Справа №461/1959/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2019 року місто Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., за участю особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1, розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ст.188 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

14.03.2019 року о 11 годин 45 хвилин, ОСОБА_1, намагалась передати в охоронювану зону (м. Львів, вул. Городоцька, 20) мобільний телефон «Айфон», який був запакований в пачці з порошком, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.188 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 під час розгляду справи факт правопорушення визнала.

Статтею 188 КУпАП передбачена відповідальність за приховану від огляду передачу або спробу передачі будь-яким способом особам, яких тримають у слідчих ізоляторах, установах виконання покарань, алкогольних напоїв, лікарських та інших засобів, що викликають одурманювання, а так само інших заборонених для передачі предметів.

Статтею 245 цього ж Кодексу передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважаю, що в діях громадянина ОСОБА_1 є склад вказаного вище адміністративного правопорушення, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЛВ №641 від 14.03.2019 року, протоколом особистого огляду і догляду речей, описом продуктів магазину, рапортом, копією паспорта ОСОБА_1, квитанцією про отримання речей і документів, поясненнями ОСОБА_1, даними в судовому засіданні.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, обєктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188 КУпАП доведена повністю.

Враховуючи особу ОСОБА_1, характер вчиненого правопорушення, ступінь вини у скоєному, те, що остання раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, беручи до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу, з конфіскацією заборонених предметів.

Крім того, ст.40-1КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 384,20 гривень.

Керуючись ст. ст.188, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 15 (пятнадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті пятдесят пять) гривень, з конфіскацією заборонених предметів.

Вилучений згідно протоколу мобільний телефон «Айфон», який був запакований в пачці з порошком конфіскувати в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.В. Стрельбицький