ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1186/19 Справа № 203/2216/19 Суддя у 1-й інстанції - Підберезний Г. А. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 року суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП. Підвергнуто ОСОБА_1 адміністративному стягненню за ч. 2 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 20 400 (двадцять тисяч чотириста) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки та стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 08.06.2019 о 08:00 годин водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes Benz д.н.з. НОМЕР_1 на вул. Половецькій, 5 в м. Дніпрі з явними ознаками алкогольного сп`яніння (не стійка хода, запах з порожнини рота). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову судді суду першої інстанції скасувати а провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити. Разом з апеляційною скаргою, заявив клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.

В обґрунтування пропущеного строку, зазначає, що під час постановлення оскаржуваної постанови, участі у судовому засіданні не приймав, а з оскаржуваною постановою ознайомився лише 12.09.2019 року.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що оскаржувана постанова суду є необґрунтованою та незаконною, судом не було належним чином аргументовано відхилення доводів ОСОБА_1 щодо своєї невинуватості в інкримінованому йому правопорушенні.

Вказує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що він відмовився від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Зазначає, що в порушення вимог Інструкції, поліцейськими не було долучено до матеріалів справи жодного відеозапису на підтвердження того, що ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Вказує, що в той час він не керував автомобілем, пояснення свідків та докази наявні в матеріалах справи не підтверджують того, що саме ОСОБА_1 керував в зазначений час, в зазначеному місці цим автомобілем.

Звертає увагу на те, що відеозапис наявний в матеріалах справи не може бути належним доказом у справі, оскільки не зрозуміло його походження, посилання на відеозапис також відсутнє в описовій частині протоколу.

Вказує, що судом першої інстанції не було безпосередньо допитано свідків під час судового засідання, а тому їх письмові пояснення не можуть бути прийняті до уваги.

Зазначає, що жодних повісток про дату та час судового засідання на свою адресу не отримував, також в матеріалах справи відсутні поштові повідомлення про отримання судових повісток, так само як відсутнє повідомлення про те, що повістка повернута до суду у зв`язку з відмовою її прийняття або за терміном зберігання, що свідчить про те, що судом першої інстанції не перевірена поважність причини неявки до суду особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, чим порушено його процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник Діденко Р.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити з підстав викладених у ній.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення захисника, який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Враховуючи позицію ОСОБА_1 , яка зводиться до того, що під час постановлення оскаржуваної постанови, участі у судовому засіданні не приймав, а з оскаржуваною постановою ознайомився лише 12.09.2019 року, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя суд приходить до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення та вважає за необхідне задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, яким місцевим судом була надана належна оцінка, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 08.06.2019 року серії ОБ №136330, письмовими поясненнями свідків, рапортом співробітника поліції, а також відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого зокрема вбачається, що ОСОБА_1 дійсно у вказаний час у вказаному місці керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, про те, що перебував у стані сп`яніння він не заперечував в ході бесіди з працівником поліції.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин по справі не вбачається.

Сукупність вищевказаних доказів та пояснення свідків, засвідчують відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, що є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, що виразилося у відмові особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння вчинене повторно.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що жодних повісток про дату та час судового засідання на свою адресу він не отримував, також в матеріалах справи відсутні поштові повідомлення про отримання судових повісток, так само як відсутнє повідомлення про те, що повістка повернута до суду у зв`язку з відмовою її прийняття або за терміном зберігання, що свідчить про те, що судом першої інстанції не перевірена поважність причини неявки до суду особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, чим порушено його процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП, є хибними та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Так у відповідності до ч. 2 ст. 268 КУпАП, дана категорія справ до вичерпного переліку за якими обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не відноситься, а тому суд першої інстанції з дотриманням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, розглянув адміністративну справу.

В даному ж випадку, ОСОБА_1 було забезпечено право на апеляційний перегляд справи, що є одним з основних засад судочинства, встановлених статтею 129 Конституції України, та оскарживши постанову по справі про адміністративне правопорушення, в апеляційній скарзі виклав свої письмові пояснення, щодо інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не було безпосередньо допитано свідків під час судового засідання, а тому їх письмові пояснення не можуть бути прийняті до уваги, є безпідставними, оскільки особи свідків були належним чином встановлені працівниками поліції, останні надали письмові пояснення щодо обставин правопорушення і поставили свої підписи під ними, а тому підстав піддавати їх сумніву в якості доказу у справі апеляційний суд не вбачає.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що відеозапис наявний в матеріалах справи не може бути належним доказом у справі, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки їх надання до суду зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення та відповідно до відеозапису події озвучено поліцейським, що записи будуть долучені до матеріалів провадження. Зазначений відеозапис події відповідає вимогам ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Отже, надання поліцейським до суду доказів є виконанням покладеного на нього обов`язку і не свідчить про недопустимість таких доказів. Зазначений відеозапис стосується ОСОБА_1 , який на ньому зображений, та переданий до суду для розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього, а не третьої особи, а тому не потребує постановлення ухвали суду для надання цього відеозапису третій особі, оскільки він зроблений з метою забезпечення доказів у справі відповідно до ст. 251 КУпАП та не передавався третім особам з іншою метою. Вказаний відеозапис містить відомості, що підтверджують вчинене адміністративне правопорушення, а тому обґрунтовано судом взятий до уваги.

Посилання апеляційної скарги на те, що в той час він не керував автомобілем, пояснення свідків та докази наявні в матеріалах справи не підтверджують того, що саме ОСОБА_1 керував в зазначений час, в зазначеному місці цим автомобілем, є необґрунтованими, так як належних та допустимих доказів на підтвердження вищевказаного суду не надано. Натомість, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 дійсно у вказаний час у вказаному місці керував транспортним засобом.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 мають формальний характер та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а будь яких інших доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, матеріалами справи не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КупАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2019 року - задовольнити та поновити останньому строк на оскарження вказаної постанови.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун