Провадження № 3/161/3319/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2019 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., при секретарі Соколовій К.Ю., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луцьку Волинської області, громадянин України, з вищою освітою, розлученого, має одну неповнолітню дітей, до адміністративної відповідальності раніше не притягувався, не працюючого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

13.07.2019 року о 02.27, в м. Луцьку по вул. Теремнівська, 101, ОСОБА_1 , керував автомобілем BMW X3 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка вимова та тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 , всупереч вимогам п. 2.5 ПДР України, відмовився у присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання 07.10.2019 року ОСОБА_1 повторно не з`явився, будь-яких заяв, клопотань від нього на адресу суду не надходило.

В судовому засіданні 06.08.2019 року ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, суду пояснив, що 13.07.2019 року в нічну пору його було зупинено працівниками поліції у зв`язку з увімкненим світлом дальніх фар його автомобіля. Надалі, в процесі розмови з патрульними поліцейськими, останнім було запропоновано йому пройти тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «Драгер». У відповідь на дану пропозицію, він попросив надати сертифікат на даний прилад, однак таку документацію йому не надали. Згодом, він особисто запропонував проїхати до медичного закладу охорони здоров`я для проходження огляду, проте будь-якої відповіді від працівників поліції не отримав. Зазначив, що під час розмови з патрульними свідки присутніми не були. Разом з тим, він о 04:50 год., 13.07.2019 року особисто звернувся до КП «ВОНД» з метою проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, результат якого виявив відсутність у його крові алкоголю.

Зі змісту ст. 268 КУпАП слідує, що під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, а також визначено перелік адміністративних правопорушень, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Про наявність судового провадження ОСОБА_1 було достовірно відомо, про що свідчить його особиста участь під час розгляду справи.

Таким чином, вирішуючи питання про розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, судом враховується, що ОСОБА_1 було надано можливість скористатися своїми правами та обов`язками, передбаченими положенням ст. 268 КУпАП в повній мірі.

Так, під час розгляду даної справи ОСОБА_1 скористався послугами захисника, від яких згодом відмовився (а.с. 17, 32).

Враховуючи вищевикладене, а також те, що ОСОБА_1 не був позбавлений надати пояснення суду по факту правопорушення, в тому числі й у письмовій формі, з урахуванням того, що під час розгляду справи про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачається обов`язкова присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, беручи до уваги основоположні завдання КУпАП та строки розгляду справ про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення захисника, допитавши свідків, дослідивши письмові та електронні докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджуються дослідженими судом доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 306587 від 13.07.2019 року, складеного поліцейським роти № 3 БУПП у Волинській області ДПП капралом поліції Домашук Т.Л. відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1);

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який був присутнім при складанні працівником поліції адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 за керування транспортним засобом BMW X3 д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Свідки зазначили, що на вимогу інспектора поліції ОСОБА_1 відмовився пройти медичний огляд на факт вживання алкоголю в установленому порядку, а також підтвердив особистим підписом про дійсність вказаної обставини (а.с. 3);

-постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 321465 від 13.07.2019 року, відповідно до якої 13.07.2019 року о 02:27 год. в м. Луцьку по вул. Теремнівська, 101, ОСОБА_1 , транспортним засобом BMW X3 д.н.з. НОМЕР_1 , порушив вимоги п. п. 2.1 «б», 2.1 «в», 2.1 «г», 2.1 «д», 2.9 «в» ПДР України, тим самим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 6 ст. 121, ст. 125, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с. 4). Дана постанова Лялевським Ю.В. не оскаржувалася, на день розгляду судом даної справи є чинною (а.с. 4);

-відеозаписом із нагрудної камери патрульних поліцейського роти роти № 3 БУПП у Волинській області ДПП капрала поліції Домашук Т.Л., з якого вбачається, що в процесі розмови з співробітниками поліції було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває з явними ознаками алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти медичний огляд на визначення такого стану. На неодноразові пропозиції працівників поліції пройти тест як за допомогою спеціального технічного засобу «Drager», так і в приміщенні Волинського обласного наркологічного диспансеру, ОСОБА_1 відмовився. Дана обставина була зафіксована в присутності двох свідків. При цьому ОСОБА_1 стверджував патрульним поліцейським, що він не був за кермом на момент зупинки його транспортного засобу (а.с. 5);

-допитана у якості свідка ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що 13.07.2019 року о 02.27, в м. Луцьку по вул. Теремнівська, під час здійснення патрулювання у складі екіпажу патрульної, нею було виявлено транспортний засіб BMW X3 д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого рухався у зустрічному напрямку з увімкненим дальнім світлом фар та почергово перемикався на ближнє світло. Здійснивши розворот та продовживши рух за вказаним автомобілем, також було виявлено відсутність на ньому заднього номерного знака, через що даного водія було зупинено та встановлено його особу ОСОБА_1 .. Зазначила, що останній відразу не зупинився на світловий та звуковий сигнали, продовжуючи свій рух, що, з їхнього боку спричинило переслідування. Надалі, в процесі розмови з ОСОБА_1 було виявлено у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення координації рухів, нечітка вимова та тремтіння пальців рук. Крім того, ОСОБА_1 стверджував, що за кермом автомобіля він не перебував, однак на її переконання, фізичної можливості пересісти з пасажирського сидіння на місце водія у нього не було. Згодом, ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, на що він відмовився та внаслідок чого було залучено свідків для проходження огляду. На повторну пропозицію пройти тест на стан алкогольного сп`яніння як на місці події за допомогою спеціального технічного приладу, так і в медичному закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 знову ж таки відмовився.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів показання свідка ОСОБА_4 у суду немає, належних та допустимих доказів будь-якої зацікавленості свідків у результаті розгляду справи, ОСОБА_1 суду не надано, а судом в ході розгляді справи не отримано.

Той факт, що свідок ОСОБА_4 є співробітником поліції, сам по собі, на думку суду, не свідчить про її зацікавленість у результаті розгляду даної справи.

Свідок ОСОБА_4 попереджена судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і відмову від дачі показань за ст.ст. 384, 385 КК України, що підтверджується її підписом, тому у суду відсутні підстави ставити під сумнів дані покази.

Крім того, показання свідка ОСОБА_4 об`єктивно узгоджуються з подіями, відображеними на відеозаписі з нагрудних відеореєстраторів патрульних поліцейських.

Разом з тим, суд не приймає до уваги наданий ОСОБА_1 консультативний висновок спеціаліста № 1729 від 13.07.2019 року, відповідно до якого за результатами проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в КП «ВОНД» о 04:50 год. 13.07.2019 року було встановлено, що ОСОБА_1 «тверезий», виходячи з наступного.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність за цією нормою законодавства наступає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП саме за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, а не за фактичне керування транспортним засобом у такому стані.

Також, безпідставними є твердження ОСОБА_1 про те, що його відмова від проходження тесту на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу на місті події була вмотивована відсутністю сертифікатів на повірку даного приладу, в свою чергу, він особисто запропонував працівникам поліції та, тим самим, погодився пройти такий огляд в медичному закладі охорони здоров`я.

Однак, факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як за допомогою спеціального приладу «Драгер», так і в Волинському обласному наркологічному диспансері, достовірно зафіксовані на відеозаписі з нагрудного відеореєстратору патрульного поліцейського, оцінка якому було надана під час розгляду справи. На даному відеозаписі також зафіксоване роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків, а також наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. п. 2, 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), - огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані, зокрема, алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

В даному випадку, підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, у інспектора поліції були в наявності. Так, інспектором поліції було встановлено, що у ОСОБА_1 спостерігається різкий почервоніння обличчя, порушення координації рухів, нечітка вимова та тремтіння пальців рук, а також відчувається запах алкоголю з порожнини рота.

Згідно п. 6 Розділу ІІ Інструкції, - огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

У відповідності до п. 7 Розділу І Інструкції, - у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Дослідженими матеріалами справи достовірно встановлено факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння (на місці події та в медичному закладі) в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що об`єктивно підтверджується письмовими поясненнями останніх.

Таким чином, ОСОБА_1 , відмовившись від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, порушив вимогу п. 2.5 ПДР України, а відтак вчинив правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За таких обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 1.10 ПДР України «водій» це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Як вбачається з довідки УПП у Волинській області ДПП від 15.07.2019 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем свого проживання отримував посвідчення водія АСВ № 10462 від 10.10.2007 року, а тому останній відноситься до категорії «водій» (а.с. 2).

Отже, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності (як водій), тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

При визначенні виду та розміру стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до категорії порушень підвищеної суспільної небезпечності у сфері безпеки дорожнього руху, особу порушника, майновий стан.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не вбачаються.

Враховуючи всі обставини справи, особу правопорушника, суд приходить до висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Дана міра адміністративного стягнення, на думку суду, буде необхідною і достатньою для попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від скоєння нових адміністративних правопорушень.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір з ОСОБА_1 слід також стягнути судовий збір у сумі 384 грн. 20 коп.

Керуючись ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп., за наступними реквізитами:

Отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106;

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783;

Банк отримувача Казначейство України (ЕАП);

Код банку отримувача (МФО) 899998;

Рахунок отримувача UA6026001;

Код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська