ІМЕНЕМ УКРАЇНИ ПОСТАНОВА КИЇВСЬКОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
20 травня 2019 року місто Київ
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Журавель О.О., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Андрейко О.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , з апеляційною скаргою адвоката Андрейко О.І. на постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 11 березня 2019 року, -
в с т а н о в и в :
Цією постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Як вбачається із постанови суду та протоколу про адміністративне правопорушення, 25 грудня 2018 року, близько 04 год. 50 хв. по вул. Героїв Дніпра,28, в м. Києві, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил Дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП України.
Не погодившись із постановою судді першої інстанції, вважаючи її необґрунтованою і такою, що постановлена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, захисник Андрейко О.І., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу на обґрунтування якої зазначає наступне.
Так захисник вказує, що судом не прийнято до уваги той факт, що під час зупинки, так і згодом ОСОБА_1 стверджував, що він автомобілем не керував, однак все одно поліцейські, запідозривши, що раніше за кермом автомобіля була інша особа, яка просто посадила на місце водія ОСОБА_1 , склали протокол про порушення ним ПДР - керування автотранспортним засобом без водійського посвідчення. Зрозумівши, що провину дійсного порушника поліцейські довести не зможуть, використавши ту обставину, що ОСОБА_1 , прикриваючи свого товариша, підписав постанову за ст. 126 КУпАП, звинуватили його ще й у вчиненні правопорушення за ст. 130 КУпАП.
______________________________________
Унікальний номер справи 756/237/19
Апеляційне провадження № 33/824/1767/2019
Суддя у першій інстанції - Майбоженко А.М.
Крім того, в протоколі не сформульовано, який саме огляд ОСОБА_1 має пройти на вимогу поліцейського (на стан алкогольного сп`яніння чи наркотичного) та у який спосіб (на місці із застосуванням спеціальних засобів чи в найближчому закладі охорони здоров`я), правопорушник не має можливості надати однозначну відповідь (погоджується чи відмовляється). Невірне і нечітке формулювання суті правопорушення позбавляє водія права на захист, адже обвинувачення йому незрозуміле. Особа має право знати, в чому саме її звинувачують, щоб реалізувати право на захист.
Таким чином, на думку апелянта, поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а протокол - недопустимим доказом вини ОСОБА_1 .
На цих підставах апеллянт просить скасувати постанову Оболонського районного суду міста Києва від 11 березня 2019 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Заслухавши пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши їхні доводи, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , приходжу до висновку, що постанова Оболонського районного суду міста Києва від 11 березня 2019 року, підлягає скасуванню, а апеляційна скарга частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При розгляді цієї справи суддею до кінця не встановлено фактичні обставини справи, та чи підлягає ця особа адміністративній відповідальності, як не були вони належним чином встановлені працівниками патрульної поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.
Отже, при винесенні оскаржуваної постанови суддя місцевого суду на допущені працівниками поліції порушення при оформленні адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 уваги не звернув, оцінки та аналізу наявним у справі доказам не надав, та в порушення вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП України, не з`ясував усі обставини справи в їх сукупності, унаслідок чого, за відсутності в матеріалах справи достатніх та належних доказів, дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.
Так, в апеляційному засіданні апелянт пояснив, що ОСОБА_1 був не згоден з складеним на нього протоколом, оскільки, транспортним засобом не керував, через що і відмовлявся проходити огляд на стан сп`яніння.
ОСОБА_1 також пояснив, що автомобілем не керував, та у нього навіть не було при собі посвідчення водія. Після зупинки транспортного засобу ГАЗ 330210, на вимогу свого друга ОСОБА_2 пересів на водійське сидіння, оскільки останній був у нетверезому стані. Працівники поліції спочатку склали постанову за керування транспортним засобом без посвідчення водія, на що він не заперечував, а потім працівники поліції звинуватили що в нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння та почали пропонувати пройти огляд на стан сп`яніння, на що він почав заперечувати про факт керування транспортним засобом, однак працівники поліції на цю обставину не реагували на склали протокол за ст. 130 КУпАП.
До того ж, захисником надано до апеляційного суду завірену нотаріусом заяву ОСОБА_2 , в якій він стверджує, що 25.12.2018 року біля 4 години ранку на вул. Героїв Дніпра у м. Києві, коли поліцейським був зупинений автомобіль ГАЗ 330210 д/н НОМЕР_1 , за кермом автомобіля перебував ОСОБА_2 , однак відразу після зупинки, злякавшись, що його нетверезий стан поліцейські відразу виявлять, помінявся місцями з ОСОБА_3 , який до цього знаходився в кабіні автомобіля посередині на місці пасажира. Тому всі претензії поліцейські пред`являли до ОСОБА_4 , який категорично заперечував своє перебування за кермом автомобіля. Однак, не дивлячись на те, що всі документи на автомобіль були виписані на його ім`я, поліцейський склав протокол на ОСОБА_5 .
Слід також зазначити, що розглядаючи справу і зазначаючи в постанові про наявність достатніх доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке полягало зокрема у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, суд залишив поза увагою, що в матеріалах справи відсутні такі документи: Направлення ОСОБА_1 на огляд як водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; Акт про його відмову від огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; Акт про відмову від медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також Рапорт поліцейського, який зупиняв автомобіль із зазначенням обставин зупинки транспортного засобу.
За наявності відзначених недоліків та суперечностей при вирішенні цієї справи, суддя апеляційної інстанції на даний час позбавлений можливості прийняти остаточне рішення по даній справі, а тому вважаю за необхідне скасувати постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 11 березня 2019 року, а матеріали справи повернути до Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту ПП Національної поліції України для проведення додаткової перевірки та доопрацювання.
При цьому, задоволення апеляційних вимог адвоката Андрейко О.І., враховуючи вищевикладене, є передчасним і на даному етапі розгляду справи неможливим.
Під час проведення додаткової перевірки працівникам патрульної поліції необхідно усунути недоліки та суперечності, що присутні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, долучити до матеріалів справи документи, які передбачені Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, допитати повторно свідків, вивчити долучені до справи документи, зокрема заяву свідка ОСОБА_2 , та за результатами проведення перевірки встановити хто саме керував транспортним «ГАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , після чого, за необхідності, повторно направити матеріали справи на розгляд до суду.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 293, 294 КУпАП, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу адвоката Андрейко О.І., подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Оболонського районного суду міста Києва від 11 березня 2019 року - задовольнити частково.
Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 11 березня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - скасувати.
Матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 повернути до Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту ПП Національної поліції України для проведення додаткової перевірки та доопрацювання відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.О. Журавель