КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№33/824/3258/2019 Постанова винесена суддею Шапутько С.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , другого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 та його представника - адвоката Грабовського О.О., розглянувши апеляційну скаргу

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рябухи Талалаївського району Чернігівської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, пенсіонера, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 19 липня 2019 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 19 липня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно з постановою суду, 26 червня 2019 року о 16 год. 20 хв. на мосту Патона в м. Києві ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «HyundaiAccent», державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем «KIA CEED», державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого відбулася дорожньо-транспортна пригода, шкода спричинена обом транспортним засобам, чим порушив п. 11.4ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 25 липня 2019 року виправлено описку в описовій частині постанови судді Печерського районного суду м. Києва від 19 липня 2019 року, зазначивши: «06 червня 2019 року о 14 год. на мосту Патона в м. Києві ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Hyundai Accent», державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем «KIA CEED», державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого відбулася дорожньо-транспортна пригода, шкода спричинена обом транспортним засобам, чим порушив п. 11.4 ПДР України тавчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП».

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи постанову суду незаконною, винесеною з порушенням норм процесуального та матеріального права, без повного та всебічного розгляду справи, без встановлення всіх обставин справи, просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в даній ситуації суд взагалі проігнорував вимоги закону і не перевірив вказані в протоколі відомості, не допитав свідків та очевидців вказаної пригоди, не отримав пояснення від інспекторів, які оформлювали вказану пригоду, не дослідив матеріали справи, не призначив проведення судово-автотехнічного дослідження на предмет того, як він повинен був діяти в даній дорожній обстановці, згідно правил дорожнього руху України, чи відповідали його дії під час скоєння дорожньо-транспортної пригоди вимогам правил дорожнього руху України та чи мав він технічну можливість уникнути зіткнення з легковим автомобілем КІА.

Крім того, у постанові відсутні обґрунтовані мотиви, з яких визначено його вину у вчиненні даного правопорушення, не надано належної оцінки доказам, а також відсутні обґрунтування і відомості про проведену оцінку доказів.

За таких обставин його вину у скоєнні даного адміністративного правопорушення не доведено, докази його вини в матеріалах справи відсутні.

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_1 на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_2 та його представника - адвоката Грабовського О.О. проти апеляційної скарги, а також спеціаліста (судового експерта) Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Юрченка О . О. , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Всупереч тверджень апелянта, ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені у судовому засіданні.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП; у схемі дорожньо-транспортної пригоди, яка була підписана відповідною посадовою особою, учасниками пригоди без будь-яких заперечень, в якій відображені необхідні й достатні відомості щодо організації дорожнього руху на мосту Патона в м. Києві, дані щодо напрямку руху транспортних засобів до моменту зіткнення, місце їх зіткнення, розташування транспортних засобів після зіткнення, гальмівні шляхи транспортних засобів, характеру і локалізації механічних пошкоджень автомобілів, в поясненнях учасників дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо обставин події, а також свідка ОСОБА_5 та у рапорті інспектора ПП УПП ДПП України у м. Києві.

Так, з пояснень ОСОБА_1 , наданих ним як в суді першої інстанції, так і при апеляційному розгляді справи, вбачається, що він рухався автомобілем Хюндай по мосту Патона, зі сторони Ленінградської площі, зі швидкістю 70 км/год. із включеними фарами та аварійками по реверсивній смузі, так як поспішав, а водій Брелов, рухаючись в попутному з ним напрямку в третій смузі, грубо порушуючи ПДР, різко підрізав його автомобіль, виїхавши перед ним, і щоб уникнути зіткнення з цим автомобілем, він різко змінив напрямок руху вліво та виїхав на зустрічну смугу, де зіткнувся з автомобілем КІА, тому вважає винним у ДТП водія ОСОБА_5 , який його підрізав та пересікши подвійну суцільну лінію створив аварійну обстановку.

Разом з тим, такі твердження ОСОБА_1 про його невинуватість в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, спростовуються поясненнями другого учасника ДТП - водія ОСОБА_2 , наданими ним при розгляді справи як в суді першої, так і апеляційної інстанції, про те, що він рухався по мосту Патона у третій смузі в напрямку Лівого берега, а йому на зустріч, прямо в лоб, різко виїхав Плюта, який, порушуючи правила дорожнього руху, рухався по реверсивній смузі зі швидкістю приблизно 100 км/год., та вдарив капотом свого автомобіля в його переднє ліве крило з водійської сторони, від удару його автомобіль розвернуло та викинуло на реверсивну смугу. При цьому зазначив, що водій Брелов рухався в крайній лівій смузі, і напрямок руху не змінював.

З наявних в матеріалах справи пояснень свідка ОСОБА_5 , вбачається, що 06.06.2019 року, керуючи автомобілем Деу Джентра, він рухався по мосту Патона в сторону центру по лівій крайній смузі та, почувши звук різкого гальмування, побачив як його обганяє автомобіль Хюндай, який вискочив на зустрічну смугу та вдарив автомобіль КІА.

Саме такий механізм дорожньо-транспортної пригоди повністю відповідає об`єктивним даним, що зазначені у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, та підтверджений зібраними по справі доказами.

Такий механізм дорожньо-транспортної пригоди об`єктивно підтвердив і допитаний в суді апеляційної інстанції спеціаліст (судовий експерт) Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Юрченко О.О. , який пояснив, що по обставинам ДТП автомобіль Хюндай виїхав на зустрічну смугу і здійснив зіткнення з автомобілем КІА. За поясненнями ОСОБА_1 , рухаючись по реверсивній смузі, хтось створив йому перешкоду і він виїхав на зустрічну смугу. Проте на мосту Патона рух по реверсивній смузі заборонено, і навіть якщо там світлофор виключений, то це буде розділова смуга, по якій теж рух категорично заборонено, і тому це не звільняло ОСОБА_1 від дотримання ПДР. Отже, є прямий причино-наслідковий зв`язок між рухом по цій смузі і скоєним ДТП, оскільки, якби ОСОБА_1 не було на цій смузі, то і не було б ДТП.

А відтак, твердження ОСОБА_1 про його невинуватість у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, так як зіткнення сталося внаслідок того, що автомобіль під керуванням водія ОСОБА_5 , підрізавши його, різко, виїхав з правого ряду перед ним, не заслуговують на увагу, оскільки ці обставини нічим не підтверджені, а дорожньо-транспортна пригода зумовлена виключно одноосібними діями ОСОБА_1 , котрий недотримався вимог Правил дорожнього руху, які, при здійсненні руху на дорогах з двостороннім рухом, що мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняють виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Отже, досліджені докази свідчать про те, що небезпечна ситуація є наслідком поведінки ОСОБА_1 , який, рухаючись по реверсивній смузі, рух по якій заборонено, не врахував дорожню обстановку, виїхав на зустрічну смугу руху, а тому її уникнення могло бути забезпечено виключно шляхом дотримання ним цих вимог Правил дорожнього руху.

Таким чином, між діями ОСОБА_1 та наслідками зазначеної дорожньо-транспортної пригоди є прямий причинний зв`язок, а, відтак, доводи апелянта про вимушений характер допущеного ним порушення ПДР, внаслідок різкого виїзду іншого автомобіля перед ним, є безпідставними.

За таких обставин, висновок в протоколі про адміністративне правопорушення і в постанові судді про порушення ОСОБА_1 вимог правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає матеріалам справи і фактичним обставинам події, а протилежні цьому доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , як і доводи про його невинуватість та про порушення виключно водієм ОСОБА_5 вимог правил дорожнього руху, що призвело до зіткнення транспортних засобів, є безпідставними.

З огляду на достатність в матеріалах справи доказів вини ОСОБА_1 в порушенні вимог правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, то доводи ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції під час розгляду справи не допитав свідків та очевидців даної пригоди, а також інспекторів ПП, які оформлювали дану пригоду, та не призначив проведення судово-автотехнічного дослідження, чим допустив неповноту, не заслуговують на увагу.

Отже, розглядаючи матеріали справи, суд першої інстанції дослідив належним чином зібрані докази по справі, а також з`ясував всі обставини у справі, тобто дотримався вимог ст.ст. 251, 280 КУпАП.

Висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події.

Накладаючи адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень, суддя дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП, і обґрунтовано визначив вид та розмір адміністративного стягнення, виходячи з характеру вчиненого правопорушення, особи порушника.

За таких обставин, постанова суду є законною та обґрунтованою, тому підстави для її скасування - відсутні, а відтак, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 19 липня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Горб І.М.