ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2019 р. Справа № 414/1025/19

Провадження № 3/414/229/2019

місто Кремінна Луганської області

Суддя Кремінського районного суду Луганської області Безкровний І.Г., розглядаючи справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 1732 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП № 208449 від 09.07.2018 ОСОБА_1 01 липня 2018 року о 08:00 год., знаходячись за місцем свого проживання, вчинив сварку зі своєю матірю ОСОБА_2, під час якої висловлювалася на адресу останньої нецензурною лайкою, чим вчинив домашнє насильство.

Суддя, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 248 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Так, з матеріалів справи вбачається, що вказане правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 1732 КУпАП, було вчинено 01 липня 2018 року, в той же час зазначена справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 надійшла до Кремінського районного суду Луганської області з Кремінського відділу поліції ГУНП в Луганській області лише 09.04.2019, тобто після спливу строків притягнення до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суддя вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 1732 КУпАП, оскільки на момент розгляду зазначеної справи закінчилися строки накладення адміністративного стягнення.

Також відповідно до ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи може вважатися порушенням права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Отже, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення. За таких обставин, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Тобто, обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, визначені статтею 247 КУпАП. Дана норма є імперативною і по своїй суті є формою відмови держави від юридичного переслідування особи за вчинення адміністративного правопорушення.

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В той же час, Верховий Суд у своїй постанові від 03.05.2018 у справі № 522/116/14-к (провадження № 51-2197км18) визнав правильною практику судів, коли останні у судовому рішенні про закриття кримінального провадження у звязку із закінченням строків давності не викладають висновків щодо винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 247, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 1732 КУпАП закрити у звязку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня винесення постанови до Луганського апеляційного суду через Кремінський районний суд Луганської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги постанова суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя І.Г. Безкровний