Справа №705/2590/19
3/705/2139/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2019 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Мазуренко Ю.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Уманського РВП УВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого проживаючого по АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області знаходиться адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.1 КУпАП.

Згідно з протоколу серії ГР № 266522 від 15.05.2019 року про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 о 19 год. 10 хв. в АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 , матері ОСОБА_3 та неповнолітнього сина ОСОБА_4 , 2014 року народження насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, нецензурно висловлювався в їхню сторону та в їхній присутності, внаслідок чого могла бути завдана шкода їхньому психологічному здоров`ю. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки невідомі, про час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно в установленому законом порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 достовірно знаючи, що відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення, повідомлявся про розгляд матеріалів, відповідно до вимог чинного законодавства, однак зловживаючи своїми процесуальними правами у судове засідання не з`явився і доказів з приводу поважності причин неявки в судове засідання, не надавав. Вищевикладене дає суду підстави для розгляду справи за його відсутності.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таку поведінку та відношення до своїх процесуальних прав та обов`язків зі сторони ОСОБА_5 суд розцінює як прояв повного правового нігілізму, тобто деформаційного стану правосвідомості особи, який характеризується усвідомленим ігноруванням вимог закону, цінності права, зневажливим ставленням до правових принципів.

Постановою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Гудзенко В.Л. від 05.06.2019 року адміністративний матеріал був повернутий до Уманського РВП УВП ГУНП в Черкаській області для дооформлення.

Постановою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області Корманом О.В. від 05.09.2019 року адміністративний матеріал був повернутий до Уманського РВП УВП ГУНП в Черкаській області для доопрацювання.

В постановах були зазначені виявлені недоліки та чітко зазначена невідповідність отриманих матеріалів чинному законодавству.

Однак, при повторному надходженні до суду адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 зазначені в постановах від 05.06.2019 року та 05.09.2019 року, недоліки не усунуто, матеріали належним чином не оформлено, жодних дій по усуненню недоліків працівниками Уманського РВП УВП ГУНП в Черкаській області не вчинено.

Дослідивши матеріали справи, суддя надійшов наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст. 255 КУпАП обов`язок щодо належного оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення покладається на уповноважених посадових осіб. Однак дані матеріали оформленні неналежним чином, у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до положення ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення включає в себе ознаки, які характеризують зовнішній прояв поведінки особи, його спрямованість та наслідки; ознаки, що характеризують правопорушника і його психічне ставлення до скоєного. Відповідно ознаки складу адміністративного правопорушення об`єднаються у чотири групи (елементи): об`єкта адміністративного правопорушення, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, суб`єкта адміністративного правопорушення та суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення. Всі зазначені елементи складу адміністративного правопорушення є обов`язковими. Суб`єктивна сторона відображає психічне ставлення особи до скоєного діяння і наслідків, що наступають в результаті цього діяння. Вина особи - є необхідним елементом суб`єктивної сторони.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статті, тобто умисне вчинення будь-яких діянь ( дій чи бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному чи психічному здоров`ю потерпілого.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, тому провадження по справі відносно нього необхідно закрити, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення серії ГР № 266522 від 15.05.2019 року не зазначено об`єктивну сторону адміністративного правопорушення з врахування особливостей диспозиції ст.173-2 ч.1 КУпАП.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган або посадова особа встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Зазначені недоліки суддя відносить до суттєвих порушень вимог діючого КУпАП, що не дозволяють здійснити всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставин справи у їх сукупності та прийняти законне і обґрунтоване рішення по справі у відповідності з діючим КУпАП.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Враховуючи викладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 173-2 ч.1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 245, п.1 ч.1 ст.247, 248, 249, 251, 252, 276-280, 282, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за ст.173-2 ч.1 КУпАП закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена або на неї може бути внесено протест до Черкаського апеляційного суду, протягом десяти днів, з дня її винесення, через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.

Суддя Ю.В. Мазуренко