Провадження № 33/801/777/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Михайленко А. В.
Доповідач: Рибчинський В. П.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати у цивільних справах Рибчинського В.П.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 04 вересня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 31500 від 28 червня 2019 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 110747 д.н.з. НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння в м. Вінниці по вул. Святошинська, 2, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 вересня 2019 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.

Не погоджуючись з такою постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення які були допущені при його медичному огляді з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також спростування його перебування у стані наркотичного сп`яніння звітом про тестування на встановлення факту вживання психоактивних речовин за допомогою імунохроматографічного аналізу ТОВ «Медаком» від 28 червня 2019 року, просив оскаржувану постанову скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 04 вересня 2019 року, яке обґрунтоване тим, що оскаржувану постанову він не отримував, про неї дізнався з реєстру судових рішень.

Згідно ст. 294 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 в судовому засіданні суду першої інстанції під час розгляду справи присутнім не був, матеріали справи не містять інформації про вручення йому копії оскаржуваної постанови, приходжу до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню.

Разом з тим, дослідивши матеріали адміністративної справи, вивчивши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , апеляційний суд приходить до висновків, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність у разі керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 31500 від 28 червня 2019 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 110747 д.н.з. НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння в м. Вінниці по вул. Святошинська, 2, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2).

У зазначеному протоколі останній зазначив, що відповідні пояснення будуть надані ним у суді.

Згідно з висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28 червня 2019 року складеного о 15:05 год. №1788 ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння (а.с. 3).

Відповідно до звіту про тестування на встановлення факту вживання психоактивних речовин за допомогою імунохроматографічного аналізу, проведеного ТОВ «МЕДАКОМ» 28 червня 2019 року о 16:19 год. у ОСОБА_1 , за результатами лабораторних досліджень, слідів алкоголю та психотропних речовин в організмі не виявлено (а. с. 17).

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 з наступними змінами: п.3 огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, лікарем закладу охорони здоров`я; п.6 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я; п.13, 14 лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Висновок складається в трьох примірниках: по одному - для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Висновок може бути оскаржений водієм транспортного засобу у встановленому законодавством порядку.

За змістом частин 3, 4 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 31500 від 28 червня 2019 року, підписаного ОСОБА_1 , останній був ознайомлений з його змістом, та отримав його копію, права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП йому роз`яснені. Будь-яких зауважень щодо його змісту чи клопотань ОСОБА_1 не заявляв.

Водночас висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28 червня 2019 року також містить підпис ОСОБА_1 , та не містить заперечень останнього щодо його результатів.

Вказані обставини не спростовані апелянтом належними та допустимими доказами, отже доводи його апеляційної скарги про відсутність вини та порушення поліцейськими ст. 266 КУпАП є необґрунтованими.

Так само не заслуговують на увагу і доводи ОСОБА_1 щодо порушення які були допущені при його медичному огляді з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, зокрема направленням останнього на огляд, актом його медичного огляду, хіміко-токсикологічним дослідженням крові (сечі) (а.с. 27-30).

Крім того, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наданий висновок ТОВ «МЕДАКОМ» від 28 червня 2019 року не може бути взятий судом до уваги, оскільки він не є висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в розумінні Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, так як складений за відсутності працівника поліції, тому не є допустимим доказом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності є підтвердженням в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, отже судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст. ст. 279, 280 КУпАП дотримано, доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови відсутні.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 04 вересня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 04 вересня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду: В.П. Рибчинський