Житомирський апеляційний суд
Справа №296/2028/19 Головуючий у 1-й інст. Шимон Л. С.
Категорія : ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Шевченко В. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 року м. Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 27 березня 2019 року щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2

Житомирського району Житомирської області, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, 1, пров. Терешкової,5 Житомирського району Житомирської області, не працюючого,

за участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

вказаною постановою ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

Судом встановлено, що 13 лютого 2019 року о 09 годині 30 хвилин ОСОБА_3 у м. Житомирі по вул. Промисловій,10 керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння. Згідно висновку медичного огляду №83, водій керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння. Своїми діями водій ОСОБА_3 порушив п. 2.9А Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, адвокат ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що постанова суду першої інстанції не відповідає вимогам закону.

Зазначає, що судом не було враховано, що ОСОБА_3 скоїв адміністративне правопорушення 13.02.19 року 0 09:30 год., протокол про адміністративне правопорушення було складено лише 21.02.2019року, отже протокол складено в порушення вимог закону.

Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного спяніння. У протоколі про адміністративні правопорушення відсутні відомості про свідків та його вручення належним чином ОСОБА_3

Апелянт вказує, що відповідно до матеріалів справи, освідування водія було проведено 19.02.19 року, тобто через 5 днів після виявлення правопорушення.

Відеозапис, залучений працівниками поліції, спростовує перебування ОСОБА_3 в стані алкогольного спяніння.

Також адвокат звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази використання сертифікованого мундштука, а тому не було підстав для відібрання зразків крові у водія транспортного засобу.

Посилається на відсутність правових підстав для проведення огляду ОСОБА_3 у медичному закладі, оскільки направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного спяніння не видавалось, що в свою чергу призводить до недійсності такого огляду.

Окрім того, апелянт зазначає про сумнівність у законності дій працівників поліції та Обласного наркологічного диспансеру Житомирської обласної ради, оскільки ОСОБА_3 було направлено на медичний огляд о 10 год. 55 хв., а фактично огляд відбувся об 11год. 05 хв.

Також адвокат звертає увагу, що у ОСОБА_3 не було вилучене посвідчення водія, що призвело до порушення ст. 265-1 КУпАП.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_3 не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином( а.с.68). Клопотань про відкладення судового розгляду не заявляв.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.245,278,280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з'ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням вимог ст.ст.251,252, 283 КУпАП в постанові суду зазначаються опис обставин, установлених при розгляді справи, докази та дається їм належна оцінка в їх сукупності.

З матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, підтверджується наявними у справі доказами.

Хоча ОСОБА_3 й заперечує свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, доводи його апеляційної скарги про те, що постанова суду є передчасною та не відповідає вимогам закону суд визнає безпідставними.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 438310 від 21.02.2019 року відповідно до якого ОСОБА_3 13.02.2016 року о 09 год. 30 хв. керував автомобілем НОМЕР_2 по вул. Промисловій 10, в м. Житомирі, з явними ознаками алкогольного спяніння, чим порушив п.2.9-а Правил дорожнього руху України та вчинив порушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказаний протокол складено у відповідності до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року №1395, посвідчений підписом посадової особи, яка складала протокол інспектором роти №2 БУПП в Житомирській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_4О.(а.с.2).

Окрім того, вина ОСОБА_3 підтверджується результатами проходження тестування на місці за допомогою приладу «Драгер» 6810 № 3230 від 13.02.2019 року о 09 год. 42 хв, результат тесту 2,02 проміле, від підпису ОСОБА_3 відмовився, актами огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 13.02.2019 року, висновком обласного наркологічного диспансеру Житомирської обласної ради № 83 від 19.02.2019 року де встановлено перебування ОСОБА_3 в стані алкогольного спяніння, актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій № 83 від 13.02.2019 року, де за результатами лабораторних тестів від 19.02.2019 року в крові ОСОБА_3 виявлено алкоголь в концентрації 2,3 проміле, рапортом т.в.о. заступника командира роти № 2 БУПП в Житомирській області ДПП ОСОБА_7 від 21.02.2019 року.

Доводи щодо недоведеності вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, викладені в апеляційній скарзі, були предметом розгляду у суді першої інстанції та перевірені у судовому засіданні апеляційного суду, який визнає їх такими, що не відповідають зібраним у справі доказам.

Посилання апелянта на те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3, складений в порушення вимог закону, є неспроможними.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції, дослідивши обставини справи, дійшов до обґрунтованого висновку, що дії працівників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1ст.130 КУпАП, та проведення огляду водія ОСОБА_3 на стан спяніння, відповідають вимогам ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Дії працівників поліції при складанні протоколу та проведенні огляду на стан спяніння не були оскаржені та не визнані неправомірними.

Посилання апелянта на відсутність доказів використання сертифікованого мундштука, який було застосовано під час освідування ОСОБА_3 на місці зупинки транспортного засобу, є необґрунтованим та спростовується наявним у матеріалах справи відеозаписом, з якого вбачається як ОСОБА_3 самостійно обрав один із запропонованих йому працівниками поліції мундштуків, належно запакований та новий, що в подальшому був використаний при проходження тестування його на місці за допомогою приладу «Драгер 6810». Вимірювальний прилад Drager Alcotest 6810 пройшов державну реєстрацію в Україні, комплектується свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (останнє періодично видається після процедури калібрування та повірки терміном дії 1 рік). Згідно даних чек-тесту Drager Alcotest 6810, за допомогою якого пройшов огляд ОСОБА_3, останнє калібрування цього приладу відбулося 14.08.2018року (а.с.3-6). Доказів, на підтвердження того, що використання вказаного приладу в Україні заборонено, не надано.

Доводи апелянта щодо відсутності правових підстав для проведення огляду ОСОБА_3 у медичному закладі, оскільки направлення на такий огляд не видавалось та в порушення вимог закону посвідчення водія у нього не вилучалось, висновків суду щодо обгрунтованості притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1ст.130 КУпАП, не спростовує.

Доводи апелянта щодо недоведеності вини ОСОБА_3 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, є неспроможними та спростовуються матеріалами адміністративної справи.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, безпосередньо дослідивши усі надані докази, переглянувши у судовому засіданні відеоматеріали безпосередньої фіксації події адміністративного правопорушення, надані УПП в Житомирській області, надав належну правову оцінку кожному доказу з точки зору їх достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного процесуального рішення.

В апеляційній скарзі адвокатом не наведено інші, не досліджені судом докази, якими б спростовувались висновки суду першої інстанції та які не були предметом перевірки під час судового розгляду. Не надано таких доказів і під час апеляційного розгляду.

На підставі наведеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а адміністративне стягнення, накладено на ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, та визначено судом першої інстанції з урахуванням обставин справи та даних про особу правопорушника.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що судом при розгляді адміністративної справи були порушені вимоги закону, які б призвели до неправильного її вирішення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3, залишити без задоволення, а постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 27 березня 2019 року відносно ОСОБА_3 без змін.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду ОСОБА_1