ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1260/19 Справа № 214/7053/19 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко А. В. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 вересня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в Криворізькому професійному транспортно-металургійному ліцеї, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 07.09.2019 року о 11.40 годин в м. Кривому Розі Саксаганському районі по вул. Волгоградській в районі буд.15, на АЗС «ОККО» водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 , перед початком руху не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, перед початком руху не впевнився, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не вийняв заправний пістолет, що призвело до його пошкодження та пошкодження авто, у зв`язку з чим було спричинено матеріальні збитки.

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 вересня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн., а також стягнуто з нього судовий збір на користь держави в розмірі 384 гривень 20 копійок.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в який просить постанову скасувати, винести нову постанову, якою закрити провадження по адміністративній справі щодо нього, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що працівник поліції, який склав протокол, помилково зробив висновок, що він не вийняв заправний пістолет, що призвело до його пошкодження та пошкодження автомобіля, оскільки цим він поклав на нього, як водія транспортного засобу, обов`язок здійснювати заправку транспортних засобів та обслуговування заправного обладнання АЗС.

Зазначає, що перед початком руху на АЗС "ОККО", він не змінював смуги руху, не перестроювався, не вчиняв перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, що виключає порушення ним п.10.1 ПДР та наявності в його діях складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Вказує на те, що суд не звернув уваги на те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 159073 були порушенні ст.ст. 256, 265, 272 КУпАП.

Так, в матеріалах справи відсутні відеозаписи з відеорегістраторів, будь-які пояснення свідків події, так і самого оператора заправної станції, який вставив заправний пістолет у горловину баку його автомобіля та залишив своє робоче місце, так і не витягнувши його.

Посилається на те, що в автомобілі з ним була його дружина, яку ні працівник поліції, ні суд не допитали.

Зазначає, що пояснення менеджера АЗС "ОККО" не є належним доказом його вини, оскільки цей менеджер не здійснював заправку автомобіля і не перебував у цей час в будівлі АЗС.

Також, в матеріалах справи відсутні будь-які пояснення працівників АЗС "ОККО", які дають підстави встановити пошкодження майна АЗС, при цьому експертиза пошкодження або знищення майна не проводилась.

Зазначає, що вказівка в протоколі інспектора на те, що пошкоджено заправний пістолет, що призвело до матеріальних збитків, є помилковою, оскільки такого пошкодження не було, адже сучасні АЗС для заправки автомобілів обладнуються розривною муфтою, за допомогою якого, розрив здійснюється між шлангом та заправним пістолетом, який залишається в бензобаку автомобіля неушкодженим.

Таким чином, фабула протоколу про адміністративне правопорушення не узгоджується з поясненнями менеджера АЗС "ОККО" щодо пошкодження майна, оскільки ні на схемі місця ДТП, ні в пояснювальній записці жодного слова про пошкодження заправного пістолета або іншого майна не йдеться.

Крім того, на схемі місця ДТП не вказано і не зафіксовано яким чином порушено правила дорожнього руху, що призвело до пошкодження заправного пістолета, не зазначено, що на місце події знаходились працівники АЗС із встановленням їх прізвищ та повноважень.

Вказує на те, що він не мав права виймати заправний пістолет з автомобіля, оскільки процедуру заправки транспортного засобу на АЗС зобов`язаний здійснювати оператор заправної станції.

Посилається на те, що судом першої інстанції йому було відмовлено в задоволенні клопотання про витребування певних документів з АЗС "ОККО", які мають значення для розгляду справи, чим було порушено його права, передбачені ст.268 КУпАП.

Також, при накладенні на нього адміністративного стягнення, судом не було враховано його майновий стан, оскільки він та його сім`я є внутрішньо переміщеними особами.

Крім того зазначає, що він є інвалідом 3 групи.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , будучи увідомленим про місце та час розгляду справи, до суду апеляційної інстанції не з`явився, про причини неявки суд не увідомив, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведено у його відсутність.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Так, обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджуються схемою місця дорожньо-транспортної пригоди та фототаблицею до неї, в яких зафіксоване місце пошкодження паливозаправного пістолета, письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 , який підтвердив, що він вирішив заправитися та під`їхав до колонки № 6 АЗС "ОККО", однак, після з`ясування ціни на бензин, повернувся до автомобіля і почав рух, але в цей час почув шум, а також письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , який підтвердив, що діями ОСОБА_1 відірвався шланг паливозаправного пістолета.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення та схема місця дорожньо-транспортної пригоди підписані ОСОБА_1 без будь-яких зауважень, а тому обґрунтовано взяті судом до уваги.

Також суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 фактично сам визнав факт вчиненого порушення, оскільки в судовому засіданні пояснював, що під`їхав до колонки № 6 заправитися на АЗС "ОККО", на запитання співробітника заправки, яким бензином заправляти автомобіль, вказав на бензин марки 95-м, але після з`ясування ціни за пальне, відмовився та повернувся до автомобіля, сів і поїхав, не переконавшись, що заправний пістолет не перебуває у баку автомобіля, що призвело до його обриву.

Доводи апеляційної скарги щодо його впевненості в тому, що працівником АЗС не було вставлено у його автомобіль паливозаправного пістолету та посилання на обов"язки оператора його виймати з автомобіля не є слушними, оскільки ОСОБА_1 мав виконувати вимоги п.10.1 ПДР України, відповідно до якого перед початком руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Отже, ОСОБА_1 розпочинаючи рух, мав переконатися, що це буде безпечно.

Щодо відсутності в матеріалах справи доказів про пошкодження майна, то такі посилання в апеляційній скарзі не заслуговують на увагу, оскільки відповідальність за ст.124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху України, що спричинило пошкодження іншого майна.

Зазначені ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджуються схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, яка підписана ОСОБА_1 без будь-яких зауважень, в якій зазначене місце пошкодження та ушкодження автомобіля (а. с. 2), а тому доводи ОСОБА_1 про відсутність у схемі місця дорожньої-транспортної пригоди зафіксованого порушення Правил дорожнього руху України не заслуговує на увагу.

Отже, обґрунтовано було враховано судом першої інстанції письмові пояснення свідка ОСОБА_2 , оскільки вони узгоджуються з іншими встановленими судом доказами, які так само фактично підтверджуються і самим ОСОБА_1 .

Також судом встановлено порушення ОСОБА_1 п. п. 2.3 "б", 10.1 Правил дорожнього руху України, що знайшло своє підтвердження під час апеляційного перегляду.

Посилання ОСОБА_1 на порушення ст. ст. 256, 265, 272 КУпАП під час складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення не є слушними, оскільки вказаний протокол відповідає вимогам КУпАП та підписаний ОСОБА_1 без будь-яких зауважень.

Доводи апеляційної скарги щодо не задоволення судом заявленого ним клопотання не приймаються до уваги, оскільки судом першої інстанції чітко зазначено, що витребування вказаних документів лише свідчить на затягування судового розгляду, тому матеріали справи мають достатньо доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 , що не свідчить про неповноту судового розгляду.

Твердження ОСОБА_1 про не врахування судом при накладенні стягнення його майнового стану не приймаються до уваги, оскільки його посилання в апеляційній скарзі на те, що його сім`я є внутрішньо переміщеними особами, а він є інвалідом третьої групи, хоча і підтверджуються наданими ним копіями документів, однак вони не були надані суду першої інстанції і не можуть вплинути на вид стягнення, тому як відповідно до ст.124 КУпАП стягнення у виді штрафу є мінімальним розміром

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відповідність судового рішення вимогам закону та відсутність підстав для його скасування за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, у зв`язку з чим постанову залишає без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 вересня 2019 року- залишити без задоволення.

Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 вересня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко