П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.04.2019 Справа №607/8915/19

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Л.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, за статтею 124, частиною 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 10 лютого 2019 року, приблизно в 20 год. 30 хв., всупереч вимогам пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху (далі ПДР), керував автомобілем НОМЕР_1, вулицею Живова, у м. Тернополі, перебуваючи у стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння проводився в Тернопільському ОНД, про що складено висновок № 226.

У судове засідання ОСОБА_1 не зявився з невідомих на те суду причин, хоча був своєчасно і належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи на місці складення протоколу про що у цьому документі міститься відповідна відмітка. Клопотання про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило. За даних обставин, в силу вимог частини 1 ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення , розгляд даної справи слід здійснити за відсутності останнього.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні доведена матеріалами, дослідженими в судовому засіданні, а саме: даними, які зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 198183 від 09 квітня 2019 року; протоколом огляду дорожньо-транспортної пригоди від 10 лютого 2019 року; додатком до цього протоколу схемою місця ДТП; витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000455 від 11 лютого 2019 року; рапортом начальника відділення СВ Тернопільського ВП ГУНП Тернопільської області, зареєстрованим в єдиному журналі обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Тернопільського відділення поліції Тернопільського відділу поліції за № 10275 від 28 березня 2019 року; висновком експерта № 226 від 18 лютого 2019 року .

За таких обставин, суддя приходить до висновку про те,що , що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення , тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

Обираючи таке стягнення, суддя, відповідно до статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення , враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, його майновий стан, відсутність обставини, котрі помякшують і обтяжують відповідальність та приходить до висновку, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Окрім цього, 09 квітня 2019 року щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 198144 у якому зафіксовано, що він, 10 лютого 2019 року, приблизно в 20 год. 30 хв., в порушення вимог пунктів 2.3 (б), 12.1 ПДР України, керуючи автомобілем НОМЕР_1, вулицею Живова, у м. Тернополі не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням, внаслідок чого допустив зіткнення із стовпом світлофора, деревом та бетонною електроопорою, внаслідок чого, зазначений транспортний засіб, електроопора та світлофор отримали механічні пошкодження.

Згідно частини 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (стаття 251 КУпАП).

Статтею 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним проступком є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

З диспозиції вказаної правової норми вбачається, що однією із обовязкових умов, яка входить до обєктивної сторони зазначеного проступку є, зокрема, пошкодження «транспортних засобів». Тобто не лише того транспортного засобу, яким керував сам правопорушник, а й будь-якого іншого.

Як уже зазначалось вище у вину ОСОБА_1 ставиться порушення ПДР, що спричинило наїзд на стовп світлофора, дерево та електроопору.

Єдиним транспортним засобом, за участі якого сталася подія був автомобіль, яким керував сам ОСОБА_1 Отже пошкодження «транспортних засобів», в розумінні статті 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення , не відбулось.

Окрім цього, у адміністративних матеріалах немає жодного доказу, котрий свідчив би про те, що внаслідок зазначеного події стовп світлофора, дерево та електроопора отримали будь-які пошкодження, а тому суддя вважає, що вони відсутні.

З аналогічних міркувань, тобто за відсутності доказового забезпечення, суддею не встановлено пошкодження вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

За даних обставин суддя приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Отож провадження у даній справі, щодо ОСОБА_1 за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення , слід закрити.

Керуючись статтями 33, 401, 124, частиною 1 ст. 130, статтями 221, 276, 277, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 384 ,20 гривень .

Адміністративну справу стосовно ОСОБА_1 за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяОСОБА_2