ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1096/19 Справа № 188/741/19 Суддя у 1-й інстанції - Курочкіна О. М. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
П О С Т А Н О В А

І М ЕН Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2019 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2019 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 годин. Стягнуто судовий збір у розмірі 384грн. 20 коп.

Згідно з оскаржуваною постановою, 12.10.2015 щодо боржника ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження №48989661, копії постанови про відкриття провадження 12.10.2015 направлено сторонам. За період часу з 12.10.2015 по 01.03.2018 боржник аліменти сплачував в повному обсязі, але на протязі часу з 02.03.2018 по 04.06.2019 аліменти сплачував частково, у зв`язку з чим виникла заборгованість по аліментним платежам в розмірі 40453,98 грн., яка сукупно перевищує суму заборгованості по аліментам понад шість місяців. Майно на яке можливо звернути стягнення на рахунок погашення боргу у боржника відсутнє.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 поза межами строку його оскарження звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, зокрема, просив суд апеляційної інстанції поновити пропущений строк.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови, ОСОБА_1 посилається на те, що справу розглянуто судом першої інстанції за його відсутності, та судові повідомлення й копію постанови він не отримував, оскільки в постанові не вірно вказано адресу його проживання, тому строки на оскарження постанови ним пропущено з поважних причин.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, ОСОБА_1 посилається на те, що про час та дату розгляду справи він не повідомлявся і справу розглянуто за його відсутності, чим порушено право на захист. Також вказує, що аліменти сплачував належним чином безпосередньо дружині, а тому відсутні підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності. Окрім того, йому не зрозуміло з яких причин виконавче провадження здійснюється органом ДВС Петропавлівського району, що є порушенням ч.1 ст.24 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки його місцем проживання є кв. АДРЕСА_2 .

У судове засідання суду апеляційної інстанції 31.10.2019 ОСОБА_1 не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується відповідною розпискою наявною в матеріалах справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, у зв"язку з чим справу розглянуто за його відсутності.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість постанови в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня її винесення, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Вирішуючи питання про необхідність поновлення строку апеляційного оскарження постанови, суд апеляційної інстанції виходить з того, що розгляд справи щодо ОСОБА_1 судом першої інстанції здійснено за його відсутності, а відомостей про вручення йому копії судового рішення матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 не мав змоги своєчасно оскаржити судове рішення, та його клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови підлягає задоволенню, оскільки строки пропущено з поважних причин.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення №14 від 04.06.2019 (а.с.1), виконавчим листом у справі № 202/24895/13-ц від 16.09.2015 (а.с.2), постановою про відкриття виконавчого провадження №48989661 від 12.10.2015 (а.с.3), викликом державного виконавця №3797 від 15.05.2019 (а.с.6), відповідями на запити до ДФС України про джерело отримання доходів боржників - фізичних осіб, згідно яких інформація стосовно ОСОБА_1 відсутня (а.с.8,9), інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, відповідно до яких у ОСОБА_1 відсутнє будь-яке майно (а.с.10), відповіддю Петриківського відділення ФССУ УВДФ в Дніпропетровській області № 3799 від 15.05.2019, з якої слідує, що ОСОБА_1 не перебуває на обліку у відділенні фонду та не отримує страхові виплати (а.с.11), розрахунком заборгованості по сплаті аліментов, наданої Петропавлівським районим відділом ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області, згідно якого у ОСОБА_1 виникла заборгованість по аліментним платежам в сумі 40453,98 грн. (а.с.13).

Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, яке виразилося у несплаті аліментів на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, а саме за період з 02.03.2018 по 04.06.2019.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що вина ОСОБА_1 є доведеною, а в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП за ознакою несплати аліментів на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Доводи апелянта про відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки аліменти він сплачував безпосередньо дружині, є необгрунтованими, як такі, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Разом з цим, ці доводи й інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, окрім вищевказаних доказів, спростовуються поясненнями ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційної інстанції 24.10.2019, згідно яких він вину у вчиненні правопорушення визнав в повному обсязі, не погоджуючись тільки з визначенним судом першої інстанції стягненням.

Отже, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст.ст.30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч.1 ст.183-1 КУпАП, з урахуванням особи ОСОБА_1 та інших обставин справи.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції - задовольнити.

Поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2019 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.183-1 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко