Справа № 638/1640/19
Провадження № 3/638/751/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2019 року суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Семіряд І.В., за участі правопорушника ОСОБА_1, розглянувши адміністративний матеріал відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, фізичної особи-підприємця, який поживає АДРЕСА_1,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 статтею 130 КУпАП,-

встановив:

07.02.2019 до Дзержинського райсуду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 по факту скоєння правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, в якому зазначено, що 25.01.2019 о 03-37 год. По вул. Університетська, 16/1 в місті Харкові ОСОБА_1, керував автомобілем Volkswagen Tigvan, державний номер НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» 6820 в присутності двох свідків, результат огляду 1.60 %о, чим порушив вимоги п. 2.9а, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч 1 ст. 130 КУпАП України.

Правопорушник ОСОБА_1, в судовому засіданні провину свою не визнав, пояснив, що він 25.01.2019 в районі Полтавського майдану, рухався на своєму автомобілі по напрямку вул. Клочківська. Близько 3.00 год., у звязку з природними умовами він не впорався з керуванням, в результаті чого його занесло на окраїну, де він застряг. Приблизно в 3.10 год., до нього підїхала патрульна машина поліцейського, співробітники поліції в складі двох осіб запитали, що трапилось та попросили його предявити документи, після перевірки документів вони почали його звинувачувати в правопорушенні, що він керував автомобілем в стані алкогольного спяніння, на що він попросив їх представитись та предявити йому свої посвідчення, на що останні ігнорували його прохання. Крім того правопорушник зазначив, що йому не було дозволено звернутись до захисника, адвоката, та проїхати в наркологічний центр не пропонували. Також ОСОБА_1, зазначив, що йому не були розясненні його права на місці розгляду справи, і взагалі йому не було зрозуміло, за якою статтею на нього складено протокол про адміністративне правопорушення. Йому на місці ДТП вручили тимчасовий талон, після чого поліцейські поїхали.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що вина ОСОБА_1, у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП не знайшла своє підтвердження, тому провадження у справі підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до приписів ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком ) визнається протиправна та лише винна (умисна або необережна ) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.ст. 279, 280 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення суддею проводиться в межах тих обставин, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті » від 23.12.2005 звертається увага суддів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідно до приписів ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

З дослідженого в судовому засіданні протоколу про вчинення адміністративного правопорушення серії БД № 200253, складеного 25.01.2019 поліцейським взводу № 1 роти №1 батальйону № 1 УПП в Харківській області ДПП молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_2, про вчинення ОСОБА_1, правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, вбачається, що зазначений протоком було складено у звязку з тим, що результат огляду на стан спяніння складав 1.60%о. ( а.с. 1 ).

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП України передбачена у зв'язку з керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 (а) ПДР України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я (пункт 6 розділу І Інструкції).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

В протоколі зазначено що вимірювання здійснювалось за допомогою «драгера», без зазначення його марки, однак відповідно в квитанції про результат тесту вказано марку Драгеру 6820 яким здійснювалось вимірювання вмісту алкоголю, крім того не вбачається можливим визначити, що результат 1.60 %о, це саме результат видихаючого повітря правопорушником. Також з зазначеного результату вбачається, що огляд проводився о 03.37 годині 25.01.2019 в той час, як в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що водій ОСОБА_1, 25.01.2019 о 03.37 керував автомобілем, таким чином в звязку з зазначеними розбіжностями, результати огляду є недопустимими доказами.

Той факт, що результати огляду не може вважатись допустимим доказом також підтверджується, тим що згідно даних приладу "Drager Alcotest 6820" температура повітря 25.01.2019 року о 03.37 год. становила +14 оС, однак, згідно інструкції з експлуатації приладу "Drager Alcotest 6820" діапазон температур при його використанні: -5?С +50?С, та відповідно до офіційної інформації інформації Sinoptik температура повітря в Харкові 25.01.2019 з 02.00 до 05.00 складала (-13 оС, -15 оС ), що виключає достовірність отриманих в результаті проведеного 25.01.2019 огляду даних, оскільки температура в м. Харкові була нижчою за -7,4 оС.

Відповідно до вимог п.22.розділу ІІІ висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї "Інструкції", вважаються недійсними.

Одночасно, суд звертає увагу на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення зафіксовано на боді-камери поліцейського, та відсутні відомості в протоколі про залучення таких відео доказів до матеріалів про адміністративне правопорушення. Крім того, переглянувши зазначені записи з нагрудної камери поліцейського в судовому засіданні встановлено, що на записі відсутній звукозапис, що не дає можливості встановити , чи були розясненні правопорушнику його права, чи запропоновано пройти огляд у наркологічному центрі у разі з незгодою з результатами тесту, чи були присутні свідки та інше. Також на частині відеозапису видно тільки ноги поліцейських та їх авто, та вбачається , що автомобіль правопорушника о 3.06 год., вже не рухався, у звязку здорожнь-транспортною пригодою, однак в протоколі зазначено, що водія зупинено о 3.37 год., на відео записі не вбачається можливим встановити хто керував автомобілем, таким чином, зазначені відео докази також не можуть бути допустимими доказами у зазначеній справі.

Відповідно до вимог ст.7 Закону України «Про національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно ст.18 Закону Поліцейський зобов'язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Це повністю узгоджується з вимогами ст.19 Конституції України.

Згідно з частиною першою ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Право на правову допомогу гарантовано ст.59 Конституції України.

Вказані положення є законодавчими гарантіями об'єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Правопорушник ОСОБА_1, заперечує той факт, що йому розясненні його права, та з переглянутого відеозапису з нагрудної камери поліцейського спростувати цей факт не вбачається можливим, оскільки такий запис на диску відсутній.

Тобто, суд приходить до висновку, що співробітниками поліції було порушено право на захист, яке гарантоване Конституцією України.

Додатково суд звертає увагу, що з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що в той самий день та майже в той самий час, (різниця в часі складає 1 хвилину), відносно ОСОБА_1, складено два протоколи про адміністративне правопорушення , складені двома різними поліцейськими, що також дає підстави вважати про порушення права на захист, оскільки за такий проміжок часу не можливо забезпечити право на захист.

Зазначені порушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення є суттєвими, тому суд вважає, що вказаний протокол про вчинення адміністративного правопорушення, складено з грубим порушенням приписів ст. 256 КУпАП.

При таких обставинах справи, суд вважає, що в матеріалах адміністративної справи відсутні докази, з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, які б підтверджували скоєння ОСОБА_1, правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов'язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумція факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа « Коробов проти України » № 39598/03 від 21.07.2011 ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Крім того, Європейський суд з прав людини поширює стандарти , які встановлює Крніенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.Так, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011р., заява № 16347/02, «Малофеєва проти Росії (заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016. При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті,становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитись в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючи статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22 жовтня 2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За таких обставин, вважаю, що в судовому засіданні не доведено факт керування ОСОБА_1, транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, у звязку з чим відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1, до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП, тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, так як, відповідно до приписів зазначеної статті, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 245, 247, 251-252, 256, 266, 279-280 КУпАП суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, - закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Семіряд І.В.