БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 3/356/141/19
Справа № 356/262/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2019 року суддя Березанського міського суду Київської області Лялик Р. М., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Березанського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Березанського міського суду Київської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 354964 від 14.04.2019 року, у відповідності до якого громадянин ОСОБА_1 о 19 годині 55 хвилин в день складення протоколу по вул. Шевченків шлях, 32 в м. Березань керував автомобілем ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, медичний огляд було проведено у встановленому законом порядку в КНП «Березанська МЛ» по вул. Михайлівська, 50. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.04.2019 року головуючим суддею по вказаній судовій справа визначено суддю Лялик Р. М.

Дослідивши матеріали даної справи, суд прийшов до наступного висновку.

Як вбачається з наданого суду протоколу, особою, яка притягується до адміністративної відповідальності в даній справі є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючий в Березанському ВП за адресою: м. Березань, вул. Шевченків шлях, 32.

У відповідності до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які є відкритими і загальнодоступними згідно ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», місцезнаходженням Березанського міського суду Київської області є Київська область, м. Березань, вул. Шевченків шлях, 32.

Разом з тим, головуючий суддя по справі Лялик Р. М. є суддею Березанського міського суду Київської області, який, відтак, знаходиться в одному приміщенні з Березанським відділенням поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУ НП в Київській області за адресою: Київська область, м. Березань, вул. Шевченків шлях, 32.

Так, Березанський міський суд Київської області є місцевим судом, що здійснює правосуддя у порядку, встановленому процесуальним законом.

В свою чергу, здійснення правосуддя суддею відбувається відповідно до визначених законом процедур судочинства, які передбачають безпосередню взаємодію з органами правопорядку відповідно до покладених на них законами повноважень, в тому числі, і з Березанським відділенням поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУ НП в Київській області.

Відтак, за специфікою роботи вказані установи є взаємопов'язаними та вирішують спільні завдання, що може вплинути на думку сторін щодо об'єктивності та неупередженості розгляду даної справи, тому вважаю за необхідне заявити самовідвід.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положення чинного КУпАП не містять норм, які б регулювали питання відводу і самовідводу судді при виріщенні справ про адміністративні правопорушення.

В той же час, згідно вимог ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

Так, Європейський суд в своєму рішенні «Мікалефф проти Мальти» (Micallef v Malta, заява № 17056/06), висвітлив законодавчу прогалину та негативні наслідки відсутності правового врегулювання інституту відводу у національному законодавстві, констатувавши, що відсутність останнього ставить під сумнів існування одної з гарантій передбаченої ст. 6 Конвенції щодо незалежності і безсторонності суду під час відправлення правосуддя.

Інститут відводу має важливе значення для реалізації демократичних принципів цивільного процесу, сприяє ефективному розгляду справи і забезпечує правильне вирішення спору.

Норма про відвід гарантує неупередженість у здійсненні правосуддя, запобігає можливості скасування рішень за мотивами незаконності складу суду та заінтересованості відповідних суб'єктів у результатах розгляду справи.

Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

У своєму рішенні по справі «Фельдман проти України» Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (заяви № 76556/01 та 38779/04, рішення від 08.04.2010 року, п. 97).

У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (заява № 4785/02, рішення від 10.12.1999 року, п. 66), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб'єктивного та об'єктивного критеріїв. За суб'єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24.02.1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

Як зазначає Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 09.11.2006 року у справі «Білуха проти України» (заява № 33949/02, п. 53) правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45).

Так, за змістом ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», завданням суду є здійснення правосуддя на засадах верховенства права, забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою.

Судді зобов'язані своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства (п. 1 ч. 4 ст. 54 «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до статті 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з'їздом суддів України 22.02.2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов'язком судді, а суддя, як визначено статтею 3 вказаного Кодексу, має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною.

Згідно статті 1 Кодексу суддівської етики суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду.

Статтею 8 вказаного Кодексу встановлено правило, у відповідності з яким суддя повинен здійснювати судочинство в межах та порядку, визначених процесуальним законом, і виявляти при цьому тактовність, ввічливість, витримку й повагу до учасників судового процесу та інших осіб.

Враховуючи вказане, вказані вище обставини в своїй сукупності можуть створити в учасників провадження чи іншого стороннього спостерігача враження необ'єктивності та упередженості судді при розгляді справи, а відтак - в майбутньому стати причиною сумнівів в справедливості та законності судового рішення у справі та поставити під сумнів забезпечення реалізації права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на справедливий розгляд справи стосовно неї незалежним та безстороннім судом.

За таких обставин, з метою запобігання виникнення у стороннього спостерігача сумнівів у об'єктивності та неупередженості головуючого судді Лялик Р. М. при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, вважаю за необхідне дану заяву про самовідвід задовольнити із заявлених підстав, що узгоджуються з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ст.ст. 2, 7, 245-246, 268 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити самовідвід судді Лялика Романа Михайловича про самовідвід у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Справу № 356/262/19, провадження № 3/356/141/19 передати до канцелярії Березанського міського суду Київської області для повторного розподілу в порядку, визначеному законодавством.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя :Р. М. Лялик