Єдиний унікальний номер 235/5140/19 Номер провадження 33/804/637/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 жовтня 2019 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

судді Шигірта Ф.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Юрченко Т.С.,

захисника Крайнього О.В.,

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Крайнього О .В. на постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 12 серпня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови, 12.07.2019 року о 10 годині 00 хвилин у м. Покровськ, по вул. Шмідта, водій ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ 2104 н/з НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (відсутність реакції зіниць очей на світло, млява мова), від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

З постановою не погодився захисник та подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову та закрити провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Підставою для поновлення строку зазначив, що розгляд справи відбувся за відсутності ОСОБА_1 , копію постанови він отримав лише 22 серпня 2019 року, наступного дня уклав угоду з захисником та подав апеляційну скаргу. Зазначає, що постанова є незаконною та необґрунтованою, оскільки суд не з`ясував всі обставини справи та не дав належної оцінки дослідженим доказам. Вказує, що складаючи протокол працівники поліції не направили водія на огляд для виявлення стану сп`яніння. Ставить питання щодо об`єктивності та не упередженості наданих пояснень свідків під час складання протоколу та проведення огляду. Стверджує, що матеріали справи не містять доказів відмови від проходження огляду у медичному закладі. Крім того, ОСОБА_1 не відсторонили від керування, що у сукупності дій свідчить про невинуватість останнього за ст.130 ч.1 КУпАП.

В судовому засідання захисник підтримав свою апеляційну скаргу, просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду як незаконну, а провадження закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу захисника.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги та заяви про поновлення строків на апеляційне оскарження, суд приходить до таких висновків.

Згідно з положеннями КУпАП строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала скаргу про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. При цьому такі обставини належить підтвердити доказами.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що оскаржувану постанову ухвалено суддею 12 серпня 2019 року без участі в судовому засіданні ОСОБА_1 (а.с. 20).

Як вбачається з оскаржуваної постанови ОСОБА_1 повідомлявся про час і місце розгляду справи в протоколі, який складено щодо нього (а.с. 1).

Враховуючи, що дані про отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваного рішення у матеріалах справи відсутні, строк на апеляційне оскарження постанови від 12 серпня 2019 року підлягає поновленню як пропущений з поважних причин.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Дослідивши докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, спрощений підхід до розгляду справ про адміністративне правопорушення з боку судів є неприпустимим.

Суд першої інстанції дотримався вищенаведених вимог норм права та перевірив доведеність обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи питання, про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції дійшов правильних висновків.

На підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення працівниками поліції до суду надані: протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 088118 від 12 липня 2019 року (а.с.1); письмові пояснення свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , відповідно до яких ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння (а.с. 2,3).

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив доведеність факту порушення ОСОБА_1 п.2.5 ПДР України та вчинення правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 пояснив, що посвідчення водія отримував в Україні, проте не усвідомлював що за відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння передбачена така відповідальність.

Доводи апелянта про відсутність в матеріалах справи направлення водія на медичний огляд та акту огляду на стан сп`яніння не заслуговують на увагу з таких підстав.

Так, згідно вимогам ст. 266 КУпАП, огляд водія, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів у присутності 2-х свідків. У разі незгоди водія на проведення вказаного огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Аналогічні вимоги, але більш конкретні передбачені і спеціальною Інструкцією про порядок про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Пунктом 12 розділу 1 вказаної Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності 2-х свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Висновок суду про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ґрунтується на тому, що останній відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі.

Вказаний висновок відповідає наведеним нормам права. ОСОБА_1 відмовився проходити медичний огляд, тому видача направлення поліцейськими без доставки водія транспортного засобу на огляд у заклад охорони здоров`я не передбачена.

Непереконливими є посилання апелянта на те, що письмові пояснення свідків не можуть бути доказами, за таких підстав.

Викладені в протоколі обставини підтверджуються підписами в протоколі двох свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також їх письмовими поясненнями (а.с.2-3), згідно яких ОСОБА_1 відмовився пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Будь-яких сумнівів у зацікавленості чи упередженості цих свідків матеріали справи не містять, пояснення засвідчені їхніми власноручними підписами обґрунтовано покладено судом на доведеність винуватості ОСОБА_1 .

Твердження апелянта про відсутність доказів відмови від проходження огляду у медичному закладі спростовуються матеріалами справи. Разом з цим, графа протоколу пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення містить власноручне пояснення ОСОБА_1: « ОСОБА_12 марихану 10 дней назад, на бальничу ехать не буду».

Що ж стосується доводів щодо незаконності дій поліцейського, які не відсторонили від керування транспортним засобом, апеляційний суд дійшов висновку, що порушення працівниками поліції вимог щодо не відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не свідчить про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу захисника Крайнього О. В . залишити без задоволення.

Постанову судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 12 серпня 2019 року щодо ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: