Справа № 711/1944/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2019 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Степаненко О.М., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Черкаси Департаменту патрульної поліції про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючої ФОП «Басараб», проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_2, до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №227244 від 27.02.2019 ОСОБА_1 27.02.2019 о 09 год. 15 хв. в м. Черкаси по вул. Ю.Іллєнка, 64/1 керувала транспортним засобом Nissan Qashqai державний номер НОМЕР_1 при встановленому тимчасовому обмеженні у праві керування транспортним засобом за постановою №56412025 Соснівського відділу ДВС Черкаського МУЮ від 30.01.2019.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що на час складання вищевказаного протоколу постанова державного виконавця, якою встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом, не вступила в закону силу, так як була оскаржена нею до суду і перебуває на судовому розгляді. Просила закрити адміністративне провадження.

Суд встановив наступне.

30.01.2019 старшим державним виконавцем Соснівського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_2 була винесена постанова ВП №56412025 про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами. Відомості постанови містить розяснення щодо права на її оскарження протягом 10 робочих днів.

Право державного виконавця виносити постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами передбачено положеннями ч.4 ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи наявні посилання у ч.4 ст. 64-1 на деякі положення ст.71 цього Закону, суд вважає за можливе керуватись положеннями цієї статті при оцінці правила направлення постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до виконання відповідними органами.

Зокрема абзац 4 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює, що постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, направляються до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного частиною пятою статті 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.

Таким чином вказані норми забезпечують право боржника на оскарження відповідного рішення державного виконавця.

Як повідомила в судовому засіданні державний виконавець Миколенко Т.М. вона в день винесення постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника, тобто 30.01.2019, направила її до Управління патрульної поліції.

Водночас як повідомив адвокат ОСОБА_1 ОСОБА_3, а також сама ОСОБА_1, про існування вказаної постанови стало відомо 04.02.2019 під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження адвокатом. В цей же день вказана постанова ними оскаржена до Придніпровського районного суду м. Черкаси.

Пояснення ОСОБА_1 підтверджуються копією розписки адвоката ОСОБА_3 на імя державного виконавця від 04.02.2019, а також копією скарги на дії, бездіяльність та рішення державного виконавця з відміткою Придніпровського районного суду м. Черкаси про її отримання датовану 04.02.2019.

Також судом встановлено, що станом на 23.04.2019 скарга судом не вирішена.

З огляду на викладене суд приходить до висновків, що на час складання протоколу відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.126 КУпАП, тобто на 27.02.2019, постанова про тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом від 30.01.2019 не набрала законної сили.

Крім того суд зауважує, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 126 КУпАП передбачає умисні дії, тобто коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст. 10 цього Кодексу).

Приймаючи до уваги доведений факт своєчасного оскарження ОСОБА_1 вищевказаної постанови, відсутні підстави стверджувати про наявний умисел в її діях під час керування автомобілем 27.02.2019, що вказує на відсутність однієї із частин складу адмінправопорушення субєктивної сторони.

Вказана оцінка встановлених обставин справи та зроблені з цього приводу судові висновки дають підстави суду відхилити показання свідка ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_1 свідомо порушувала правила визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення, так як їй достовірно було відомо про існування постанови про тимчасові обмеження, а також відсутності судового рішення про зупинення її виконання.

В рішенні від 21.07.2011 у справі "Коробов проти України" ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення "поза розумним сумнівом".

Оцінивши досліджене суд вважає, що протокол про адміністративне порушення серії БД №227244 від 27.02.2019 стосовно ОСОБА_1 за ч.3 ст. 126 КУпАП складений на підставі рішення державного виконавця, яке не вступило в законну силу, що в свою чергу дає підстави стверджувати про відсутність обєктивної сторони адмінправопорушення відсутність тимчасового обмеження на час керування ТЗ, а також відсутність субєктивної сторони - умислу в діях ОСОБА_1

Відтак, суд вирішує, що провадження в даній адміністративній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 279, 283 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.126 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: ОСОБА_5