Справа 688/3880/18
№ 3/688/348/19
Постанова

Іменем України

23 квітня 2019 року м. Шепетівка

Суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Березюк Н.П., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки АДРЕСА_1, на утриманні одна неповнолітня дитина, не працюючої,

за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

встановив:

ОСОБА_1, будучи матірю неповнолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, не приділяла належної уваги у вихованні та навчанні сина, внаслідок чого він постійно порушує дисципліну на уроках, ображає вчителів та однокласників, заважає їм навчатися, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Правопорушник ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнала, зазначила, що її син ОСОБА_2 дисципліну на уроках не порушує, вчителів не ображає, це в нього перехідний вік і його однокласники поводять себе аналогічно, порушуючи дисципліну, а вчителям не подобається її син, оскільки він вміє за себе постояти, тому і склали відповідний протокол на неї.

У відповідності до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Юридичний склад конкретного адміністративного правопорушення становлять суб'єкт, об'єкт, суб'єктивна та об'єктивна сторони правопорушення. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає адміністративну відповідальність особи.

Диспозиція ч.1 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обовязків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав і свобод інших людей.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства.

Вина ОСОБА_1 в ухиленні її як матері від виконання передбачених законодавством обовязків щодо виховання неповнолітньої дитини, підтверджується зібраними та перевіреними у суді доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР за №411092 від 18.10.2018 року, зверненням батьків учнів 8-Б класу Шепетівської школи-гімназії від 09.10.2018 року, доповідною запискою вчителя географії ОСОБА_3 від 22.10.2018 року, доповідною запискою вчителя зарубіжної літератури ОСОБА_4 від 06.09.2018 року та від 28.11.2017 року, доповідною запискою вчителя математики ОСОБА_5 від 28.11.2017 року, доповідною запискою вчителя історії ОСОБА_6 від 30.11.2017 року, доповідною запискою класного керівника ОСОБА_7 від 06.12.2017 року, доповідною запискою вчителя інформатики ОСОБА_8 від 27.11.2017 року та 05.09.2018 року.

За таких обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_9 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП повторне протягом року ухилення матері від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини.

Згідно ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, правопорушення вчинене 18 жовтня 2018 року, а справа надійшла на розгляд до суду, після доопрацювання, лише 16 квітня 2019 року. Отже, враховуючи, що на час розгляду справи сплинули строки накладення адміністративного стягнення, провадження в даній справі відносно ОСОБА_1 слід закрити у зв'язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП.

Керуючись ч.2 ст.38, ч. 1 ст. 130, п.7 ст.247, ст.ст.283,284 КУпАП, суддя, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.184 КУпАП у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя :