Справа № 462/5811/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 вересня 2019 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Бориславський Ю.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, проживає: Сполучені Штати ОСОБА_2 , Мічиган

за ст.124, 122-4 КУпАП,

в с т а н о в и в :

07.07.2019 року близько 14 год. 10 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Форд, номерний знак НОМЕР_1 на вул. Любінська, 168 у м. Львові, був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого здійснив наїзд на транспортний засіб марки «Тойота» реєстраційний номер НОМЕР_2 (водій ОСОБА_3 ), в результаті чого транспортні засоби отримали технічні ушкодження, чим порушив п.2.3 «б», 10.1 Правил дорожнього руху України.

Також, 07.09.2019 року близько 14 год. 10 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Форд, номерний знак НОМЕР_1 на вул. Любінська, 168 у м. Львові залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, будучи причетним до неї, чим порушив п.2.10 «а», «д» Правил дорожнього руху України.

Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 30.09.2019 року розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, 122-4 КУпАП, вчинені ОСОБА_1 об`єднано в одне провадження.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, був повідомлений про час і місце розгляду справ (оголошення про час і місце розгляду справ на офіційному сайті Залізничного районного суду м. Львова). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи, що на думку суду має місце з боку ОСОБА_1 , нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. (ст.1 КУпАП).

Тому суд не вбачає підстав відкладати розгляд справ, оскільки особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, був достовірно обізнаний про час та місце судового засідання, при цьому, за період перебування на розгляді суду матеріалів справи не скористався правами, наданими йому чинним законодавством, передбаченими статтею 268 КУпАП, не надав пояснень щодо протоколу про адміністративне правопорушення, обставин справи й доказів на їх підтвердження, у разі неможливості особисто брати участь в судових засіданнях не забезпечив присутність свого захисника, беручи до уваги той факт, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 124, 122-4 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а тому, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних документів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП стверджується зібраними у справі доказами, а саме: протоколами про адміністративні правопорушення серії ДПР18 №269887 від 05.09.2019 року, серії ДПР 18 №269888 від 05.09.2019 року та матеріалами долученими до протоколів про адміністративні правопорушення.

Враховуючи наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 присутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КУпАП.

З врахуванням даних про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчинених ним правопорушень, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП, беручи до уваги вимоги ч.2 ст.36 КУпАП, вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 36, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, із застосуванням ч.2 ст. 36 КУпАП та обрати йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя:

Оригінал постанови.