ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1161/19 Справа № 204/5501/19 Суддя у 1-й інстанції - Некрасов О.О. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Андрєєвої Г.Д.,потерпілого ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2019 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, 28 липня 2019 року о 15 годині 15 хвилин, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «BMW X5», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на перехресті вул. Набережної Заводської та вул. Павлова в м. Дніпрі, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем KIA CEED, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який зупинився попереду, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність, передбачена ст. 124 КУпАП.

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2019 року закрито провадження у справі щодо ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, потерпілий ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в який просить скасувати постанову як незаконну, необ`єктивну, односторонн ю, винесену з порушенням норм процесуального і матеріального права, та постановити нову, якою визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що з метою повного, об`єктивного розгляду справи судом не було його викликано для надання пояснень як потерпілого, у зв`язку з чим, порушено його право, передбачене ст. 269 КУпАП, або як свідка обставин дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до ст. 272 КУпАП.

Посилається на те, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що пошкодження на обох транспортних засобах незначні, що свідчить про невелику швидкість обох автомобілів та спростовує версію про різке гальмування.

Вважає, що водію ОСОБА_1 нічого не перешкоджало виконати вимоги п. 13.1 або п. 12.3 Правил дорожнього руху України, а саме: вибрати безпечну дистанцію та своєчасно загальмувати, однак він продовжував набирати швидкість руху в лівій смузі, у зв`язку з чим, здійснив зіткнення із задньою частиною його автомобіля, а потім після дорожньо-транспортної пригоди продовжував погрози пістолетом, ще й наніс йому декілька ударів.

Також суд прийняв до уваги, що перестроювання його автомобіля з середньої смуги руху в ліву, було безпосередньо перед регульованим перехрестям, коли автомобілі ще стояли на заборонений червоний сигнал світлофору, а зіткнення автомобіля «BMW X5» з його автомобілем відбулося вже за межами перехрестя, на відстані приблизно 50-70 метрів від того місця, де він перестроювався, та швидкість руху його автомобіля була не великою, що підтверджується схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, з якою погодились усі учасники пригоди, фототаблицею до неї, де зафіксовано, що гальмівний слід його автомобіля відсутній, що свідчить про відсутність різкого гальмування.

Крім того, свідок ОСОБА_4 в письмових поясненнях зазначав, що його автомобіль білого кольору, однак він темного кольору, також свідок в своєму автомобілі Сітроєн не міг детально бачити всі обставини, які відбувалися попереду автомобіля «BMW X5», що також не було враховано судом.

Більш того, його маневр був обумовлений страхом за його життя, оскільки водій чорного «BMW X5» погрожував йому пістолетом.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , захисник Осадчук В.І. в інтересах ОСОБА_1 просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а постанову суду залишити без змін.

Посилається на те, що твердження ОСОБА_2 на те, що його не викликано до суду першої інстанції, не відповідає дійсності, оскільки неодноразово (28 серпня, 03 вересня) суд відкладав розгляд справи, в тому числі для виклику ОСОБА_2

Вважає, що дійсно судом першої інстанції встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутнє порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху України, так як ОСОБА_1 мав дотримуватися безпечної дистанції щодо автомобіля, що рухався попереду, а не щодо автомобіля під керуванням ОСОБА_2 , який різко змінив напрямок руху перед тим, як опинився в одній смузі із автомобілем під керуванням ОСОБА_1 .

Зазначає, що з урахуванням дій ОСОБА_2 , а саме вчинення ним різких маневрів на дорозі під час руху, ОСОБА_1 не мав технічної можливості запобігти зіткненню автомобілів.

Вказує на те, що не є можливим притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення п. 13.1. Правил дорожнього руху України.

Крім того, на фотокартках, наданих самим ОСОБА_2 , видно, що зіткнення відбулося під невеликим кутом, а автомобіль, під керуванням ОСОБА_2 , має ушкодження виключно позаду з правої сторони, що повністю узгоджується з показами ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та іншими матеріалами справи.

Також ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі особисто підтверджує, що здійснював небезпечні маневри у спосіб, описаний у протоколі про адміністративне правопорушення та у постанові суду від 13 вересня 2019 року.

В суді апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 підтримали доводи апеляційної скарги, просили їх задовольнити.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисник Андрєєва Г.Д. заперечували щодо задоволення апеляційних вимог потерпілого ОСОБА_2 .

Заслухавши доповідь судді, учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Судом першої інстанції відповідно до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення було здійснено розгляд справи, належним чином оцінено надані докази, а саме: пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , протокол про адміністративне правопорушення, схему місця дорожньо-транспортної події, та обґрунтовано зроблено висновок про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП у діях ОСОБА_1 .

Твердження апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що водій ОСОБА_1 повинен був виконати вимоги п. 13.1 або 12.3 Правил дорожнього руху України не заслуговують на увагу, оскільки водій ОСОБА_1 рухався по своїй крайній лівій смузі руху, не змінюючи напрямок, а водій ОСОБА_2 , виконуючи маневр, перестроювався на ту смугу руху, на якій рухався водій ОСОБА_1 , який відповідно до вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України мав перевагу у русі, та водій ОСОБА_2 ще й здійснив різке гальмування, що підтвердили свідки в судовому засіданні суду першої інстанції.

Так, з пояснень свідка ОСОБА_4 вбачається, що водій ОСОБА_2 почав перетинати крайню ліву смугу, на якій рухався водій ОСОБА_1 , та різко переїхавши через ліву крайню смугу, перетнувши подвійну суцільну смугу, аж по зустрічній смузі обігнав автомобіль «BMW X5», і коли усі автомобілі розпочали свій рух на зелений сигнал світлофору, водій ОСОБА_2 різко виїхав на крайню ліву смугу перед водієм ОСОБА_1 та загальмував.

Показаннями цього свідка не спростовані іншими доказами, а тому обґрунтовано взяті судом до уваги.

В своїй апеляційній скарзі та в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 зазначав, що під час руху у них з водієм ОСОБА_1 виник словесний конфлікт, що підтвердив водій ОСОБА_1 .

Зазначені обставини обґрунтовують дії водія ОСОБА_2 та не вказують на наявність вини ОСОБА_1 .

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що в діях водія ОСОБА_1 . відсутнє порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до пункту 10.1 Правил дорожнього руху України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Доводи про те, що маневр ОСОБА_2 був обумовлений страхом за життя, не заслуговує на увагу, оскільки перестроювання в крайню ліву смугу перед автомобілем, з водієм якого виник конфлікт, не свідчить про його уникнення.

Суд апеляційної інстанції, не знаходить підстав для задоволення вимог апеляційної скарги ОСОБА_2 , оскільки дійсно в своїх письмових поясненнях та в поясненнях в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 не заперечував, що перестроївся на крайню ліву смугу перед водієм ОСОБА_1 , який мав перевагу у русі, що не протирічить показанням свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та підтверджує висновки суду про відсутність порушень п.13.1 Правил дорожнього руху України в діях водія ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги щодо неправильного посилання свідка ОСОБА_4 на колір автомобіля під керуванням водія ОСОБА_2 не є суттєвими, оскільки щодо механізму дорожньо-транспортної пригоди його показання відповідають іншим доказам, покладеним в основу постанови судом першої інстанції.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відповідність судового рішення вимогам закону та відсутність підстав для його скасування за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, у зв`язку з чим постанову залишає без змін, а апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 - без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 на постанову Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 13 вересня 2019року залишити без задоволення.

Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2019 року, якою закрито провадження у справі щодо ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко