ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1191/19 Справа № 213/3201/19 Суддя у 1-й інстанції - Алексєєв О. В. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Котляр Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 вересня 2019 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 29 липня 2019 року, ОСОБА_2 приблизно о 05.15 годин по вул. Чумацький шлях в

м. Кривому Розі Дніпропетровської області керував автомобілем марки "ВАЗ 21033", державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.

Постановою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 вересня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, та стягнуто з останнього на користь держави судовий збір у розмірі 384, 20 гривень.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу, в який просить постанову скасувати, винести нову постанову, якою закрити щодо нього провадження по адміністративній справі, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що працівниками поліції йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, результат огляду був позитивний. Трубку при ньому не відкривали. Огляд проводився тричі, без присутності свідків. Після огляду поліцейським було залучено свідків, якими було надано письмові пояснення. З результатами тесту він не погодився, просив пройти огляд на стан сп`яніння в медичній установі. Чек драгеру він підписав. Від керування транспортним засобом відсторонений не був, що є порушення ч.7 ст.266 КУпАП.

Вказує на те, що суд першої інстанції не вжив достатніх заходів для допиту свідків.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутній запис з нагрудного відеореєстратора поліцейського.

Посилається на те, що у зв`язку з чисельними порушеннями порядку його огляду на стан сп`яніння, такий огляд, на підставі ст.266 КУпАП, має бути визнаний недійсним.

В суді апеляційної інстанції особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисник Котляр Т.В., які приймали участь в режимі відеоконференції, підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Так, обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, який підписаний ОСОБА_1 та наведені у ньому обставини підтверджується актом огляду на стан сп`яніння, що підписаний самим ОСОБА_1 і двома свідками ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , відповідно до якого результат тесту на стан сп`яніння становить 1,14 % проміле, та роздруківкою тесту на стан сп`яніння з аналогічним показником, який підписаний ОСОБА_1 .

Разом з тим, в суді першої інстанції надав пояснення працівник поліції Коваленко Б.Д. , який склав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_2 , під час огляду на стан алкогольного сп`яніння не заперечував щодо результатів огляду - 1,14 % проміле та повідомив, що напередодні він вживав алкоголь, також була всього одна спроба тесту, трубку якого відкрив самостійно ОСОБА_2 , що підтверджується наявним в матеріалах справи журналом судового засідання від 18 вересня 2019 року і технічним носієм інформації, на якому зафіксовано зазначене судове засідання відеозаписом (а. с. 50).

Під час оформлення протоколу про адміністративні правопорушення відповідно до ст.268 КУпАП ОСОБА_1 були роз"яснені його права, що також підтвердив в судовому засіданні працівник поліції Коваленко Б. Д . та зазначено в письмових поясненнях свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а. с. 7).

Доводи апеляційної скарги щодо прохання ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі є безпідставними, оскільки відповідно до протоколу та матеріалів справи, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився за його згодою із застосуванням приладу "Драгер 6820", відповідно до якого, у ОСОБА_1 виявлено 1,14 % проміле, з яким він погодився, та поставив свій підпис, у зв`язку з чим у працівників поліції не було необхідності направляти його до медичного закладу.

Будь-які відомості про те, що ОСОБА_2 , під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, пред"являв таку вимогу, матеріали провадження не містять.

Твердження ОСОБА_1 на невжиття судом усіх заходів щодо виклику свідків не заслуговують на увагу, оскільки суд першої інстанції неодноразово викликав ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в якості свідків шляхом смс-повісток про виклик на 21 серпня 2019 року, 27 серпня 2019 року, 04 вересня 2019 року, 18 вересня 2019 року (а. с. 15-16, 21-22, 30-31, 41-42), поштовими повідомленнями, що підтверджується фіскальними чеками про їх направлення адресатам (а. с. 35), а також телефонограмами (а. с. 44, 45), які до суду так і не з`явились.

Не відсторонення від керування транспортним засобом ОСОБА_1 , а також відсутність відеозапису події, яка відбулась за участю ОСОБА_1 , не спростовують висновків суду, що підтверджуються дослідженими судом першої інстанції доказами, зазначеними у постанові суду.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених доказів не убачається, тому вказані докази є належними та допустимими.

Беручи до уваги вищенаведене, доводи апеляційної скарги не можна визнати обґрунтованими, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки не виникає сумніву щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279,280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

При цьому суд першої інстанції у достатній мірі врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, обставини справи, особу правопорушника, та обґрунтовано застосував до нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 вересня 2019 року- залишити без задоволення.

Постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 вересня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко