Справа № 372/3824/19
Провадження № 3-1304/19
П О С Т А Н О В А

іменем України

01 листопада 2019 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Кравченко М.В. розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Обухівського відділу Національної поліції ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, реєстраційний номер облікової карти платника податків суду не відомо

по ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

13 червня 2016 року о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_1 керуючи автомобілем КАМАЗ д.н.з. НОМЕР_1 на автодорозі Київ-Знам`янка 51 км. переїжджаючи нерегульоване перехрестя з головної дороги не був уважним за кермом не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб безпечно керувати своїм транспортним засобом і в разі виявлення небезпеки вжити заходів для уникнення ДТП. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження і власникам завдано матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_1 , порушив пункти 2.3 Б, 12,1, 12.3, Правил дорожнього руху, скоївши тим самим правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При складенні протоколу ОСОБА_1 вину не визнав.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 вину не визнав та надав суду пояснення в яких зазначив, що 24 жовтня 2019 року інспектором Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області було викликано його до відділу для складення відносно нього протоколу серії ДПР18 № 511671 від 24.10.2019р. про нібито вчинення ним 13.06.2016 року, адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою притягнення його до адміністративної відповідальності. Дійсно, 13.06.2016 року близько 17 год. 30 хв. на 51 км. автодороги Київ-Знам`янка сталося ДТП за участю автомобіля «ЗАЗ 110307» під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Камаз» яким керував ОСОБА_1 .

В день події - 13.06.2016 року ОСОБА_1 виконував черговий рейс, згідно правил дорожнього руху їхав по головній дорозі Київ-Знам`янка, на 51 км вказаної автодороги близько 17 год. 30 хв. переїжджав перехрестя та майже коли закінчував маневр з переїзду в заднє ліве колесо мого службового автомобіля «Камаз» державний номерний знак НОМЕР_1 вдарився автомобіль «ЗАЗ 110307» державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 Погодні умови в той день були добрі та був ясний сонячний день, дорожнє покриття було сухе, почував ОСОБА_1 себе також добре.

Як вюбачається із письмових та усних пояснень ОСОБА_1 під`їжджаючи до перехрестя він подивився вліво та вправо, створджує, що добре бачив все навколо. З правої сторони - автомобілі чи інші транспортні засоби не їхали. З лівої сторони бачив, що їхав автомобіль ЗАЗ, на його погляд, автомобіль їхав з досить великою швидкістю приблизно 60-70 км на годину. При цьому, швидкість з якою їхав він була приблизно 50-60 км на годину. Враховуючи те, що у нього не було перешкод з права, він їхав по головній дорозі - то не очікував таких дій від водія автомобіля ЗАЗ. Він розумів, що водій ОСОБА_3 добре бачила його автомобіль, оскільки видимість на дорозі була гарною, її автомобіль він також бачив. Проте, ОСОБА_3 бачивши його автомобіль, не застосувала гальмування, щоб зупинитися перед перехрестям, оскільки напрямок головної дороги вже декілька років, як змінився вона їхала далі і в результаті чого здійснила наїзд на автомобіль «Камаз» яким керував він.

ОСОБА_1 повідомив та звернув увагу суду, що на вказаній ділянці дороги, перед перехрестям яким рухалася водій ОСОБА_3 встановлено знак, який згідно Правил дорожнього руху України затверджених Постановою КМУ 10.10.2001 року за № 1306 (далі - ПДР України) має номер 7.8 «Напрямок головної дороги» де вказано, що цей напрямок повертає в праву сторону, а автомобіль ЗАЗ їхав прямо, отже, згідно вказано знаку водій даного автомобіля порушила правила дорожнього руху, що і спричинило ДТП. Також, на самому дорожньому покритті перед перехрестям, на шляху автомобіля ОСОБА_3 перед перехрестям, нанесені знаки «трикутники», які підтверджували, ОСОБА_4 повинна була зупинитися та уступити мені дорогу, проте, вона не зупиняючись продовжила рух. Можливо ОСОБА_3 не бачила мене в результаті своєї неуважності, а можливо думала, що так як було раніше, саме вона рухається по головній дорозі. Після ДТП ОСОБА_3 весь час доводила, що вона права та що саме у неї головна дорога, що якраз і підтверджує те, що вона не гальмувала і не мала не меті пропускати автомобілі з головної дороги.

Таким чином, ОСОБА_1 рухався по головній дорозі, тому вправі був розраховувати, що інший учасник дорожнього руху водій іншого пошкодженого автомобіля буде дотримуватись Правил дорожнього руху.

Наданими судді матеріалами пояснення та захисна позиція особи, що притягується до адміністративної відповідальності належними і допустимими доказами переконливо не спростована.

Наявні у матеріалах судові рішення, звернення і пояснення іншої водія, представлені нею письмові докази частково неналежно посвідчені та не можуть слугувати допустимими доказами винуватості водія ОСОБА_1 , оскільки стосуються здебільшого посилань на невинуватість ОСОБА_5 . Крім того, матеріали справи не містять відомостей про те, що такі письмові докази здобуті саме у межах процедур притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбачених КУпАП, тобто у встановлений цим Кодексом спосіб і порядку.

Відповідно до вимог ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.1.4 Правил дорожнього руху України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Згідно абз. б п. 2.3 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно вимог ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Дослідивши всі докази зібрані при справі суд вважає, що за наслідками розгляду справи належними і допустимими доказами не доведено наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження у справі не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вище викладене, керуючись ст. 124, п.1 ст. 247, ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом 10 (десяти) днів з дня винесення даної постанови в порядку ст. ст. 287-291 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя М.В. Кравченко