П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Балацька Г.О.,

за участі особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_1 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2018 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Постановою суду визнано доведеним, що ОСОБА_1 30.09.2018, о 14 год. 00 хв., по вул. Столичне шосе, 95 у м. Києві, керував транспортним засобом "Хонда", д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп?яніння (запах алкоголю з порожнини рота).

Від проходження огляду на стан сп?яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, першочергово поставив питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, який пропущений з поважних причин, оскільки справу розглянуто 31.10.2018 у його відсутність, оскаржувана постанова йому направлена - 21.11.2018, яку він отримав - 24.11.2018, а вже 01.12.2018 він направив апеляційну скаргу.

Що стосується апеляційних вимог, то ОСОБА_1 просить постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 31.10.2018 щодо нього скасувати як необґрунтовану, що винесена з порушенням матеріального та процесуального права, постановити нову, якою закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, працівниками поліції було здійснено ряд порушень при складані протоколу про адміністративне правопорушення, а саме: всупереч норм Закону України "Про національну поліцію" транспортний засіб, яким він- ОСОБА_1 керував, був зупинений без законної підстави на те, при цьому працівники поліції, порушуючи приписи Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та положення ст. 266 КУпАП не запропонували йому- ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного сп?яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, на щоб він погодився, але у працівників поліції не було приладу "Драгер", тому вони запропонували йому одразу ж проїхати до медичної установи, на що він дійсно відмовився.

Крім того, ОСОБА_1 послався на те, що його не було відсторонено від керування транспортним засобом, що не узгоджуються з формулюванням правопорушення, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вислухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 на підтримання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, який наполягав на задоволенні апеляційних вимог у повному обсязі, дослідивши матеріали справи та додатково надані дані, переглянувши відеозапис, що витребуваний та долучений до матеріалів справи, перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови та доводи апеляційної скарги, слід дійти наступних висновків.

Згідно зі ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як наголошується в ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи.

Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Дані вимоги закону у повній мірі судом першої інстанції не дотримані, оскільки як указують матеріали справи, до Голосіївського районного суду м. Києва 29.10.2018 надійшло клопотання ОСОБА_1 про передачу справи до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області за місцем його проживання (а.с. 8 - 9), що задоволено не було з прийняттям постанови по суті обставин, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, - 31.10.2018 за відсутності ОСОБА_1 , який просив тільки розглянути клопотання у його відсутність (а.с. 10 - 10-А).

Як далі видно з супровідного листа місцевого суду, копія вказаної постанови направлена ОСОБА_1 - 31.10.2018 (а.с. 11), проте, згідно штемпеля на конверті з суду, постанова ОСОБА_1 направлена - 21.11.2018 (а.с. 22), яку він отримав, за його повідомленням - 24.11.2018, що узгоджується у часі з поштовим відправленням копії постанови, на яку - 01.12.2018 ОСОБА_1 і подав апеляційну скаргу (а.с. 14 - 23).

За викладеним, слід погодитися з клопотанням ОСОБА_1 про пропуск ним строку на апеляційне оскарження постанови з поважних причин, який підлягає поновленню.

Суд апеляційної інстанцій розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та встановлені судом першої інстанції, за доводами, означеними в апеляційній скарзі, на виконання вимог ст. 294 КУпАП.

Згідно положенням ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, нормою ст. 280 КУпАП регламентовано, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ці вимоги закону при розгляді суддею місцевого суду справи за протоколом про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 , - не дотримані.

Так, ОСОБА_1 під час апеляційного перегляду справи вказує, що дійсно 30.09.2018, в денний час, він керував транспортним засобом "Хонда", д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Столичне шосе, 95 у м. Києві, коли був зупинений працівниками поліції.

Причиною зупинки транспортного засобу, за повідомленням йому працівниками поліції, слугувало те, що він- ОСОБА_1 нібито не набрав необхідної швидкості руху на дорозі, після чого працівники поліції запропонували йому проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп?яніння, оскільки, зі слів патрульних, технічний прилад "Драгер" був відсутній у екіпажу.

Він- ОСОБА_1 дійсно відмовився проїхати з працівниками поліції до медичного закладу, оскільки не міг залишати автомобіль без нагляду на дорозі, але при цьому був не проти пройти тестування на стан алкогольного сп?яніння за допомогою приладу "Драгер" на місці зупинки транспортного засобу.

Прилад "Драгер" привезли через дві години, але він уже тестування не проходив.

Дані пояснення ОСОБА_1 матеріалами справи не спростовані.

А саме, зі змісту рапорту поліцейського відділення № 5 батальйону супроводження (із забезпечення проїздів) ГУ НП в м. Києві Нішпорського Д.М. видно, що нарядом поліції, у складі якого він перебував, о 13 год. 30.09.2018 було зупинено автомобіль "Хонда", д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , у якого були наявні ознаки алкогольного сп?яніння, а тому вони викликали по лінії "102" патрульну поліцію, які склали протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП (а.с. 2).

Рапорт отримав поліцейський ОСОБА_3 , який і склав протокол про адміністративне правопорушення.

З даного рапорту не видно підстав зупинки ОСОБА_1 , проте встановлено, що наряд поліції у складі ОСОБА_4 дійсно не мав технічного приладу для визначення стану сп?яніння водія, у зв?язку з чим і викликав інший наряд поліції.

Водночас, згідно повідомлення заступника начальника ДПП УПП у місті Києві, що надійшло до суду апеляційної інстанції 21.01.2019, окрім протоколу серії БД № 343863 від 30.09.2018 інші протоколи про порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху чи постанови - не виносилися (а.с. 41), що також не дає можливості визначити причину зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , що є одним з етапів процедури проходження водієм огляду на стан сп?яніння, який підлягає встановленню.

Отже, причина зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції - залишилася нез?ясованою.

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 3438636 від 30.09.2018, в означений день, в 14 год. 00 хв., по Столичному шосе, 95 у м. Києві, ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Хонда", д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп?яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота.

Від проходження огляду на стан сп?яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

Аналізуючи у взаємозв?язку зміст протоколу про адміністративне правопорушення з даними рапорту працівника поліції - Нішпорського Д.М., слід визнати, що працівник поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_3 приїхав за викликом щонайменше через годину після зупинки ОСОБА_1 нарядом поліції у складі Нішпорського Д.М., між тим у протоколі вказаний час зупинки транспортного засобу о 14 год. 00 хв., замість 13 год. 00 хв.

При цьому, звертає на себе увагу і та обставина, що, згідно змісту протоколу, ОСОБА_1 і керував транспортним засобом об 14 год. 00 хв., і в цей же час, а саме - о 14 год. 00 хв., був складений і протокол про адміністративне правопорушення (а.с. 1), чого відбутися не може з урахуванням часу, необхідного для встановлення ознак алкогольного сп?яніння у водія, часу на запрошення свідків-понятих, у присутності яких проводиться процедура огляду водія для визначення стану алкогольного сп?яніння за допомогою приладу "Драгер", а у разі незгоди водія з його результатами або у разі незгоди на проходження такого огляду за допомогою спеціального технічного засобу - у медичній установі, як те регламентують приписи ст. 266 КУпАП, що узгоджується з положеннями п. 3 "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, зі змінами, п.п. 4, 6 Розділу І та п. 12 Розділу ІІ Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я від 09.11.2015 за 1452/735, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1412/27858, які найшли своє відображення і в "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 за № 1395, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853.

Проте, вказані обставини, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, підтвердили своїми підписами у протоколі свідки-поняті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які, крім того в поясненнях від 30.09.2018, виклали, що ОСОБА_1 був зупинений о 14 год. 00 хв., що є спірним, та відмовився від проходження огляду як за допомогою приладу "Драгер", так і у лікаря-нарколога у медичній установі (а.п. 3, 4).

Водночас, з відеозапису з нагрудної камери поліцейського видно, що працівник поліції пропонує ОСОБА_1 у присутності вказаних свідків-понятих пройти огляд на стан сп?яніння лише у лікаря-нарколога, на що ОСОБА_1 дійсно відмовився, посилаючись на те, що він тверезий (а.с. 5, 42), що не суперечить його власноручно викладеним поясненням у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що він тільки напередодні - 29.09.2018 дійсно випив під час вечері бокал пива (а.с. 1), а тому і не вважає, що перебуває у стані алкогольного сп?яніння.

Отже, з відеозапису не видно, що ОСОБА_1 пропонували пройти огляд для визначення стану алкогольного сп?яніння за допомогою приладу "Драгер" на місці зупинки транспортного засобу, як і того, що цей прилад дійсно був у працівників поліції на час складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

З метою усунення вказаного протиріччя до суду апеляційної інстанції викликалися свідки-поняті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які в судове засідання не з?явилися і будь-яких пояснень у запропонованій судом формі, що передбачена процесуальним законом, не надали (а.с. 34 - 36).

При цьому слід визнати, що свідки-поняті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є мешканцями, відповідно, м. Хмельницького та м. Львова, працюють водіями, судове повідомлення про явку до суду - не отримали, отже не з?вилися до суду апеляційної інстанції з поважних причин.

Отже, письмові пояснення свідків-понятих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо обставин пропозиції ОСОБА_1 пройти на місці зупинки транспортного засобу під його керуванням освідування для визначення стану алкогольного сп?яніння за допомогою приладу "Драгер", суд до уваги не приймає, оскільки вони не підтверджуються доказами у справі.

Заслуговують на увагу і доводи ОСОБА_1 про те, що його всупереч вимогам закону не було відсторонено від керування транспортним засобом, оскільки такі дані в матеріалах справи відсутні.

Крім того слід вказати, що, дослідивши докази у провадженні і суд першої інстанції визнав доведеною лише таку ознаку алкогольного сп?яніння, що була наявна у ОСОБА_1 , - як запах алкоголю з порожнини рота, ніяким чином не виказавши свого ставлення щодо наявності у ОСОБА_1 нестійкої ходи, про що зазначається в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 10).

При цьому, не можна не послатися на те, що відповідно до п. 4 Розділу І Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я від 09.11.2015 за 1452/735, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1412/27858, ознаками наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції, є:

- наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп?яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

- звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

- сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

- почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Отже, суд не встановив обставин наявності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп?яніння, які можуть слугувати підставою для проведення процедури огляду водія для визначення стані алкогольного сп?яніння.

За наведеним, у сукупності, слід дійти висновку, що докази у справі за протоколом про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 , містять істотні суперечності, усунути які в суді апеляційної інстанції не виявилося за можливе, а тому, з урахуванням положень ст. 62 Конституції України, які регламентують презумпцію невинуватості і те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачаться на її користь, - суд апеляційної інстанції приймає рішення про скасування постанови Голосіївського районного суду м. Києва суду від 31.10.2018 стосовно ОСОБА_1 з прийняттям нової постанови про закриття провадження в справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За підсумками, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2018 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 невинуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та закрити провадження в справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Г.О.Балацька