П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №377/796/19

Провадження №3/377/275/19

17 жовтня 2019 року суддя Славутицького міського суду Київської області Теремецька Н.Ф., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Славутичі справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що надійшла від Славутицького ВП Броварського ВП ГУ НП України в Київській області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого на посаді маляра-штукатура «БЕМ» м. Славутич, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,-

У С Т А Н О В И Л А:

Згідно протоколу серії ГР номер 200064 від 17.10.2019 року 15 жовтня 2019 року о 14 годині 40 хвилин, по вул. Невській, поряд з ДНЗ №5, ОСОБА_1 вчинив сварку зі своєю дружиною ОСОБА_2 , в ході якої голосно кричав та відшмагав останню курткою по голові, не спричинивши при цьому тілесних ушкоджень, чим вчинив психологічне та фізичне насильство, що в свою чергу мало завдати шкоди психологічному здоров`ю ОСОБА_2 , відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у правопорушенні не визнав та пояснив, що 15 жовтня 2019 року о 14 годині він прогулювався по місту із сином, якому шість місяців, та дружиною. Під час прогулянки вони з дружиною посварилися, і вона попросила, щоб він віддав їй куртку, яка була у нього. Він кинув їй куртку, тоді дружина розізлилась, взяла куртку та замахнулась на нього, а він в свою чергу взяв куртку і кинув їй в обличчя. Потім куртка залишилась у неї в руках, і вона пішла від них, а він з сином продовжив прогулянку. На даний час він з дружиною не проживає, проживає окремо від неї з сином, оскільки дружина віддала йому сина і сказала, що їй важко за ним доглядати. За рішенням органу опіки та піклування син проживає разом з ним, а дружина за домовленістю з ним відвідує сина. Вважає, що він не вчиняв домашнього насильства щодо своєї дружини, оскільки в них виникла обопільна сварка.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, перевіривши письмові матеріали справи, вважаю, необхідним зробити наступний висновок.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно із статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно із статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена за ознаками вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру ( застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

В статті першій Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство в сім`ї - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

На підтвердження обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, суду надано: заяву ОСОБА_2 , в якій вона просила провести профілактичну бесіду з її чоловіком ОСОБА_1 , який під час прогулянки на вулиці з їх спільною дитиною вчинив з ОСОБА_2 сварку, під час якої вдарив її курткою в область потилиці, чим спричинив психологічну та фізичну шкоду; письмові пояснення ОСОБА_2 , в яких вона не заперечувала виникнення обопільної сварки між нею та ОСОБА_1 на вулиці, під час якої він вдарив її курткою в область потилиці, а вона кинула куртку в його бік, письмові пояснення ОСОБА_3 , з яких вбачається, що вона є матір`ю ОСОБА_2 , та 15.10.2019 року дізналася в телефонній розмові з дочкою про те, що на прогулянці чоловік вдарив її по потилиці курткою під час сварки.

За таких обставин дії, вчиненні ОСОБА_1 в межах цього конфлікту, який виник на вулиці між подружжям, не створюють складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та не відповідають ознакам фізичного і психологічного насильства, передбаченим Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити за відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 283-284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністартивної відповідальності ОСОБА_1 за відсутності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. Ф. Теремецька