ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/819/432/19
Категорія: ч. 1 ст. 164 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2019 року суддя Херсонського апеляційного суду Воронцова Л. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Херсоні за участю представника ОСОБА_1 адвоката Литвиненка Олексія Олексійовича апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Херсонського міського суду Херсонської області від 09 серпня 2019 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 09 серпня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 ч. 1 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, які складають 25 500 грн без конфіскації транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384 гривні 20 копійок.

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 17 травня 2019 року близько 08.50 год. в м. Херсоні по вул. Привокзальна площа, 1, на транспортному засобі Peugeot 406, д.н. НОМЕР_1 , проводив господарську діяльність в сфері перевезення пасажирів, а саме надавав послуги таксі, без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, просив скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП, а матеріали справи не містять належних та допустимих доказів у підтвердження викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, зокрема щодо провадження ним господарської діяльності, а саме: надання послуги з перевезення пасажирів без відповідної ліцензії та реєстрації як суб`єкта господарювання..

Перевіривши доводи апеляційної скарги матеріалами справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його представника, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги та може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП).

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Частиною першою статті 164 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Таким чином, об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності, а об`єктивною стороною зазначеного правопорушення, зокрема, є саме провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання відповідної ліцензії.

Відповідно до підпункту 14.1.36 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до пункту 24 частини 1 статті 7, частини 9 статті 13 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 року перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом потребують ліцензування.

Крім того, частиною 3 статті 9 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року визначено, що ліцензія видається на господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів в тому числі на такий вид робіт як надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів на таксі.

Таким чином, для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 164 КУпАП суд мав отримати докази того, що він здійснював господарську діяльність з надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів на таксі без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без відповідної ліцензії, а також отримував від здійснення зазначеного виду діяльності дохід.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 пояснив, що останній домовився з ОСОБА_2 , який надавав послуги таксі, з приводу придбання у нього автомобіля, передав кошти та користувався транспортним засобом. Оскільки оформлення договору купівлі-продажу автомобіля відкладалося у зв`язку з відсутністю власника транспортного засобу, він не мав права демонтувати шашку таксі з даху автомобіля. В день, коли на ОСОБА_1 склали протокол про адміністративне правопорушення, він підвозив товариша - ОСОБА_3 , якому надавав послуги з перевезення не за кошти, а безоплатно. На даний час автомобіль вже переоформлений на ОСОБА_1 і шашка «Таксі» демонтована, на підтвердження чого надав суду договір купівлі-продажу автомобіля Пежо від 23 липня 2019 року.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що ОСОБА_1 його знайомий, який підвозив його на залізничний вокзал. На Привокзальній площі автомобіль зупинив поліцейський, зауважив, що водій виїхав на полосу громадського транспорту. Працівники ДФС їх не зупиняли, ніяких протоколів у їх присутності не складали. Оплати за проїзд з нього ОСОБА_1 не брав. Він двічі, як свідок, з`являвся у суд першої інстанції, однак судові засідання відкладалися, а в останній раз він не зміг з`явитися до суду.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В той же час, у протоколі про адміністративне правопорушення № 76/21-22-13-06 складеному головним державним ревізором інспектором Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі Паламарчук І. С., який відповідно до положень статті 251 КУпАП є доказом в справі про адміністративне порушення, не зазначено обставин, за яких 17 травня 2019 року ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 164 КУпАП, а саме: відсутня вказівка на конкретних осіб, яким він надавав послуги з перевезення та на отримання ним від них доходу за надану послугу.

Також у протоколі зазначено, як свідка правопорушення ОСОБА_4 головного ревізора інспектора ДФС, тобто зацікавлену особу, до пояснень якої в суді першої інстанції, як свідка, суд відноситься критично і вважає їх недопустимим доказом у справі.

Інших доказів, які б підтверджували скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 6 КУпАП у протоколі обставини, матеріали справи не містять, а особа пасажира, на перевезення якого вказують особи, уповноважені складати протокол про адміністративне правопорушення, ними не встановлена, її прізвище, ім`я та по батькові, а також місце проживання, як це передбачено пунктом 6 Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 02.07.2016 року №566, до протоколу не внесено.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучено акт обстеження, складений та підписаний особами, уповноваженими на складання протоколу, який містить лише висновки цих осіб щодо здійснення ОСОБА_1 перевезення пасажирів (надання послуг таксі) на відповідному транспортному засобі, який не може бути належним доказом скоєння ОСОБА_1 правопорушення.

Долучені до справи фотокартки, на яких зображено автомобіль із шашкою, напис на якій не читаємий, не мають статусу доказу, оскільки не містять вказівки щодо показань технічних приладів чи технічних або інших засобів, за допомогою яких вони отримані, не спростовують пояснення свідка ОСОБА_3 та не підтверджують факт здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності.

Відповідно до частини 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості. Обов`язок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з частиною 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Таким чином, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів у підтвердження викладених у протоколі обставин щодо здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності із перевезення пасажирів таксі без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження цього виду господарської діяльності.

З огляду на наведене, відсутні підстави вважати, що зібрані уповноваженою особою на складення протоколу докази підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 164 КУпАП, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП - відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Херсонського міського суду Херсонської області від 09 серпня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя підпис Л. П. Воронцова

З оригіналом згідно: Копія постанови оформлена 17 жовтня 2019 року Постанова набрала законної сили 16 жовтня 2019 року

Суддя Секретар судового засідання Л. П. Воронцова Т. І. Пісоцька