЕР_1 по вул. Шевченка с. Вишеньки Київської області в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду, справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.Одночасно апелянт ставить питання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки вважає, що строк він пропустив із поважних причин.

Апелянт зазначає, що під час розгляду справи в суді першої інстанції він не був присутнім, оскільки не отримав судову повістку про виклик до суду. Він звертає увагу на те, що про судове рішення дізнався 02 квітня 2019 року, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження він пропустив поважних причин.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що постанова суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення справи.

Апелянт звертає увагу на те, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, він керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, огляд проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, проте це не відповідає дійсності, оскільки свідків під час проходження огляду не було.

ОСОБА_2 вказує на те, що його огляд на стан сп'яніння проведений з порушенням Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція). Апелянт зазначає, що огляд проводився за допомогою вимірювальної техніки та обладнання, не дозволених МОЗ та за відсутності даних про повірку цього засобу.

Апелянт зазначає, що повідомив поліцейському про те, що випив одне пиво в 01 год. 00 хв., проте до часу проходження ним огляду вміст алкоголю в його організмі вже був відсутнім.

З огляду на викладене, апелянт вважає, що постанова суду підлягає скасуванню, а провадження щодо нього закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Переглянувши справу та заслухавши пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, який підтримав клопотання про поновлення строку, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2 пропустив строк на апеляційне оскарження постанови суду з поважних причин.

Відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, 12 березня 2019 року судом за відсутності ОСОБА_2 ухвалене рішення про визнання його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Матеріали справи містять дані про те, що 02 лютого 2019 року ОСОБА_2 отримав копію постанови, а вже 08 квітня 2019 року подала апеляційну скаргу.

З урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свободпро право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2 пропустив строк на оскарження постанови з поважних причин, а тому його апеляційна скарга підлягає розгляду.

Заслухавши пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх доказів в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку апеляційного суду, суддя першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, в повній мірі дотримався вимог закону.

Судове рішення є вмотивованим. Суд вказав, які докази винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП він приймає, а тому доводи апелянта про те, що судом не дотримано положень ст. 245 КУпАП є необґрунтованими.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 стверджує, що постанова суду підлягає скасуванню із закриттям провадження щодо нього, оскільки процедура проходження огляду на визначення стану алкогольного сп'яніння грубо порушена.

Проте з такими доводами апелянта не погоджується апеляційний суд.

Оскаржуючи судове рішення, апелянт зазначає, що огляд на стан алкогольного сп'яніння проводився за допомогою приладу газоаналізатора Драгер «Алкотест 6810», який не дозволений до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а тому результати такого тесту є недопустимим доказом.

Апеляційний суд вважає, що такі доводи апелянта не ґрунтуються на законі.

Відповідно до п. 6 до Інструкції , огляд на стан сп'яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до переліку технічних засобів, до спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння належать газоаналізатори «AlcoQuant 6020», «Alcotest 6510», «Alcotest6820», «Alcotest6810», «Alcotest7410 Plus com», «Алконт 01».

В той же час, всі види газоаналізаторів Drager Alcotest зареєстровані та внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно з переліком, затвердженим наказом Державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529, що свідчить про правомірність використання приладу Драгер «Алкотест 6810» поліцейським під час виконання своїх службових обов'язків.

Відповідно до сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки, зокрема Драгер «Алкотест 6810» міжповірочний інтервал приладу становить один рік.

Як вбачається з роздрукованого результату приладу Драгер «Алкотест 6810», за допомогою якого ОСОБА_2 проходив огляд, останнє калібрування приладу проводилось 03 березня 2018 року, а ОСОБА_3 проходив огляд на стан сп'яніння 10 лютого 2019 року, що свідчить про належне здійснення повірки та калібрування приладу Драгер «Алкотест 6810», відтак підстави для визнання його результатів недійними відсутні.

Отже, огляд проведений у відповідності до ст. 266 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 керував автомобілем «ВАЗ», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп'яніння, чим порушив п. 2.9 ПДР України. Протокол про адміністративне правопорушення містить підпис правопорушника про те, що ОСОБА_2 ознайомлений з правами та обов'язками. Крім того, в протоколі містяться письмові пояснення ОСОБА_2, відповідно до яких він випив пиво.

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються роздруківкою алкотестеру «Драгер» від 10 лютого 2019 року, чим зафіксовано факт перебування водія ОСОБА_2 в стані алкогольного сп'яніння, де зазначено час проходження огляду та наявність в повітрі, яке видихав ОСОБА_2 в технічний пристрій Драгер «Алкотест 6810» 0,91 алкоголю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що огляд його на стан сп'яніння проходив без свідків, що є порушенням ст. 266 КУпАП.

Апеляційний суд не погоджується з такими доводами апелянта, оскільки як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 проходив огляд на стан сп'яніння в присутності свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, письмові пояснення яких містяться в матеріалах справи.

Крім того, суд апеляційної інстанції враховує, що за наслідками проведеного огляду на стан алкогольного сп'яніння, дані про який було занесено до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 будь-яких зауважень не висловлював, чим фактично засвідчив свою згоду з його результатами.

Враховуючи викладене, на думку апеляційного суду, судом першої інстанції зроблений правильний висновок про визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 березня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун