Справа № 359/8938/19
Провадження № 3/359/3154/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2019 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Кабанячий Ю.В., розглянувши за участі представника особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адміністративний матеріал, що надійшов від Управління патрульної поліції у м. Борисполі Київської області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, по відношенню до ОСОБА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу серії ОБ №192261 від 10.09.2019 року в м. Бориспіль по вул. Київський шлях, 14, водій ОСОБА_2 керував автомобілем марки Hyundai Tucson, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння не проводився у зв`язку з відмовою водія від проходження огляду, чим водій порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 повідомив, що його клієнт не керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння і взагалі не перебував у даному стані.

Протокол відносно ОСОБА_2 був складений упереджено, оскільки перед тим як їхати до медичного закладу ОСОБА_2 просив у працівників поліції дати йому телефон щоб викликати адвоката для захисту своїх прав та інтересів, однак працівники поліції йому у цьому відмовили.

В той же час, порушили його право на захист, не надавши йому можливість залучити адвоката.

Крім того, вимогу ОСОБА_2 працівники поліції розцінили, як його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, в той же час як він не відмовлявся від такого огляду.

Крім того, адвокат Синяченко В.П. повідомив, що одразу після того, як на ОСОБА_2 було складено протокол, Він в порядку само звернення поїхав до КНП «ББЛІЛ», де за результатами проходження огляду на стан сп`яніння було встановлено відсутність ознак сп`яніння у ОСОБА_2

Даний висновок було зафіксовано у Протоколі медичного огляду для встановлення факту вживання психотропної речовини та стану сп`яніння №34 від 11.09.2019 року.

Заслухавши думку представника особи яка притягується до відповідальності, ознайомившись з матеріалами про адміністративне правопорушення встановлено, що вина ОСОБА_2 не підтверджується матеріалами справи, у зв`язку з чим справа підлягає закриттю, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною другою статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, згідно протоколу до нього додаються пояснення двох свідків, направлення, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, рапорт, відеозапис.

Дані докази, у тому числі і сам відеозапис з нагрудних боді-камер поліцейських, жодним чином не доводить факт перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння, в той же час відеозапис підтверджує пояснення адвоката Галець В.М., з приводу того, що ОСОБА_2 просив у працівників поліції надати йому адвоката або дати можливість зателефонувати адвокату, що безпосередньо є його правом.

В той же час, доданий адвокатом ОСОБА_1 протокол медичного огляду для встановлення факту вживання психотропної речовини та стану сп`яніння №34 від 11.09.2019 року підтверджує той факт, що ОСОБА_2 дійсно не перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Наведене вище у своїй сукупності викликає сумнів у доведеності факту вчинення водієм ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 7 р. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України/МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності слід керуватися принципом, згідно якого винність особи не може ґрунтуватись на припущеннях. Будь-які сумніви у винуватості особи повинні тлумачитися на її користь.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захистправ людиниі основоположнихсвобод (далі - Конвенція) передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Варто зазначити, що «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді накладення штрафу з позбавленням особи спеціального права на певний строк.

Крім того, аналіз положення частини третьої статті 62 Конституції України «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом» дає підстави для висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину (адміністративного правопорушення) не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Статтею 62 Конституції України також передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст 130 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

На підставі наведеного, керуючись ст. 7, ст. 10, ст. 130, ст. 247, ст. 278, ст. 280, ст. 283-285 КУпАП України,

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя: Ю.В. Кабанячий

Постанова суду набрала законної сили ___________________.