Провадження №3/428/2285/2019
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 жовтня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Бойко Н.В., розглянувши матеріали, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , військовий квиток серії НОМЕР_2 , виданий Сєвєродонецьким міським військовим комісаріатом Луганської області, водія-хіміка взводу радіаційної, хімічної, біологічної розвідки роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту військової частини НОМЕР_3 , має звання солдат, місце проживання: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:
12 жовтня 2019 року о 08-00 годині солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_3 , не з`явився на службу до розташування військової частини та проводив час на власний розсуд, в умовах особливого періоду. 13 жовтня 2019 року о 08-00 годині солдат ОСОБА_1 самостійно повернувся до розташування військової частини НОМЕР_3 м.Сєвєродонецьк Луганської області.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, в письмових поясненнях, доданих до протоколу про військове адміністративне правопорушення вказав, що свою провину визнає.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді та підтверджується: протоколом ДНС № 000093 про військове адміністративне правопорушення від 15.10.2019 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 .
Статус військовослужбовця підтверджується дослідженим в судовому засіданні, копією військового квитка серії НОМЕР_2 , виданого Сєвєродонецьким міським військовим комісаріатом Луганської області 22.11.1990 року.
Згідно вимог ч. 5 ст. 15 Кодексу України про адміністративні правопорушення військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що дії ОСОБА_1 за ознаками ч. 4 ст. 172-11 КУпАП кваліфіковані вірно оскільки останній, являючись військовослужбовцем, самовільно залишив військову частину в умовах особливого періоду.
При накладенні стягнення, суд враховує характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: ОСОБА_1 інвалідом не являється, військовослужбовець, згідно даних у протоколі про адміністративне правопорушення раніше не притягувався до адміністративної відповідальності.
В якості обставин, що, згідно зі ст. 34 КУпАП, пом`якшують відповідальність правопорушника, суд визнає визнання вини ОСОБА_1 .
Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, згідно зі ст. 35 КУпАП, судом не встановлено.
На підставі вищевказаного, з урахуванням особи та майнового стану ОСОБА_1 , враховуючи характер вчиненого правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у вигляді мінімального розміру штрафу передбаченого санкцією ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, що, на думку суду, є достатньою мірою відповідальності з метою виховання, а також, запобіганню вчинення нових правопорушень.
Підстав для призначення ОСОБА_1 стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, суд не вбачає.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
Керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 23, 26, 33-35, 172-11, 268, 278, 280-287, 307, 308 КУпАП та ст. 5 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених ч. 4 ст. 172-11 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 2 465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) грн. 00 коп. (Отримувач коштів- УК у м. Печер.р-ні/Печерс.р-н/21081100, код отримувача (код за ), банк отримувача: Казначейство України(ЕАП), рахунок отримувача- UА6026007, код класифікації доходів бюджету-21081100).
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення особі копії постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього можуть бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.
Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд Луганської області.

Суддя Н. В. Бойко