ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/247/19 Головуючий в 1-й інстанції Крамаренко І.А.
Єдиний унікальний № 335/1194/19
Категорія - ст. 130 ч.1 КУпАП Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Білоконев В.М., за участю захисника ОСОБА_2, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 березня 2019 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 березня 2019 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП притягнуто ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, тимчасово не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1, із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 гривень та позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Також постановлено стягнути з ОСОБА_3судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Як зазначено в постанові, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 22.01.2019, серії БД № 078488, вбачається, що 22.01.2019 о 06:57 год. водій ОСОБА_3, керував автомобілем НОМЕР_1, в м. Запоріжжя по вул. Сєдова перехрестя з вул. Адмірала Нахімова, в стані наркотичного спяніння. Огляд на стан наркотичного спяніння проводився зі згоди водія у встановленому законодавством порядку в медичному закладі КУ «ЗОНД» ЗОР, у лікаря нарколога, що підтверджується висновком медичного закладу № 342 від 22.01.2019. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування без порушення ПДР. Про повторність попереджений. Чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 вважає, що зазначена постанова винесена із неправильним застосуванням матеріального права та порушенням норм процесуального права, що потягло за собою передчасне та необґрунтоване притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності. ОСОБА_3 жодного разу не подавав до суду клопотання про неможливість з'явитися у судове засідання, а клопотання про направлення протоколу для розгляду до Жовтневого районного суду подав лише одного разу у зв'язку зі зміною місця фактичного проживання ще до вступу його як захисника у справу. Твердження суду про умисне затягування розгляду справи шляхом подання численних клопотань правопорушником та адвокатом абсолютно не відповідає дійсності та матеріалам справи.

Також не відповідає дійсності та матеріалам справи твердження, щодо належного повідомлення ОСОБА_3 про дату час та місце розгляду справи шляхом надіслання судових повісток, адже жодну із направлених за вказаною адресою повісток, він не отримував у зв'язку із зміною фактичного місця проживання, про сам особисто повідомив суд належним чином. Всі вони повернуті до суду, що безпосередньо підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими конвертами із відповідними відмітками.

Окрім того, в оскаржуваний Постанові зазначено, що провина ОСОБА_3 нібито підтверджується дослідженими судом доказами: протоколом про адміністративне правопорушення БД №078488 від 22.01.2019 року, довідкою про відсутність повторності, архівом правопорушень, направленням на огляд водія т/з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції від 22.01.2019 року, CD-диском.

Зокрема, суд посилається на відповідний протокол про адміністративне правопорушення БД № 078488 від 22.01.2019 року, в якому міститься виправлення дати народження ОСОБА_3, зроблене вже після його складання та вручення правопорушнику (копія невиправленого примірнику додається), що вже є порушенням відповідної Інструкції МВС та підставою для уточнення під час розгляду справи.

При цьому, в даному протоколі складеному інспектором Кіяшко Д.І. безпосередньо зазначено, що ОСОБА_3 керував автомобілем саме в стані наркотичного сп'яніння, що нібито підтверджується Висновком №342 від 22.01.2019р. в якому зазначено, що ОСОБА_3 перебуває у стані наркотичного (метамфетамін) сп'яніння.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції видається на підставі акта медичного огляду. Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров'я. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаться недійсними.

При цьому, п.7 зазначеної Інструкції чітко встановлено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов'язкове, а відповідно до вимог п.8 - метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп'яніння.

Проте, зазначені вимоги були прямо порушені працівниками медичного закладу, адже відповідно до отриманих за клопотанням сторони захисту документів з КУ ЗОНД ЗОР, а саме: акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції №342 від 22.01.2019 року та результату імурохроматографіччного дослідження (СІТО TEST), передбачені Інструкцією лабораторні дослідження, які згідно п.п. 7 і 8 є обов'язковими для визначення саме наркотичного засобу чи психотропної речовини, під час медичного огляду ОСОБА_3 не проводилися. Це безпосередньо підтверджується відсутністю відповідного запису у графі №21 зазначеного акту, та зазначеним імурохроматографічним дослідженням (СІТО TEST), тобто швидким тестом, а не лабораторним дослідженням.

Доповнюють цю невідповідність та некомпетентність грубі порушення Інструкції проведення медичного огляду, зроблені медичними працівниками, у вигляді записів в Акті №342 від 22.01.2019 та у відповідному Висновку № 342 від 22.01.2019 року, щодо перебування ОСОБА_3 у стані наркотичного сп'яніння із зазначенням, при цьому, не наркотичної речовини, а психотропної, що ставить під сумніви сам факт проведення належного медичного огляду и відповідних тестів, адже метамфетамін не є наркотичною речовиною.

Так, відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою КМУ №770 від 06.05.2000р., зазначена лікарем-наркологом у Висновку №342 від 22.01.2019р. речовина «метамфетамін» є не наркотичним засобом, а згідно Списку 2 Таблиці II цього переліку відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено, що прямо суперечить встановленому лікарем висновку, про те, що ОСОБА_3 перебуває саме у стані наркотичного сп'яніння, що цілком не відповідає дійсності.

Однак цей факт невідповідності та грубого порушення порядку проведення медичного огляду, попри зазначення про це у клопотанні сторони захисту, не був жодним чином досліджений та взятий до уваги і врахований при розгляді справи.

Також зазначає, що у своєму рішенні суд також посилається на наявний CD-диск, як на беззаперечний доказ вини ОСОБА_3, який фактично містить лише два відеозаписи, якими зафіксовано лише подію зупинки поліцейськими транспортного засобу у проміжок часу тривалістю лише 4 хвилини у період з 06год.56хв. до 07 год. 00хв. 22.01.2019 року, на яких навіть не видно правопорушника і якими жодним чином не зафіксовано обставин проходження ОСОБА_3 медичного огляду, встановлення та оголошення його результатів, а також складання протоколу про адміністративне правопорушення. Що також ставить під сумніви об'єктивність та законність проведення медичного огляду з урахуванням чисельних порушень процедури проведення та невідповідність його результатів.

При цьому, на наявних відеозаписах інспектор поліції, який зупинив ОСОБА_3 представився сержантом поліції Павловським, що жодним чином не відповідає матеріалам справи, адже протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 і направлення його на медичний огляд складені сержантом поліції ОСОБА_4

Крім того, сержант поліції ОСОБА_4 у своєму рапорті, на який суд також посилається як на доказ, чітко зазначає, що саме він разом із лейтенантом поліції ОСОБА_5 зупинив зазначений автомобіль о 06год.57хв. 22.01.2019р., за кермом якого знаходився ОСОБА_3, та доставив водія на медичний огляд, що також зазначено у Висновку №342 від 22.01.2019р., тому знову постає питання невідповідності цих документів наявним відеозаписам де автомобіль зупиняє інспектор який представляється Павловським.

З метою уточнення всіх цих невідповідносте обставин матеріалам справи стороною захисту і було подано клопотання на допит як свідків зазначених поліцейських та медичних працівників, яке судом не було вирішено (ані задоволено, ані відмовлено), про що у Постанові жодним чином не зазначено.

Також суд чомусь посилається як на беззаперечні докази вини ОСОБА_3 на довідку про відсутність повторності та архів правопорушень, які взагалі не мають жодного доказового значення та не містять інформації яка доказувала б провину ОСОБА_3 у вчиненні вказаного правопорушення.

При цьому, у судовому засіданні при поданні зазначеного клопотання на витребування доказів та допит свідків, суду було зазначено, що ОСОБА_3 вважає складання цього протоколу відносно нього незаконним та умисним притягненням його до адміністративної відповідальності саме інспектором Павловським, який відповідно до наявного відеозапису безпосередньо і зупинив ОСОБА_3, що спростовує інші матеріали справи складені інспектором Кіяшко. Сам ОСОБА_3 мотивує це наявністю між ними особистої неприязні та упередженості зі сторони поліцейського, що підтверджується розмовою між ними, зафіксованою на відеозаписі, жодним чином не дослідженому судом. Просить скасувати постанову суду у відношенні ОСОБА_3, а справу про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв'язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши в судовому засіданні захисника ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 та 3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Всупереч твердженням апелянта, вважаю, що суд першої інстанції досить повно, всебічно, об'єктивно та неупереджено дослідив докази, які наявні в матеріалах справи, повно та правильно виклав їх у постанові, оцінив у плані відносності, допустимості, достовірності і на цих підставах прийшов до правильного висновку про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Так, провина ОСОБА_3, підтверджується дослідженими судом доказами: протоколом про адміністративне правопорушення БД № 078488 від 22.01.2019; направленням на огляд водія т/з з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.01.2019 року у КУ "ЗОНД" ЗОР; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану спяніння від 22.01.2019 за № 342; рапортом від 22.01.2019 року.

Судом першої інстанції досконало вивчено матеріали справи про адміністративне правопорушення, зокрема протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 078488, а також висновок «Обласного клінічного наркологічного диспансеру» № 342.

Крім того, для спростування доводів, щодо неналежно проведеного медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння у лікаря нарколога та неправильного складеного висновку, судом було направлено запит головному лікарю «Обласного клінічного наркологічного диспансеру» про надання інформації щодо проходження водієм ОСОБА_6 медичного огляду, на що отримано, зокрема, акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, № 342 від 22.01.2019 та результат імунохроматографічного дослідження від 22.01.2019, з якого вбачається, що із зразку біологічного середовища сечі останнього виявлено метамфетамін, марихуану, заключний діагноз наркотичне (метамфетамін) спяніння.

Таким чином, суд першої інстанції при вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3, належним чином врахував та достатньо вмотивував обставини цього адміністративного правопорушення.

Доводи апелянта щодо не вирішення судом клопотання про допит як свідків поліцейських та медичних працівників, є необґрунтованими, оскільки матеріали справи містять достатньо даних на підтвердження його винності у вчиненні адміністративного правопорушення.

Що стосується доводів апелянта щодо твердження суду про умисне затягування розгляду справи шляхом подання численних клопотань правопорушником та адвокатом, вони є обґрунтованими, оскільки, як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3 звертався до суду з заявою про направлення справи за підсудністю та захисник звертався з клопотанням про відкладення справи, в обох випадках це було одноразово, а отже вищевказане твердження суду про умисне затягування справи не відповідає матеріалам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Доводи апелянта щодо тверджень суду про належне повідомлення ОСОБА_3 про дату та час розгляду справи шляхом надіслання судових повісток є також обґрунтованими, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, судне повідомляв ні ОСОБА_3 ні захисника ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи (на 27.03.2019 року), про що свідчить відсутність в цих матеріалах відповідних даних.

Однак ці порушення не є істотними та такими, що впливають на законність та обґрунтованість судового рішення, оскільки вони в даному випадку не перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, оскільки на підставі ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя повинен був це зробити в розумні строки, а на підставі ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у пятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Крім того, під час перевірки законності постанови суду першої інстанції в порядку апеляційної процедури були досліджені всі матеріали справи, вивчені та перевірені усі заперечення апелянта стосовно обставин події адміністративного правопорушення. При цьому в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 був представлений захисником ОСОБА_2, а тому права ОСОБА_3, які були порушені в суді першої інстанції, були поновлені під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Що ж стосується інших доводів, наведених в апеляційній скарзі, зокрема про інші порушення працівниками поліції процедури огляду на стан наркотичного спяніння та при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, то вони також не спростовують належності та допустимості наведених вище доказів та не містять в собі достатніх даних для висновку про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, в тому числі через його невідповідність нормам чинного законодавства, порушення яких призвело або могло призвести до неправильного застосування норм процесуального або матеріального права, як про це безпідставно зазначається в апеляційній скарзі.

Таким чином, апеляційні вимоги захисника щодо закриття справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв'язку із відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, не можуть бути задоволені, оскільки, в апеляційним порядком перевірено, що водій ОСОБА_3 дійсно перебував у стані наркотичного сп'яніння.

За таких обставин, постанова Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік, винесена з дотриманням вимог закону, тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду ОСОБА_1

Дата документу Справа № 335/1194/19