Справа №705/3768/19
3/705/1748/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2019 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Мазуренко Юлія Вікторівна, розглянувши матеріали, які надійшли від Уманського відділу ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

- за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу серії ОБ № 148368 від 24.07.2019 року про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 24.07.2019 року, о 22 год. 49 хв. по вул. Михайлівська, 139 в м. Умані Черкаської області керував автомобілем ВАЗ-2105, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, продув Аlkotest-6820кий показав 0,24 проміле, в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.9-а ПДР, за що передбачена відповідальність, відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_2 викликався в судові засідання, призначені на 03.10.2019 року та 22.10.2019 року, однак будучи повідомлений про день та час розгляду матеріалу, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 достовірно знаючи, що відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення, правопорушення (також у протоколі було вказано, що розгляд справи відбудеться в Уманському міськрайонному суді та ОСОБА_2 особисто поставив свій підпис про ознайомлення з місцем розгляду справи), повідомлявся про місце, дату і час розгляду справи, не цікавився розглядом справи, зловживаючи своїми процесуальними правами у судове засідання не з`явився і доказів з приводу поважності причин неявки в судове засідання, -не надавав.

Також ОСОБА_1 міг скористатися інформацією про час та дату судового розгляду справи, яка була розміщена на сайті Уманського міськрайонного суду, що дозволяло останньому самостійно її переглянути. Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таку поведінку та відношення до своїх процесуальних прав та обов`язків зі сторони ОСОБА_2 , суд розцінює як прояв повного правового нігілізму, тобто деформаційного стану правосвідомості особи, який характеризується усвідомленим ігноруванням вимог закону, цінності права, зневажливим ставленням до правових принципів.

Виходячи з вимог ч.2 ст.268 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не є обов`язковою.

Суддя вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності ОСОБА_2 , оскільки подальше перенесення судового розгляду призведе до збігання строків для накладення стягнення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, та таким чином уникнення його від адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суддя надійшов наступного висновку.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що якщо водій ухиляється від проходження огляду, то його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Вина ОСОБА_1 в суді підтверджена повністю зібраними на нього матеріалами адміністративної справи: протоколом про адміністративне правопорушення ОБ № 148368 від 24.07.2019 року, складеним інспектором СРПП Уманського ВП ГУНП Плитус О.Р. в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; результатом алкотесту Драгер-0141; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 24.07.2019 р.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких суперечностей, суддя дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вбачаючи в діях громадянина ОСОБА_1 ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважає необхідним притягнути останнього до адміністративної відповідальності із застосуванням до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно з вимогами ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. 40-1, ч.1 ст. 130, ст. ст. 283, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 384 ( триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови через суд першої інстанції до Апеляційного суду Черкаської області.

Суддя Ю.В. Мазуренко