Справа № 192/1616/19
Провадження № 3/0203/2211/2019
ПОСТАНОВА

24 жовтня 2019 р. Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Підберезного Г.А.,

при секретарі Суховерхої А.С.,

за участю: прокурора - Мануйленка І.М.

особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро матеріали протоколу про корупційне адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності за корупційні правопорушення не притягався,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 1726 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

17 вересня 2019 року від Управління захисту економіки в Дніпропетровській області до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення, пов`язане з порушенням вимог ЗУ «Про запобігання з корупцією» відносно ОСОБА_1 .

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 відповідно до Указу Президента України «Про призначення суддів» від 03.02.2010 призначено на посаду судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська строком на п`ять років.

02.11.2017 Указом Президента України «Про призначення суддів№ №348/2017 ОСОБА_1 призначено суддею Жовтевого районного суду м. Дніпропетровська.

28.02.2019 рішенням Вищої ради правосуддя вирішено звільнити ОСОБА_1 з посади судді Жовтевого районного суду м. Дніпропетровська на підставі підпункту 4 пункту 16-1 розділу ХV «Перехідні положення» Конституції України.

Так, ОСОБА_1 , будучи згідно з підпунктом «г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону, несвоєчасно повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме станом на 01.09.2016, займаючи посаду, яка відповідно до примітки ст. 50 Закону віднесена до категорій посад службових осіб, які займають відповідальне становище, набув обов`язку електронного декларування з 01.09.2016.

29.07.2019 знаходячись у приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Балтакської І.В., згідно договору купівлі-продажу зареєстрованим в реєстрі за №639, придбав нерухоме майно, а саме квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_2 вартістю 300 230,00грн., вартість якої перевищувала 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня відповідного року.

Відповідно до результатів пошуку у Єдиному державному реєстрі декларацій на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, здійсненому 16.08.2019, встановлено, що ОСОБА_1 повідомив НАЗК, шляхом подачі повідомлення про суттєві зміни в майновому стані до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави та місцевого самоврядування, лише 09.08.2019.

У зв`язку з викладеним стосовно ОСОБА_1 було складено протокол № 1442 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 29 серпня 2019 року за ч. 2 ст. 1726 КУпАП.

В судовому засідання ОСОБА_1 вину в адміністративному правопорушенні не визнав, пояснивши, що ним було вчинено всі залежні від нього дії спрямовані на подання до НАЗК повідомлення про зміну майнового стану, але ж з незалежних від нього технічних причин таке повідомлення подати було неможливо, про що 08.08.2019 повідомив НАЗК електронною поштою, оскільки додзвонитися на гарячу лінію було не можливо і, 09.08.2019 після отримання технічної можливості, тобто після отримання ключа одразу подав таке повідомлення, долучивши до матеріалів адміністративної справи копії роздруківок. Просив суд про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні наполягав на притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 1726 КУпАП.

Вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши надані матеріали, приходжу до наступного.

Згідно ст. 1 Закону корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст.9 КупАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суб`єктивна сторона адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Це випливає з аналізу ст. 10 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків) та ст. 11 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачати). Зважаючи на те, що законом в диспозиції даної статті не визначені наслідки порушення вимог фінансового контролю, логічним є висновок про те, що вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

За змістом ст.1 Закону корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Аналіз вказаних норм закону свідчить про те, що суб`єктивна сторона корупційного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Встановивши обставини справи, суд дійшов висновку, що невчасне подання декларації ОСОБА_1 допущено неумисно, оскільки з пояснень останнього, та долучених матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 використав всі заходи щодо своєчасного заповнення щорічної декларації, але не зміг подати щорічну декларацію вчасно з об`єктивних причин, що підтверджується наданими скриншотами, з яких вбачається, що дійсно, починаючи звертався до НАЗК. Також судом враховано, що е-декларацію ОСОБА_1 самостійно було подано 09.08.2019, що само по собі виключає наявність прямого умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до вимог передбачених ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, неповідомлення або не своєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунку в установі банку нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані - тягне за собою накладення штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, слід зазначити, що диспозиція цієї норми за своїм змістом єбланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто, нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм.

Відповідно до п. 1 статті 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги вищевикладене та відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, суд вважає необхідним закрити провадження в справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.7, 9, 10, ч.1 ст. 247, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-6 КУпАП - закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська особою стосовно якої вона винесена, захисником такої особи або прокурором, у випадках визначених КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Г.А. Підберезний