справа № 489/4040/19
провадження №3/489/1316/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 жовтня 2019 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва Коваленко І.В., за участю особи, відносно якої складено протокол Бондаря О.М., розглянувши справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого інженером каналізаційної мережі МКП «Миколаївводоканал», до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 140 КУпАП,

встановив:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 285184 від 24.07.2019 встановлено, що 12.07.2019 о 10:00 год. по вул. Лягіна, 1 в м. Миколаєві, ОСОБА_1 , будучи відповідальною посадовою особою згідно посвідчення та посадової інструкції інженера каналізаційної мережі Центрального району міста Миколаєва за утримання колодязів, не забезпечив безпеку дорожнього руху, що виразилось у нестандартній кришці люку оглядового колодязя, яка не була закріплена надійно, що призвело до дорожньо - транспортної пригоди за участю автомобіля Mitsubishi Outlander номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , яка наїхала на кришку люка, а та в свою чергу пошкодила транспортний засіб, в результаті чого завдано матеріальні збитки та транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим порушено вимоги пункту 1.5 Правил дорожнього руху України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.4 ст. 140 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненому правопорушенні не визнав, суду пояснив, що він є відповідальною особою за утримання каналізаційної мережі МКП «Миколаївводоканал», але при цьому по вул. Лягіна в м. Миколаєві, згідно з графіком проводиться обхід оглядових колодязів, ніяких порушень не виявлено. При цьому, в протоколі вказано, що було встановлено нестандартну кришку люка, що не відповідає дійсності, так як вказана кришка заводського виготовлення та її кріплення здійснюється за рахунок внутрішнього каркасу. Від наїзду на неї порушення її кріплення не могло бути. Вказаний факт допустимий лише за умови, що вказану кришку до моменту ДТП намагалися зняти сторонні особи. Працівниками УПП він не був викликаний на місце пригоди, а протокол склали безпосередньо в УПП, у здійсненні виїзду на місце події та з`ясуванні всіх необхідних моментів йому було відмовлено.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 1.5 ПДР України, встановлено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Так, диспозицією ч. 4 ст. 140 КУпАП передбачено настання адміністративної відповідальності посадових осіб за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, якщо такі порушення транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Проте до матеріалів справи долучено копію посвідчення ОСОБА_1 та посадову інструкцію інженера каналізаційної мережі, при тому що в ній відсутні докази того, що ОСОБА_3 був з нею ознайомлений, тобто відсутні докази, які свідчать про покладення на нього, як на посадову особу, відповідних обов`язків, наслідком порушення яких є настання відповідальності за відповідною частиною ст. 140 КУпАП.

Крім того, як протокол про адміністративне правопорушення, так і долучені до нього письмові докази ніяким чином не підтверджують той факт, що було встановлено нестандартну кришку каналізаційного люку та вона не була закріплена належним чином.

Суд будучи органом, що здійснює правосуддя, не може брати на себе функцію збирання доказів та документальну законну фіксацію правопорушення, котра в даному випадку не була виконана належним чином. Також суд не вправі самостійно змінювати фабулу викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Згідно з положеннями ч.3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Таким чином, з огляду на наведене, протокол про адміністративні правопорушення складений стосовно ОСОБА_1 не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки викликає обґрунтовані сумніви, які відповідно до положень ч.3 ст.62 Конституції України тлумачаться на користь особи яка притягується до адміністративної відповідальності.

За положеннями ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, за відсутності у матеріалах справи належних та допустимих доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 пункту 1.5 ПДР України, суд приходить до висновку про відсутність у його діях складу правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 140 КУпАП з закриттям провадження по справі.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, суддя

постановив:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 140 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.В. Коваленко