Справа № 344/701/19
Провадження № 33/4808/92/19
Категорія ст.124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Лазарів О. Б.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Шкрібляк Ю.Д., з участю особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2, за апеляційною скаргою (далі АС) представника потерпілого адвоката ОСОБА_3, на постанову судді Івано-Франківського міського суду від 04 лютого 2019 року, -

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою щодо ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України,?

провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі КУпАП) закрито за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, тобто на підставі п.1 ч.1 ст.247 цього ж Кодексу.

У постанові судді зазначено, що з матеріалів справи, зокрема з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 188047 від 03.01.2019 року вбачається, що ОСОБА_2 03 січня 2019 року о 12 год.10 хв. в м. Львові, на пл. І.Підкови, 1, керуючи транспортним засобом марки "BMW 530D", н.з. WWL 97971, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни перед початком руху, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого здійснив наїзд на перешкоду (болард), чим порушив вимоги п.п.1.5, 2.3 б), 10.1 ПДР та в результаті чого транспортний засіб та болард отримали механічні пошкодження, чим заподіяв матеріальної шкоди ОСОБА_4 «Фієста Фантастика».

Однак суддя, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення правопорушника дійшов висновку про те, що факт вчинення ОСОБА_2, адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не знайшов свого підтвердження в суді, а тому закрив провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, тобто на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Не погодившись з постановою судді, представник потерпілого ОСОБА_4 «Фієста Фантастика» - адвокат ОСОБА_3 подала АС, в якій покликається на неповноту та необєктивність судового розгляду, і що винесена постанова є незаконна та необґрунтована, оскільки висновки судді про відсутність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення суперечать зібраним по справі доказам. Окрім цього, вказує, що суддя розглянув справу без її участі, чим грубо порушив право потерпілого на захист.

Просить оскаржувану постанову скасувати та визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накласти на нього стягнення.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 було розяснено його права передбачені ст. 268 КУпАП.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 повністю заперечив доводи АС представника потерпілого та пояснив, що не порушував правил дорожнього руху, оскільки попередньо домовився з паркувальником та повідомив, що хоче заїхати на паркувальний майданчик ресторану, на що останній погодився та увімкнув зелений сигнал світлофора для заїзду на майданчик. В момент, коли він почав рух, паркувальник різко підняв болард, внаслідок чого і відбулося зіткнення.

Вважає, що винуватцем даної ДТП є саме паркувальник ОСОБА_5, оскільки він не забезпечив безпечного проїзду крізь встановлений болард на паркувальний майданчик.

В попередні судові засідання, які були призначені на 21 і 29 березня 2019 року представник потерпілого адвокат ОСОБА_3, жодного разу не зявлялась і не повідомила про причини своєї неявки, хоча належним чином була повідомлена про дату та час розгляду поданої нею АС.

01.03. та 14.03.2019 року апелянтом були подані до суду клопотання, в яких остання просила розгляд вказаної справи відкласти, оскільки вона приймає участь в іншому суді. Вказані клопотання судом були задовольнені, а вказану справу відкладено.

03.04.2019 року представником потерпілого до апеляційного суду знову було подано нове клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції із Львівським апеляційним судом. В подальшому постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 08 квітня 2019 року вказане клопотання представника потерпілого адвоката ОСОБА_3 про проведення відеоконференції задовольнено. Постановлено проводити апеляційний розгляд за апеляційною скаргою представника потерпілого адвоката ОСОБА_3, на постанову судді Івано-Франківського міського суду від 04.02.2019 року о 15 го. 00 хв. 17 квітня 2019 року у режимі відеоконференції з Львівським апеляційним судом та повідомлено апелянта та свідка ОСОБА_5 телефонограмою про розгляд справи в режимі відеоконференції(а.с.54). Однак, 17.04.2019 року при проведенні судового засідання в режимі відеоконференції, адвокат ОСОБА_3 та свідок ОСОБА_5 в приміщення Львівського апеляційного суду не зявились, хоча були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, будь-яких клопотань про відкладення розгляду від них не надходило, а також не повідомили апеляційний суд про причини свого неприбуття, що підтверджується відеозаписом долученого до матеріалів справи, довідкою складеною секретарем судового засідання та поясненням судового розпорядника Львівського апеляційного суду.

У звязку із цим, справу було відкладено на 19.04.2019 року та в телефонному режимі повідомлено апелянта та свідка ОСОБА_5 на вказану дату.

18 квітня 2019 року від апелянта ОСОБА_3 надійшло нове клопотання в якому вказує, що у звязку із зайнятістю її в іншій справі у м. Львові, просить розгляд справи знову відкласти на інший день, при цьому повторно забезпечити проведення наступного судового засідання у вказаній справі в режимі відеоконцеренцзвязку із Львівським апеляційним судом.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що подане клопотання представника потерпілого про відкладення розгляду справи та проведення повторної відеоконференції є безпідставним і не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Так, постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 08.04.2019 року, не дивлячись на те, що норми КУпАП не передбачають проведення відеоконференції з іншими судами, було задовольнено таке клопотання, однак представник потерпілого проігнорувала і не зявилась в приміщення Львівського апеляційного суду, хоча була належним чином повідомлена про це. Будь-яких доказів про неможливість прибути в судове засідання, як в попередніх судових засіданнях, так і на даний час, представник потерпілого ОСОБА_3 апеляційному суду не представила.

Апеляційний суд розцінює дії представника потерпілого адвоката ОСОБА_3 зловживання правами, і як спосіб затягування розгляду справи, а тому підстав для відкладення знову розгляду справи не вбачає, і вважає за необхідене розглядати справу без участі представника потерпілого.

В судове засідання 19.04.2019 року ОСОБА_2 не зявився, хоча про дату та час розгляду справи був належним чином повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який заперечив доводи АС представника потерпілого, просить постанову судді першої інстанції залишити без зміни; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи АС та додані документи, приходжу до висновку, що АС слід задовольнити частково, виходячи із наступного.

В ході апеляційного розгляду справи, знайшли своє підтвердження доводи апелянта про те, що потерпіла сторона не була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи суддею місцевого суду.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положенням ст. 245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» зазначено, що принцип рівності сторін один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. Згідно положень ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. А відповідно до положень ч.2 цієї статті, інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк.

Водночас вимогами ст. 278 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує одне із таких питань: чи сповіщено осіб які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали та чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Незважаючи на вищезазначені законодавчі вимоги, суддя не повідомив про розгляд справи представника потерпілого ОСОБА_4 «Фієста -Фантастика», таким чином не надав можливість реалізувати права визначені ч.2 ст. 269 КУпАП, чим грубо порушив право потерпілого на захист, а тому винесена ним постанова є незаконною, яку слід скасувати.

Стосовно інших апеляційних вимог представника потерпілого скасувати постанову та визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накласти на нього стягнення, слід зазначити наступне.

При винесенні постанови суддею, ним було об'єктивно досліджено матеріали справи, та всім зібраним доказам дана належна оцінка. Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП при розгляді адміністративної справи повинно бути з'ясовано: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Складений протокол щодо ОСОБА_2 таким вимогам не відповідає. Так, ОСОБА_2 ставиться за провину порушення вимог Правил дорожнього руху України, а саме: п.п. 1.5, 2.3 б), 10.1 ПДР.

Відповідно до вимог п.п. 2.3 б) ПДР водій зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно вимог п.10.1 ПДР, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Вимогами п.1.5 ПДР передбачено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. Як вбачається із матеріалів справи, судом першої інстанції з урахуванням вказаних вище вимог закону вірно зясовані обставини, що свідчать про відсутність доказів про те, що ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3б, 10.1 ПДР. Так, до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 1) серії ОБ № 188047 від 03.01.2019 року, додано схему огляду місця ДТП, де зазначено, що зіткнення транспортного засобу відбулося в населеному пункті в місті Львові на пл. ОСОБА_6, безпосередньо при заїзді ОСОБА_2 на паркувальний майданчик. Крім цього, в матеріалах справи не міститься доказів, зокрема відео та фотосвітлин пошкодженого, як боларда, так і автомобіля ОСОБА_2, які на думку апеляційного суду могли б обєктивно свідчити про його винуватість чи невинуватість.

В складеному протоколі про адмінправопррушення щодо ОСОБА_2 зокрема в графі потерпілі зазначено ОСОБА_4 «Фієста Фантастика», однак будь-яких документів про те, що вказане підприємство є потерпілою стороною до матеріалів справи не долучено, як і не долучено офіційної довідки про вартість пошкодженого майна.

Інкриміноване адміністративне правопорушення ОСОБА_2 органом, який уповноважений на складання протоколу обґрунтовується тільки на поясненнях свідка ОСОБА_5, який працює на вказаному підприємстві на посаді охоронця.

На думку апеляційного суду вказані пояснення свідка ОСОБА_5 про винуватість саме ОСОБА_2, не можна вважати достатнім доказом. Крім цього вказаний свідок є працівником підприємства визнаного потерпілою стороною, а отже є зацікавленою особою.

Будь-яких інших доказів, зокрема пояснень інших очевидців ДТП органом поліції до матеріалів справи не долучено.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції визнає те, що права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечними і випливають з вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Апеляційний суд бере до уваги те, що Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував, що поняття «кримінальне обвинувачення», яке використовується у статті 6 Конвенції, має автономний характер і його необхідно розуміти лише виходячи з положень Конвенції.

Подібне застереження означає, що виведення у законодавстві країн-учасниць з-під юрисдикції кримінальних судів певних видів правопорушень і віднесення їх до юрисдикції інших органів, що може означати визнання національним законодавцем таких проступків адміністративними, для Європейського Суду не матиме значення.

Визначення суті правопорушення та його ідентифікація як кримінального правопорушення здійснюється Європейським Судом не тільки з врахуванням того, що таке правопорушення відноситься до кримінального права у правовій системі держави, а і з врахуванням правової природи порушення, його характеру і ступеню суворості покарання, яке може понести правопорушник (справа "Озтюрк проти Німеччини", "Кемпбелл і Фелл проти Сполученого Королівства").

Таким чином, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи практику Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини"повинні застосовуватись судами, як джерело права, приймаючи до уваги правову природу адміністративного правопорушення, його характер і ступінь суворості передбачених стягнень, необхідно прийти до висновку, що особа, яка обвинувачується у вчиненні, вказаного правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, до яких відноситься право знати у якому правопорушенні її звинувачують.

Суд апеляційної інстанції, перевіряючи доводи апеляційної скарги, з метою повного і всебічного зясування обставин справи, керуючись вимогами ст. 272 КУпАП, також неодноразово викликав для допиту, як свідка ОСОБА_5 в судове засідання, однак він не зявлявся в судові засідання без поважних на те причин, хоча був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, і це свідчить про неповагу його до суду і викликає сумнів у достовірності викладених ним пояснень.

Апеляційний суд вважає, що достовірними доказами є тільки ті докази, які були перевірені в суді, а тому єдине пояснення свідка ОСОБА_5 судом перевірити не представилось можливим.

Таким чином, апеляційний суд визнає, що по даній справі вчинення адміністративного правопорушення не доведено поза всяким розумним сумнівом, а саме факт вчинення ОСОБА_2 ТДП, за що передбачено відповідальність ст. 124 КУпАП, тому апеляційний суд приходить до висновку, про відсутність в його діях складу даного адміністративного правопорушення (вини), що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 цього Кодексу.

Разом з тим, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу апелянта на те, що розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення щодо конкретної особи.

Суд не має права брати на себе функцію обвинувачення та у будь який спосіб змінювати зміст обвинувачення, що міститься протоколі, що випливає із загальних засад судочинства, закріплених у статті 129 Конституції України.

З урахуванням повноважень, визначених ст. 294 КУпАП, під час апеляційного розгляду були досліджені в повному обсязі матеріали справи про адміністративне правопорушення, в тому числі обвинувачення, що викладене у протоколі.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, про те, що доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 188047 від 03.01.2019 року, і в тому числі порушення ним п.п.1.5, 2.3б, 10.1 ПДР - здобуто не було. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно положень п.3 ч.8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову. За таких обставин, АС слід задовольнити частково, а постанову судді щодо ОСОБА_2 скасувати та постановити нову. На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_4 «Фієста Фантастика» адвоката ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати постанову судді Івано-Франківського міського суду від 04 лютого 2019 року щодо ОСОБА_2 та постановити нову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, тобто на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду ОСОБА_1