ПОСТАНОВА

Іменем України

24 жовтня 2019 року м.Харків

Суддя Дзержинського районного суду м.Харкова Аркатова К.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, Ідн. НОМЕР_1 , не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

01.08.2019 року близько 21:55 години ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21101, номерний знак НОМЕР_2 , по вулиці Клочківській, 191 міста Харкова, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнав, зазначивши, що 01.08.2019 року близько 22:00 години йшов у дворі будинку по вулиці Клочківській міста Харкова, де до нього підійшли працівники патрульної поліції, вилучили документи та повідомили про те, що він керував транспортним засобом у нетверезому стані. Також, він підтвердив факт вживання алкоголю 01.08.2019 року. Пропозицію патрульних поліції про проходження огляду на стан сп`яніння він не чув, з протоколом про адміністративне правопорушення не ознайомлений, не пам`ятаєм чи були присутні на місці події свідки.

Згідно письмових заперечень на протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вважає, що обставини справи, викладені у протоколі не відповідають дійсності, оскільки він не керував автомобілем, протокол не є безумовною ознакою винності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Захисник Мартовицький К.В. в судовому засіданні наполягав на відсутності доказів про вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що влітку 2019 року близько 21 години, точної дати не пам`ятає, гуляв з дитиною на майданчику у дворі будинку № 191 по вулиці Клочківській м. Харкова, бачив як водій автомобіля ВАЗ темного кольору неадекватно керував транспортним засобом, а саме різко гальмував біля людини, під час паркування автомобіля створив аварійну ситуацію для авто, що були припарковані поруч. В подальшому до нього підійшов сусід, який є також свідком по даній справі, попросив допомогти, вгамувати вказаного водія з метою недопущення трагедії. Він не бачив водія автомобіля, в поліцію не телефонував. Сусід, який просив про допомогу шляхом зупинення руху неадекватного водія того вечора, повідомив, що водій вказаного авто «випав» з транспортного засобу, справив природні потреби неподалік та втік. На його думку, саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, його особу встановлено працівниками патрульної поліції за документами на авто та на право керування транспортними засобами. Крім того, підтвердив факт відмови правопорушника від проходження огляду на стан сп`яніння.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що ввечері 01.08.2019 року гуляв з дитиною на прибудинковій території за адресою місця проживання, почув звук різкого гальмування автомобіля, який почав здійснювати рухи вперед та назад. З автомобіля вийшов молодий чоловік, який почав неподалік справляти природню потребу, в цей час він дістав ключі від автомобіля, забрав їх собі та попросив про допомогу у чоловіків, що перебували у дворі, а після того викликав поліцію. Пізніше вони побачили зазначеного водія, якого зупинили працівники патрульної поліції та за документами встановили особу. Ключі від транспортного засобу він віддав працівнику поліції, зробив це з метою запобігти дорожньо транспортній пригоді. Водія упізнав за зовнішніми ознаками та одягом, в подальшому особу встановили працівники поліції за документами. Наполягав на тому, що ОСОБА_1 вводить суд в оману та саме ця особа перебувала за кермом автомобіля, що здійснював неадекватний рух. Зазначив, що раніше не знайомий з ОСОБА_1

Відео подій 01.08.2019 року з нагрудних камер працівників поліції, що зберігається на компакт дисках долучених до матеріалів справи, які оглянуті в судовому засіданні за участю правопорушника та його захисника, підтвердили факт перебування ОСОБА_1 в неадекватному стані, зухвалої поведінки, застосування ненормативної лексики, відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.

Самого факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом зазначені відеоматеріали не містять, оскільки цей запис вівся після приїзду працівників поліції за викликом свідка ОСОБА_3 , що крім того підтверджує пояснення останнього та свідка ОСОБА_2 .

Вислухавши, правопорушника, адвоката ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , дослідивши відеозаписи та матеріали справи, суд прийшов до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП з урахуванням наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення, який складений з виконанням процесуальних вимог уповноваженою особою, є документом, який офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій і є одним з основних джерел доказів.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Фактичні обставини справи, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 182232 від 01.08.2019 року підтверджуються зібраними у справі доказами, які досліджувалися у судовому засіданні, а саме поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , що викладені вище, відеозаписом з нагрудних камер патрульної поліції.

Посилання правопорушника про те, що він не керував транспортним засобом у стані сп`яніння, спростовується сукупністю зібраних у справі доказів, які є послідовними та узгодженими між собою.

Така позиція ОСОБА_1 є намаганням уникнути відповідальності.

В судовому засіданні ОСОБА_1 неодноразово підкреслював, що є батьком трьох дітей та має педагогічну освіту, однак ці факти біографії останнього суперечать поведінці останнього, що мала місце 01.08.2019 року в присутності працівників патрульної поліції та зафіксована їх нагрудними камерами.

Суд зауважує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, Суд не встановив порушень прав заявників, передбачених ч. 1,2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

Таким чином, зібрані у справі докази та сам ОСОБА_1 у судовому засіданні підтвердив факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, за що передбачена відповідальність діючим КУпАП, зокрема ч.1 ст.130 КУпАП.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а тому вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави з позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 283,284,294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири гривні двадцять копійок) на користь держави.

Відповідно до ч.1 ст.303 КУпАП, строк звернення постанов про накладення адміністративних стягнень до виконання протягом трьох місяців з дня винесення постанови.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя