Житомирський апеляційний суд
Справа №295/9613/19 Головуючий у 1-й інст. Болейко А. П.
Категорія ч. 2 ст. 172-6 КУпАП Доповідач Шевченко В. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року м. Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Шевченко В.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Білоус Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Сачка А.В., який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 30 серпня 2019 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Полянка, Баранівського району, Житомирської області, проживаючого: АДРЕСА_1 ,

за участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Сачка А.В.,

прокурора Толочко І.О.,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 30 серпня 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп.

Судом встановлено, що перебуваючи на посаді поліцейського роти № 4 батальйону УПП в Житомирській області ДПП, у відповідності до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), будучи суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону у десятиденний строк з моменту придбання майна на суму, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, 12.12.2018 року на підставі договору купівлі-продажу квартири від 12.12.2018 року № 12833, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , останній придбав двокімнатну квартиру у АДРЕСА_2 , вартістю 419120 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2018 року, письмово не повідомив про це Національне агентство, шляхом внесення відомостей до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства, чим порушив вимоги, передбачені чинним законодавством України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, адвокатом Сачком А.В ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Богунського районного суду м. Житомира від 30.08.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Постановити нову, якою провадження у справі закрити за відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Зазначає, що оскаржувана постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального права.

Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки суб`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, оскільки у нього не було прямого умислу на його скоєння, а відтак робить неможливим притягнення його до адміністративної відповідальності за даною статтею.

Послався на те, що 22.02.2019 подав щорічну декларацію за 2018 рік, в якій вказав про придбану квартиру. Від колег в травні 2019 року дізнався, що потрібно подати декларацію про суттєві зміни, і що вказані дії вчасно не зробив. 04.06.2019 року ОСОБА_1 подав декларацію про суттєві зміни в майновому стані.

Зазначив, що у диспозиції ст.172-6 КУпАП не визначені наслідки порушення вимог фінансового контролю, тобто склад цього правопорушення є формальним, діяння передбачені цією статтею можуть бути вчинені тільки умисно, тобто вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Послався на те, що ОСОБА_1 забув подати декларацію, оскільки у дружини був кесарів розтин, народилася донька 27.11.2018 року, крім того вони переселилися з смт. Романова до м. Житомира у нову квартиру (був заклопотаний цим). Крім того, такі зміни відбувались терміново, оскільки влаштувався на нову роботу, а саме був призначений 18.11.2018 року поліцейським роти № 4 Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

ОСОБА_1 на роботі характеризується виключно позитивно, на утриманні перебуває дружина (в декретній відпустці), малолітні діти.

Заслухавши пояснення адвоката Сачка А.В., який підтримав доводи апеляційної скарги, прокурора, яка заперечила щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією № 000021 від 26.06.2019 року, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді поліцейського роти № 4 батальйону УПП в Житомирській області ДПП, у відповідності до п/п. «з» п.1 ч.1 ст.3 Закону, будучи суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, в порушення вимог ч.2 ст.52 Закону у десятиденний строк з моменту придбання майна на суму, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, (тобто суму доходу, що перевищує 88 100,00 грн.), письмово не повідомив про це Національне агентство з питань запобігання корупції (далі НАЗК), шляхом внесення відомостей до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, яке передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП (а.с. 1-7).

Відповідно до п/п. «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону, суб`єктами, на яких поширюється його дія , зокрема, є поліцейські.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 наказом від 16.11.2018 року призначений на посаду поліцейського роти № 4 батальйону УПП в Житомирській області (а.с. 11). Судом 1-ї інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 05.12.2018 року, ОСОБА_1 продав належний йому на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_3 ОСОБА_4 за 119990,00 (сто дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто) грн (а.с. 24-27).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 12.12.2018 року ОСОБА_1 придбав квартиру АДРЕСА_4 у ОСОБА_2 за 419 120,00 (чотириста дев`ятнадцять тисяч сто двадцять) грн (а.с. 28-31).

Згідно ч.2 ст.52 Закону, у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 року, прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2018 року становив 1762 грн.

Таким чином, 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб на час придбання ОСОБА_1 майна становило 88 100 грн.

Отже, він, перебуваючи на посаді поліцейського роти № 4 батальйону УПП в Житомирській області, й відповідно, будучи особою, на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» (п/п. «з» п.1 ч.1 ст.3 Закону), придбавши 12.12.2018 року квартиру АДРЕСА_4 , за 419120,00 (чотириста дев`ятнадцять тисяч сто двадцять) грн, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2018 року, відповідно до вимог ч.2 ст.52 Закону, був зобов`язаний у десятиденний строк з моменту придбання майна, письмово повідомити про це НАЗК шляхом заповнення відповідної форми на офіційному сайті НАЗК.

Однак, ОСОБА_1 , у порушення вищевказаних норм Закону, не подав протягом десятиденного терміну з моменту придбання майна повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Письмово повідомив НАЗК про суттєві зміни в майновому стані лише 04.06.2019 року (а.с.33, 37-47).

28.02.2019 року ОСОБА_1 подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік, у якій в розділі «об`єкти нерухомості» зазначив інформацію про вказану квартиру (а.с. 37-47, 79).

Згідно ч.2 ст. 172-6 КУпАП адміністративна відповідальність настає за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Юридичний склад адміністративного правопорушення це передбачений нормами права комплекс ознак (елементів), за наявності яких певне протиправне діяння можна кваліфікувати як адміністративний проступок.

Для встановлення наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення, орган (посадова) особа відповідно до вимог ст.280 КУпАП повинен з`ясувати наявність комплексу ознак, який передбачає чотири елементи, а саме: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона.

Доводи апеляційної скарги захисника стосовно того, що ОСОБА_1 не бажав настання негативних наслідків від діяння, висновків суду першої інстанції не спростовують.

За змістом норми ч.2ст.172-6 КУпАП, склад правопорушення є формальним. До формальних належать склади, в яких немає ознаки настання шкідливих матеріальних наслідків.

Разом з тим, обов`язковим елементом складу вказаного адміністративного правопорушення є умисна дія - умисне неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, а тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, який приймає участь у розгляді справи, зобов`язані довести суду наявність у діях особи умислу на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни в майновому стані.

Доводи апелянта стосовно того, що у діях ОСОБА_1 відсутні ознаки суб`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, оскільки у нього не було прямого умислу на його скоєння, є неспроможними.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.

В матеріалах адміністративної справи наявна копія Рекомендації для поліцейських, державних службовців та працівників поліції, які є суб`єктами декларування про дотримання окремих обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції» при прийнятті на службу, в яких ОСОБА_1 18.06.2018 року власноруч зазначив, що з вимогами законодавства, у тому числі, щодо встановлення адміністративної відповідальності за несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, ознайомлений (а.с. 21).

Будь-яких поважних причин, які б об`єктивно перешкодили ОСОБА_1 своєчасно повідомити НАЗК про суттєві зміни у майновому стані після придбання ним 12.12.2018 року нерухомого майна, судом не встановлено, а посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 забув подати вказане повідомлення через ряд життєвих обставин (народження дитини, клопоти з приводу придбання квартири, ремонтні роботи у ній) не впливають на правильність висновків суду 1-ї інстанції щодо наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції надав належну оцінку усім наявним в матеріалах справи доказам, та дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2ст.172-6 КУпАП.

В апеляційній скарзі не наведено інші, не досліджені судом докази, якими б спростовувались висновки суду першої інстанції. Не надано таких доказів і під час розгляду справи апеляційним судом.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що судом при розгляді адміністративної справи були порушені вимоги закону, які б призвели до неправильного її вирішення.

За таких підстав, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 відповідає вимогам ст.ст.33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Сачка А.В., який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Богунського районного суду м. Житомира від 30 серпня 2019 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: