ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1180/19 Справа № 202/5218/19 Суддя у 1-й інстанції - Шофаренко Ю. Ф. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ійого захисника Філіповського В. В . , потерпілого ОСОБА_4 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 12 вересня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові, 27 червня 2019 року об 11 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки "Daewoo Lanos", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на перехресті вул. Воронежська та вул. Оренбурзька в м. Дніпрі, перед здійсненням маневру повороту ліворуч не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасника руху, внаслідок чого при здійсненні маневру допустив зіткнення з автомобілем «Lexus RX350», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався у попутному напрямку, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність, передбачена ст. 124 КУпАП.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 вересня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень 00 копійок, а також стягнуто з нього судовий збір на користь держави в розмірі 384 гривні 20 копійок.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в який просить скасувати постанову як незаконну і необґрунтовану, винесену з порушенням норм процесуального і матеріального права, винести нову постанову, якою закрити щодо нього провадження по справі за адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції не було з`ясовано обставини, які мають значення для розгляду справи, оскільки під час розгляду справи допустився порушення його права на захист.

Посилається на те, що він здійснював поворот ліворуч, саме на перехресті, до цього їхав із включеним показником повороту, потерпілий ОСОБА_4 їхав за ним, отже бачив його і при цьому пішов на обгін на перехресті, а не перед ним, що підтверджує і схема місця пригоди.

Вказує на те, що суддя не звернув увагу на те, що покази ОСОБА_4 не спроможні з технічної точки зору, який в суді зазначав, що водій автомобіля "Daewoo Lanos" почав змінювати поворот ліворуч, коли він порівнявся з ним, тобто зазначене не відповідає тим пошкодженням, які наявні на автомобілях, більш того, суперечать схемі з місця пригоди на якій зафіксовано автомобілі під час їхньої зупинки.

Крім того, поза увагою судді залишився той факт, що ОСОБА_4 в порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, при виявленні перешкоди у вигляді його автомобіля не застосовував екстрене гальмування, при цьому зіткнення відбулося коли він вже закінчив поворот ліворуч та з`їхав з перехрестя, що є доказом того, що порушення п.п.12.3, 14.2, 14.6 Правил дорожнього руху України саме ОСОБА_4 знаходяться в причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Більш того, він в свою чергу згідно із положеннями Правил дорожнього руху України, при здійсненні повороту ліворуч із крайнього лівого положення на проїзній частині дороги, мав пропустити транспортні засоби, які їхали йому на зустріч.

Зазначає, що суддя безпідставно відмовляв захиснику у задоволенні клопотань, таких як про фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу з підстав, що положеннями КУпАП не передбачено таке фіксування; про проведення авто-технічної експертизи з підстав того, що захисник в судовому засіданні без особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тобто перебуває без повноважень; після цього особисто він повторно звернувся із цим клопотанням до суду, яке залишилось без розгляду; про закриття провадження по справі за адміністративною відповідальністю, оскільки станом на 10 вересня 2019 року здійснюється досудове розслідування за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 27 червня 2019 року, однак і це клопотання залишилось без задоволення.

Вказує на те, що судом було задоволено клопотання захисника про виклик і допит свідка ОСОБА_4 , проте свідка не допитував, а відібрав у нього лише пояснення, не надавши захиснику ставити йому запитання, пояснивши, що він без особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не має повноважень в суді, лише може бути присутнім у якості вільного слухача.

В суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 і його захисник Філіповський В.В.підтримали доводи апеляційної скарги, просили їх задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення апеляційних вимог.

Заслухавши доповідь судді, учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для закриття провадження у справі, суд апеляційної інстанції вважає їх обґрунтованими, оскільки в матеріалах провадження відсутні докази, які б вказували на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на що суд першої інстанції не звернув уваги.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, під час розгляду справи суд має вирішити: чи було вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні та чи підлягає вона відповідальності. Зазначені питання під час розгляду справи суд має вирішувати з аналізу наявних у справі доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП. Тобто усі кваліфікуючі ознаки правопорушення, як об`єктивної, так і суб`єктивної сторони мають доводитися певними доказами та мати своє відображення у певних документах, які складаються на місці вчинення правопорушення із дотриманням чинного законодавства.

Суд першої інстанції, дійшовши висновку про винність ОСОБА_1 , не проаналізував та не надав належної оцінки дослідженим доказам, у зв`язку з чим висновки суду щодо доведення вини водія ОСОБА_1 не підтверджуються дослідженими доказами.

Визнаючи винним ОСОБА_1 , судом першої інстанції було встановлено, що водій ОСОБА_1 в порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху України, не переконався в безпечності свого маневру - повороту ліворуч, не ввімкнувши відповідний світловий покажчик повороту, не доїжджаючи до перехрестя почав виконувати поворот ліворуч, де в цей момент здійснював обгін водій ОСОБА_4 , внаслідок чого сталась дорожньо-транспортна подія.

Разом з тим, відповідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно із п. 1.4 Правил дорожнього руху України кожен учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Зазначені обставини судом першої інстанції не були з`ясовані.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 зазначив, що рухаючись по вул.Воронежській у бік пр. Слобожанського, впевнившись, що за ним інших автомобілів не має, включивши лівий покажчик повороту, почав виконувати маневр - повертати ліворуч, тим самим, почув удар у ліву бокову частину свого автомобіля.

Однак ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що перед ним рухався автомобіль "Daewoo Lanos", який почав знижувати швидкість та поводити себе невпевнено на дорозі, у зв`язку з чим, він почав виконувати маневр - обгін вказаного автомобіля, та в момент, коли автомобілі майже зрівнялися, водій ОСОБА_1 , без ввімкнення покажчика повороту, різко повернув уліво.

Наявні в матеріалах провадження пояснення водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_4 містять суперечливі відомості щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди.

Також додана до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події схема не містить умовних позначень, не зрозуміло де і який автомобіль, місце їх зіткнення, напрямки руху.

Судом не було з`ясовано та перевірено встановлений механізм дорожньо-транспортної пригоди щодо виконання маневру - повороту ліворуч без увімкнення показника повороту та не доїжджаючи до перехрестя водієм ОСОБА_1 Такі пояснення потерпілого не підтверджуються матеріалами провадження, оскільки обидва автомобіля на схемі зображені за перехрестям.

Судом апеляційної інстанції відмовлено у задоволенні клопотання щодо проведення експертизи, оскільки відсутні вихідні дані.

Жодних інших об`єктивних даних, які б надали можливість усунути наявні суперечності у поясненнях учасників пригоди, у матеріалах справи не має.

Враховуючи зазначене, висновки суду щодо доведення вини водія ОСОБА_1 зроблені без детальної перевірки показань водіїв, на їх відповідність з технічної точки зору та без встановлення наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями водія ОСОБА_1 та наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Під час перегляду справи апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції розглянув справу з порушенням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, без з`ясування усіх фактичних обставин, які мають бути обов`язково з`ясовані під час розгляду справи, а тому постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Приймаючи таке рішення апеляційний суд керується також вимогами ст. 62 Конституції України, яка закріплює презумпцію невинуватості та передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись саме на користь цієї особи.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 вересня 2019року- задовольнити.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 вересня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою закрити провадження на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в діях ОСОБА_1

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко