Справа № 453/261/19
№ провадження 3/453/105/19
П О С Т А Н О В А

іменем України

18 квітня 2019 року м. Сколе

Суддя Сколівського районного суду Львівської області Микитин В.Я., розглянувши матеріали, отримані від Сколівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, має на утриманні четверо неповнолітніх дітей, непрацюючої, -

за ч. 1 ст. 184 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП № 097328/120 від 20.02.2019 року ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП України, а саме те, що вона 06.02.2019 року спільно із співмешканцем ОСОБА_2 вживала спиртні напої у присутності неповнолітніх дітей, які знаходились в житловому будинку.

ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов такого висновку.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об'єктивну сторону, об'єкт, суб'єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб'єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

У відповідності з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і обєктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В той же час, санкція ч. 1 ст. 184 КУпАП регламентує відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обовязків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Як вбачається з даних, що містяться у матеріалах адміністративної справи, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, вживала алкогольні напої у присутності дітей.

Однак, направлені до суду Сколівським відділенням поліції Стрийського відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській областіматеріали, всупереч ст. 251 КУпАП, не містять достатніх та допустимих доказів з приводу вищевказаного, а ті, що наявні у матеріалах справи, зібрані з порушеннями, виходячи з наступного.

Згідно протоколу умисне ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей полягало у тому, що ОСОБА_1, являючись матірю, вживала у присутності дітей алкогольні напої.

Матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження тих обставин, що старшим інспектором у встановленому порядку було розяснено ОСОБА_1її права та обовязки, а також право на правову допомогу.

Суд звертає увагу й на ту обставину, що до вказаного вище протоколу про адміністративне правопорушення ГП № 097328/120 від 20.02.2019 рокуне долучено жодних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, окрім рапорту старшого інспектора ЮП Сколівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 від 20.02.2019 року, котрий не зареєстрований у встановленому законом порядку і у котрому вказано, що ОСОБА_1 вживала спиртні напої з співмешканцем ОСОБА_2 у присутності чотирьох дітей.

Однак, до протоколу не додано доказів на підтвердження вказаних обставин (акту обстеження житлово-побутових умов сім'ї, акту обстеження умов проживання дітей, які опинились у складних життєвих обставинах, висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції). Як протокол, так і додані до нього матеріали не вказують на те, що ОСОБА_1 умисно ухилялась від виконання батьківських обовязків, зокрема, через свій стан не забезпечила чистоту помешкання та наявність приготованої їжі для дітей.Крім того, у протоколі не вказано жодного свідка.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином.

За таких умов направлені до суду матеріали та їх аргументація являються сумнівними, однак наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини») тож, суд, враховуючи вищезазначене, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, з урахуванням положень ст. 251 КУпАП вважає, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 184 КУпАП, а за оформленими з порушенням матеріалами про адміністративне правопорушення особа не може бути притягнена до відповідальності.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У свою чергу, суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення судового збору.

Керуючись ст. ст. 247, 280, 283-284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП, - закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.Я. Микитин