Справа № 643/9741/19
Провадження № 3/643/2647/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2019 року м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Чугуїв Харківської області, який не працює, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 212336 від 02.06.2019 року, 02.06.2019 року о 14-00 год. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Opel», номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Ак. Павлова, буд. 46 в м. Харкові, не був достатньо уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не відреагував на її зміну, в результаті чого допустив наїзд на перешкоду, а саме лоток водовідведення. Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, як порушення вимог п. п. 2.3. «б» Правил дорожнього руху України та, відповідно, як вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засідання свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не визнав. Зазначив, що 02.06.2019 року о 14-00 год. керував транспортним засобом «Opel», номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Ак. Павлова від проспекту Московського у напрямку вул. Салтовське шосе в м. Харкові із швидкістю приблизно 50 км./год., з безпечною дистанцією до автомобіля, який рухався попереду. При наближенні до перехрестя вул. Ак. Павлова та вул. Салтівське шосе він почав знижувати швидкість перед світлофором. Автомобіль «Мерседес» білого кольору, який їхав попереду в попутному напрямку, допустив наїзд на решітку ливневої каналізації. Внаслідок її неналежного закріплення, решітка від наїзду колеса вказаного автомобіля стала на ребро у вертикальне положення. Зреагувавши на ситуацію, він почав здійснювати екстрене гальмування. Проте об`їхати раптово виниклу перешкоду він не мав можливості, так як праворуч від нього був бордюр, а ліворуч рухались автомобілі. В результаті халатності та неналежного контролю комунальних служб за незакріпленою решіткою ливневої каналізації, він допустив наїзд на решітку, яка перебувала у вертикальному положенні. В результаті вказаної ДТП було пошкоджено його автомобіль. Свою вину він не визнає, оскільки рухався з допустимою швидкістю та дистанцією. Від автомобіля, який рухався попереду, він їхав на дистанції приблизно 5 метрів. На підтвердження винуватості уповноважених працівників комунальних служб ОСОБА_1 . надав суду постанову Московського районного суду м. Харкова від 27.08.2019 року.

Крім протоколу про адміністративне правопорушення, особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 212336 від 02.06.2019 року, суду надано наступні докази, які досліджені в судовому засіданні.

-Схема до протоколу огляду місця ДТП від 02.06.2019 року.

-Письмові пояснення ОСОБА_1 від 02.06.2019 року, в яких останній зазначає на відсутності своєї вини.

-Копія протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 182163 від 02.06.2019 року, оформленого відносно ОСОБА_2 .

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 2.3 «б» ПДР України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Дослідивши надані докази, суд приходить до таких висновків.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 212336 від 02.06.2019 року суд не може визнати достатнім доказом, який свідчить про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, інспектор поліції, який склав протокол, не був безспосереднім свідком виникнення ДТП.

ОСОБА_1 надав пояснення, згідно яких він не мав технічної можливості запобігти виникненню ДТП, оскільки перешкода в вигляді решітки колодязю виникла на шляху його автомобіля несподівано.

Доводи ОСОБА_1 відносно того, що причиною виникнення ДТП була неналежна робота комунальних служб, відповідальних за утримання колодязів в належному стані, підтверджуються наданою ним копією постанови Московського районного суду м. Харкова від 27.08.2019 року.

Як вбачається з постанови Московського районного суду м. Харкова від 27.08.2019 року (справа № 643/9781/19, провадження № 3/643/2664/19), ОСОБА_2 02.06.2019 року о 14-00 год., будучи посадовою особою, відповідальною за належне утримання решітки дощоприймального колодязю, допустив утримання на проїзній частині вулиці Академіка Павлова, буд. 46 у м. Харкові, решітки дощоприймального колодязю з нещільно прикритою решіткою колодязя та не вжив заходи щодо попередження про небезпеку інших учасників дорожнього руху, шляхом встановлення огородження та відповідних дорожніх знаків, чим порушив розділ 3 п. 3.1.7, п. 3.1.10 ДСТУ 3687-97, що стало сукупною причиною ДТП за участю транспортного засобу марки «Opel», номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок чого автомобілю завдано механічні пошкодження та матеріальних збитків. Згідно вказаної постанови, яка набрала законної сили, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП.

Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантований розгляд його справи незалежним і безстороннім судом.

Європейський суд з прав людини в остаточному рішенні від 06.06.2018 року у справі «Михайлова проти України» зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

Розглядаючи справу на підставі наданих доказів та оцінюючи наявні дані щодо механізму виникнення ДТП, суд приходить до висновку, що особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не надано належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом доводили порушення ПДР України ОСОБА_1 та його винуватість у виникненні ДТП.

Виниклі сумніви щодо порушення ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху України, які б знаходились в причинному зв`язку з ДТП, суд, керуючись принципом презумпції невинуватості, тлумачить на користь ОСОБА_1 та приходить до висновку щодо недоведеності події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд закриває провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 124, п. 1 ч. 1 ст. 247, 248-249, 279, 283-284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Крівцов Д.А.