Житомирський апеляційний суд
Справа №274/214/19 Головуючий у 1-й інст. Вдовиченко Т. М.
Категорія ч.1ст.130 КУпАП Доповідач Шевченко В. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року м. Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Шевченко В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1; уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2; проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3; зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

на постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 березня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 березня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 384 гривні 20 копійок.

Суд, розглядаючи справу, встановив, що ОСОБА_1 31.12.2018 р. о 00-10 год. в м. Бердичеві по вул. Житомирській керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння: нестійка хода, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, незвязна мова. Від проходження медосвідування на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Вважає постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 березня 2019 року незаконною, не обґрунтованою, та такою, що прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Посилається на те, що транспортним засобом не керував, а сів в авто з дружиною тільки для того, щоб забрати свої особисті речі, оскільки мали намір залишити автомобіль на місці стоянки. Те що він перебував в стані алкогольного сп'яніння не заперечував. До розважального закладу приїхав ще задовго до цього, тверезим. Під час складання протоколу вказував поліцейським, що мотор автомобіля є холодним.

Зазначив, що судом не надано належної оцінки доказам у справі, оскільки той факт, що він керував транспортним засобом не доведено під час судового розгляду, що виключає склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Посилається на те, що працівники поліції не запропонували йому пройти огляд на стан спяніння на місці з використання спеціальних технічних засобів, а лише вимагали проїхати до закладу охорони здоров'я.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не зявився, про час та місце розгляду справи він та його захисник адвокат ОСОБА_2 завчасно повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи ( а.с.44,45). Клопотань про відкладення розгляду справи не подавали.

Відповідно до вимог ст.294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду. Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення осіб.

Оскільки ОСОБА_1 та його захисник, будучи належним чином повідомленими про судове засідання апеляційного суду, будь-якої інформації щодо поважних причин неявки до суду не надали, апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, мотиви і доводи в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.245, 278, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням вимог ст.ст.251, 252, 283 КУпАП в постанові суду зазначаються опис обставин, установлених при розгляді справи, докази та дається їм належна оцінка в їх сукупності.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх неспроможними.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за зазначених у постанові обставин, ґрунтується на зібраних у справі та досліджених у судовому засіданні доказах, яким надана належна правова оцінка з точки зору їх належності, допустимості та взаємозвязку.

Так, за змістом ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність наступає також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Хоча ОСОБА_1 заперечує свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, доводи його апеляційної скарги про те, що постанова суду є необґрунтованою та його притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, апеляційний суд визнає безпідставними.

Обґрунтованість висновку суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 005120 від 31.12.2018р., відповідно до якого ОСОБА_1 31.12.2018 р. о 00-10 год. в м. Бердичеві по вул. Житомирській керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного спяніння: нестійка хода, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, незвязна мова. Від проходження медосвідування на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Від проходження огляду на визначення стану сп'яніння, у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Згідно вказаного протоколу ОСОБА_1 у присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовився від проходження до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння в медичному закладі охорони здоровя.

Вказаний протокол складено у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року №1395, посвідчений підписом посадової особи, яка складала протокол інспектором СРПП Бердичівського старшим сержантом поліції ОСОБА_5, у присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які засвідчили відмову ОСОБА_1 від проходження до встановленого порядку огляду на стан алкогольного спяніння, підписання протоколу та дачі пояснень ( а.с.2).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 стосовно того, що він не керував транспортним засобом, були перевірені судом першої інстанції, який визнав їх неспроможними та такими, що спростовуються дослідженими доказами.

Так, згідно постанови серії ДПО18 №946661 від 31.12.2018 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, а саме за те, що він 31.12.2018року о 00.10 керував автомобілем ВАЗ-2115д/н 57089 ВВ, в якому в темну пору доби не були ввімкненні фари ближнього світла та габаритні вогні. Вказана постанова не скасована.

Вина ОСОБА_1 підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом, на якому зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку освідування на стан спяніння за участю двох свідків. Також зафіксовано й те, що ОСОБА_1 сам стверджує, що його автомобіль з"їхав заднім ходом донизу від регульованого перехрестя вул. Житомирська - Руська - Здоров"я по вул. Житомирська та зупинився навпроти аптеки. На запитання інспектора чи це, дійсно, так було, ОСОБА_1 відповів, що, можливо, коли він сидів за кермом автомобіля, то випадково натиснув на щеплення ( а.с.26).

Отже, доводи апелянта на те, що працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан спяніння у встановленому законом порядку є безпідставними.

Доводи апелянта щодо недоведеності його вини у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, є неспроможними та спростовуються матеріалами адміністративної справи.

На підставі наведеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а адміністративне стягнення, накладено на ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, та визначено судом першої інстанції з урахуванням обставин справи та даних про особу правопорушника.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, безпосередньо дослідивши усі надані докази, заслухавши пояснення свідків, керуючись законом, надав належну правову оцінку кожному доказу з точки зору їх достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного процесуального рішення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не наведено інші, не досліджені судом докази, якими б спростовувались висновки суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що судом при розгляді адміністративної справи були порушені вимоги закону, які б призвели до неправильного її вирішення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 березня 2019 року відносно ОСОБА_1 Миколайовича- без зміни.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДЯ В.Ю. ШЕВЧЕНКО