Справа № 199/2870/19
ПОСТАНОВА

іменем України

23.04.2019 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП,

за участю: ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

У відношенні ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення від 05.04.2019 за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, відповідно до якого ОСОБА_1 у період з лютого 2015 по теперішній час не сплачував аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 74013,88 гривень, тобто сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців.

У судовому засіданні ОСОБА_1 показав, що заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 08.04.2015 з нього стягнуто на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі ј частин заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Про дане рішення суду він не знав, оскільки на момент його ухвалення перебував в місцях позбавлення волі як обвинувачений та на підставі вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.02.2019 його засуджено за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 311, ч. 1 ст. 313, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі та звільнено з-під варти із зали суду, як такого, що відбув строк покарання.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N 7460/03), беручи до уваги, що ч. 1 ст. 183-1 КУпАП адміністративне стягнення тягне за собою виконання суспільно корисних робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, тобто дане адміністративне правопорушення розглядається за ознаками, які притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Так, 06.02.2018 набрав чинності Закон України № 2234 від 07.12.2017, яким КУпАП доповнено ст. 183-1 «Несплата аліментів».

Частиною 1 ст. 183-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальності за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сімї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня предявлення виконавчого документа до примусового виконання.

В наданих суду матеріалах знаходиться копія розрахунку заборгованості, яка нарахована з 01.03.2015 щодо боржника ОСОБА_1

Як слідує до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом'якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

З вищенаведеного слідує, що облік сукупного розміру заборгованості мав би бути здійснений, починається з моменту набрання чинності ст. 183-1 КУпАП, тобто з 06.02.2018. Відтак період несплати аліментів особою до набрання чинності ст. 183-1 КУпАП не може утворювати склад адміністративного правопорушення та може прийматися до уваги при обрахунку сукупного розміру заборгованості з аліментів, як умови притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 КУпАП.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, який визначає межі судового розгляду і є доказом по справі, всупереч вимог ст. 256 КУпАП, не містить відомостей стосовно обєктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, щодо зазначення конкретних фактів не виконання ОСОБА_1 передбачених законодавством обовязків, щодо сплати аліментів на утримання дитини, які б відповідали вимогам ст. 8 КУпАП.

Крім того, з матеріалів справи слідує те, що вироком Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 19.02.2019 ОСОБА_1 засуджено за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 311, ч.1 ст. 313, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 4 місяці позбавлення волі та останнього звільнено з-під варти із зали суду. Тобто ОСОБА_1 тримався під вартою з 15.12.2016 до 19.02.2019, що вказує на поважну причину виникнення заборгованості зі сплати аліментів, оскільки ОСОБА_1 з незалежних від нього причин не мав можливості працювати та сплачувати аліменти у відповідності до рішення суду.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, в справі відсутні обєктивні і належні докази, які б підтверджували наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, в діях ОСОБА_1, у звязку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП закрити, у зв'язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко