справа № 570/3637/19
провадження № 3/570/1457/2019
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 жовтня 2019 року

Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Кушнір Н.В., розглянувши в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області /м.Рівне, вул.C.Петлюри, 10/ справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

12 липня 2019 року о 21 год. 05 хв. по автодорозі Н-22 Н-25 Городище-Рівне-Старокостянтинів 146 км + 510 м ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Opel Corsa" д.н.з. НОМЕР_1 в порушення вимог п.2.3б та п.12.1 Правил дорожнього руху, не впевнившись в безпечності свого руху, здійснив зіткнення з металевим дорожнім огородженням, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Після затримання виявлено, що він керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків.

Правопорушник свою вину у вчиненому за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнає, а у вчиненому за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не визнає. Згідно доданих до протоколу письмових пояснень зазначає, що дійсно вчинив ДТП, але керував автомобілем у тверезому стані, від проходження медичного огляду на місці зупинки транспортного засобу відмовився.

Встановлені судом обставини підтверджуються протоколами серії БД № 125165 та cерії БР № 252693 про адміністративні правопорушення, відеофайлом з місця пригоди. Актом огляду на стан алкогольного сп"яніння з використанням спеціальних технічних засобів зафіксована відмова правопорушника від його підписання в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили цей факт своїми поясненнями. Правопорушнику видане направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення такого стану, але він ним не скористався.

Протягом року правопорушник за ст.130 КпАП України не притягувався, посвідчення водія отримував.

Протокол про адміністративне правопорушення складений у присутності правопорушника та його копія йому вручена, про що свідчать відповідні застереження. Відповідно до тексту протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснено права, передбачені ст.63 Конституції України і ст.268 КпАП України.

У відповідності до вимог п. 26.1 «Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, апеляційному суді Автономної республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ» затвердженої наказом Державної судової адміністрації та погодженої Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та адміністративних справ 17 грудня 2013 року у разі об`єднання справ про адміністративні правопорушення в одну справу об`єднаній справі присвоюється номер тієї справи, яка надійшла до суду першою.

Отже, суд вважає за доцільне об`єднати в одне провадження справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , так як вони складені відносно однієї і тієї ж особи та розглядаються одним суддею.

Відповідно ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно ст.245 КпАП України завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. За правилами ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Згідно положень ст.280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення - передбаченої нормами права сукупності об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи те діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він включає в себе: а) об`єкт; б) об`єктивну сторону; в) суб`єкт; г) суб`єктивну сторону.

За ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення об`єктом є суспільні відносини у сфері власності.

Умовами настання такого виду юридичної відповідальності є: а) наявний причинний зв`язок між порушенням ПДР та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди (у випадку відсутності такого зв`язку особу може бути притягнуто до цивільно-правової відповідальності); б) немає наслідків діяння у вигляді спричинення або можливості спричинення аварії поїзда, судна або порушення нормальної роботи транспорту, або створення небезпеки для життя людей, або спричинення потерпілому середньої тяжкості чи тяжких тілесних ушкоджень, або завдання великої матеріальної шкоди, чи настання інших тяжких наслідків (у такому випадку діяння кваліфікується за ст.277 КК України). Об`єктивна сторона доповнена вказівкою на настання наслідків у вигляді майнової шкоди, тобто склад правопорушення трансформується у формальний.

У відповідності до п.2.3бПравил дорожнього руху України "для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі".

У відповідності до п.12.1 Правил дорожнього руху України "під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним."

В п.26 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про адміністративні правопорушення на транспорті» вказано, що суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин.

Суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

За ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення об`єктомом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Дорожній рух - це процес руху по дорогах транспортних засобів та учасників дорожнього руху, сукупність суспільних відносин, що виникають у процесі переміщення людей і вантажів за допомогою транспортних засобів або без таких у межах дороги.

Під час кваліфікації правопорушень на транспорті транспортним засобом, відповідно до примітки в ст.121 КУпАП, можна вважати всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї, тролейбуси, мотоцикли тощо.

Одним з складів об`єктивної сторони вказаного правопорушення полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В п.2 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про адміністративні правопорушення на транспорті» вказано, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.(водії транспортних засобів, інші особи, що керували транспортними засобами - чч. 1-4 цієї статті; судноводії - ч. 5 цієї статті; інші особи, які керували річковими або маломірними суднами, - ч. 6 цієї статті).

Суб`єктом вказаного правопорушення є спеціальним. Це водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка (Закон України "Про автомобільний транспорт" від 5 квітня 2001 р. № 2344-ІІІ).

Суб`єктивна сторона адміністративного проступку полягає у ставленні суб`єкта до вчиненого антигромадського діяння. Основною ознакою є вина. Вина охоплює дві можливі форми стану психіки: умисел (прямий і непрямий) і необережність (самовпевненість і недбалість). Тобто для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, чи умисне вона вживала алкоголь та навмисно керувала транспортним засобом у стані сп`яніння, чи сталося так, що особа необережно не врахувала особливості свого організму та була зупинена з остаточними ознаками алкогольного сп`яніння, які все ж склали більше 0,2 проміле у видихуваному повітрі.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст.266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 року № 1103 та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858. Відповідно до цих нормативних актів оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Згідно п.п.6-7 вказаної Інструкції огляд на стан спяніння проводиться: 1)поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров"я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на стан сп"яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп"яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан спяніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп"яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп"яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров"я, якому надано право на його проведення.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам, які пред`являються чинним законом до такого документу, визнано належним доказом та крім того, в матеріалах провадження наявні і інші беззаперечні докази, які підтверджують вину правопорушника. Доказів, які не були відомі особі при складанні відповідного протоколу, правопорушник у суді не надав. Вказані докази є такими, що повністю узгоджуються між собою, не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості.

Доказами відмови стали показання свідків як цивільні особи, так і поліцейські, письмові пояснення свідків про те, що правопорушник відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що у діях водія вбачається порушення п.2.5 ПДР, оскільки факт відмови від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку повністю підтверджується матеріалами справи.

Працівниками поліції було запропоновано пройти правопорушнику медичний огляд на визначення стану сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров"я, якому надано право на його проведення, проте правопорушник і від цього відмовився з незрозумілих для суду причин.

Отже, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння та передбачене ст.124 КпАП України як порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

При обранні виду та визначенні розміру адміністративного стягнення враховую, що вчинені дії характеризуються умисною формою вини, є неповагою правопорушника до безпеки руху та потенційною загрозою для інших транспортних засобів та пішоходів. Керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, що за своїм характером є грубим порушенням у розумінні положень ст.30 КУпАП, адже особа в стані алкогольного сп`яніння втрачає можливість адекватно оцінювати дорожню обстановку, вчасно реагувати на її зміни та швидко приймати правильні рішення, що може призвести до скоєння ДТП, тобто умисні протиправні дії правопорушника безпосередньо створюють загрозу для інших учасників дорожнього руху, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку зазначеного адміністративного правопорушення. Вважаю, що штраф та позбавлення спеціального права, протипоказань для чого не встановлено, які передбачені санкцією вказаної статті в редакції Закону України від 07.07.2016 р. № 1446-VIII у відповідності до ст.23 КпАП Українибуде мірою відповідальності, достатньою для досягнення мети виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, послужить його вихованню в дусі поваги до правил співжиттяа також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст.36 КпАП України стягнення накладається в межах санкції статті за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Вирішено питання про стягнення судового збору відповідно до ст.40-1 КУпАП.

Згідно ст.124, ч.1 ст.130 КпАП України, керуючись ст.ст.40-1, 283, 284 КпАП України, суддя

в и р і ш и в:

об`єднати справи № 570/3637/19 та № 570/3638/19 в одне провадження з присвоєнням № справи 570/3637/19.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 та ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік.

Строк позбавлення спеціального права обчислювати з дня вилучення документа, що посвідчує його право керування транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 в прибуток Рівненського районного суду Рівненської області /№ рахунку НОМЕР_2 , МФО 899998, / судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Кушнір Н.В.