Справа № 946/7206/19
Провадження № 3/946/1955/19
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 жовтня 2019 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі судді Яковенка І.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Брилівка Черкаської області, громадянина України, інспектора прикордонної служби 3-ої категорії, кулеметника, ПКШР «Ізмаїл» в/ч № НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 17220 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

30 вересня 2019 року о 23:45 годині військовослужбовець солдат ОСОБА_1 перебував на території військової частини № НОМЕР_1 в нетверезому стані при виконанні ним обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 17220 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні в повному обсязі визнав вину у вчиненні правопорушення та розкаявся в його вчиненні.

Крім повного визнання вини притягуваним ОСОБА_1 , його вина у появі військовослужбовця на території військової частини в нетверезому стані при виконанні обов`язків військової служби в умовах особливого періоду повністю підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був виявлений на території військової частини № НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння під час виконання обов`язків військової служби.

Крім того, вина ОСОБА_1 також підтверджується даними рапорту начальника ВПС (тип С) прикшр підполковника ОСОБА_2 ; даними протоколу медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння № 119 від 01.10.2019 р., згідно з якими ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результати дослідження за допомогою алкотестера «Alkotest 6810» 0,73 ‰ алкоголю; а також даними пояснювальної записки притягуваного ОСОБА_1 .

Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених у суді доказів, дозволяє суду дійти висновку про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 17220 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та про доведеність винності ОСОБА_1 в його вчиненні.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Суд враховує те, що ОСОБА_1 вчинив умисне правопорушення, характер якого вказує на те, що воно є грубим.

До обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд відносить щире розкаяння винного.

Обставин, які відповідно до ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, беручи до увагу особу ОСОБА_1 , суд вважає, що для його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, буде достатнім застосування адміністративного стягнення у виді штрафу в межах мінімального розміру, оскільки в даному випадку таке стягнення повністю досягне мети його застосування, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для накладення більш суворого стягнення, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 17220 КУпАП, а саме такого стягнення, як арешт з утриманням на гауптвахті.

Крім того, суд вважає за необхідне в силу ч. 1 ст. 401 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р., а саме в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня 2019 року, що складає 384,20 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 17220 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3 655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 (триста вісімдесят чотири гривні двадцять копійок).

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду І.І.Яковенко