пр. № 3/759/6577/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -Оздоби М.О.,
при секретарі -Левчиній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли від УПП у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код невідомий, за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 12.08.2019 року приблизно о 20.20 годин, на вул.Кільцева дорога напроти вул.Зодчих, 74 в м.Києві, керував автомобілем «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, тремтіння пальців рук, блідість обличчя, млява мова. Від проходження медичного огляду для визначення стану впливу наркотичних чи токсичних речовин, у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 12.08.2019р. керуючи автомобілем «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції. Службове посвідчення вони не пред`явили. У ході спілкування йому повідомили, що його позбавлено право керування транспортними засобами та він перебуває у розшуку. далі працівник поліції повідомив йому, що має підозру про те, що він знаходиться в стані наркотичного сп`яніння та почав складати протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, під час складання якого почав шукати свідків, медичний огляд не пропонували пройти. Спочатку свідки відмовлялись підписувати пояснення, оскільки вони були неправдиві, але працівники поліції стали їм погрожувати скласти протоколи і на них, тому вони все ж підписали. А йому погрожували вилучити автомобіль на штраф майданчик.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні показав, що з ОСОБА_1 вони разом працюють та мають дружні відносини. Разом їхали в автомобілі їх керівника на роботу. Зупинили працівники поліції, перевірили документи ОСОБА_1 після чого повідомили, що є якісь питання з приводу аліментів. Потім його запросили бути свідком, разом з іншим чоловіком. Щось підписував, що саме не пам`ятає.

Пункт 2.5 ПДР України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 в присутності свідків відмовляється проїхати до лікаря для проходження медичного огляду у встановленому законом порядку.

Враховуючи оглянутий в судовому засіданні відеозапис, на якому достатньо чітко відображені події, які мали місце під час складання даного протоколу про адміністративне правопорушення, суд вважає, що необхідність у виклику та допиту заявлених у клопотанні ОСОБА_1 свідків відсутня. Крім того, оглянутим відеозаписом також спростовуються твердження ОСОБА_1 про тиск на свідків з боку працівників поліції.

З приводу зауважень ОСОБА_1 , що відеоматеріали, які надійшли від Департаменту патрульної поліції є недопустимим доказом, то суд враховує наступне.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, який використовується при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Так, відповідно до ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» застосування поліцією технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису є превентивним заходом. Наданий до суду запис з нагрудної камери працівника поліції не суперечить вимогам вказаного Закону, а також наказ МВС №1026 від 18.12.2018р. «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», а тому не може бути визнаний недопустимим.

Згідно ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини пом`якшуючі або обтяжуючі відповідальність, чи заподіяна шкода, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи, що належних доказів на підтвердження відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення надано не було, судом встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, та його відмова від проходження медичного огляду для визначення стану впливу наркотичних чи токсичних речовину встановленому законом порядку в присутності двох свідків. При цьому, суд враховує, що у випадку порушення вимог п.2.5 ПДР суд не повинен встановлювати факт перебування особи в тому чи іншому сп`янінні.

Суд оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, вважає, що наведені докази є такими, що доводять винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України та в його діях наявна подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , суд згідно з вимогами ст.33 КУпАП враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, що за своїм характером має підвищену суспільну небезпеку, дані про його особу, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність, з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобіганню вчиненню нею нових правопорушень, вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

Керуючись ст. 40-1, ч.1 ст.130, ст.ст.221, 245, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

Строк пред`явлення постанови до виконання - три місяці.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, через Святошинський районний суд м. Києва, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя : М.О. Оздоба