Справа № 200/4899/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2019 року м. Дніпро

суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Лукінова К.С. розглянувши матеріали, які надійшли від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, зі слів - працює ТОВ «Абсолют» водій (доказів працевлаштування в матеріалах справи немає), мешкає м. Кам`янське, пр. Металургів, 22/80 Дніпропетровської області, -

- за ст. 122 ч.4 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

20.02.2019 року о 18.26 годині в м. Дніпрі на перехресті пл. Троїцької та вул. Короленка водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем НОМЕР_1, наближаючись до нерегульованого пішоходного переходу не надав перевагу в русі пішоходові ОСОБА_2, змусивши останнього різко змінити напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки, спричинивши при цьому останньому аварійну обстановку, чим порушив вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявився, про час та місце розгляду справи судом був сповіщений належним чином, про що свідчить отримання ним СМС-повідомлень та подані заяви від імені адвоката ОСОБА_3 Про причини своєї неявки суд не повідомив.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 пояснив, що між ним та ОСОБА_1 узгоджено позицію захисту останнього. По суті складного протоколу серії ОБ № 138058 від 18.03.2019 року пояснив, що ОСОБА_1 своєї вини не визнає і пояснив, що 20.02.2019 року о 18.26 годині ОСОБА_1 не керував автомобілем НОМЕР_1 і не скоював адміністративного правопорушення, через що провадження у справі підлягає закриттю. ОСОБА_1 не являється власником вказаного автомобіля. Хто був в цей день і час за кермом автомобіля йому та ОСОБА_1 не відомо. Матеріали справи не містять беззаперечних доказів того, що саме ОСОБА_1 вчинив дане адміністративне правопорушення і керував автомобілем в даний час.

Потерпілий ОСОБА_2 суду показав, що 20.02.2019 року о 18.26 годині він здійснював пішохідний перехід на перехресті пл. Троїцької та вул. Короленка на нерегульованому пішоходному переході і не порушував ПДР України. В цей час на нього здійснив наїзд автомобіль CHEVROLET AVEO. Щоб уникнути удару по собі він встиг відскочити, але майже дістав до лобового скла. При цьому роздивився водія автомобіля. Водій поводився дуже агресивно і, не вибачившись, залишив місце пригоди. Матеріальної шкоди йому не завдано, але він просить покарати водія таким чином, щоб останній не міг вчиняти подібні правопорушення. На наданому судом фото в посвідченні водія на імя ОСОБА_1 він впізнає водія, який 20.02.2019 року був за кермом автомобіля, що здійснив на нього наїзд. Раніше з цією людиною він не знайомий і ніякої неприязні між ними немає, а тому сенсу його оговорювати в нього немає.

Ст. ІВ РОМДТПУПП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_4 суду показав, що до поліції звернувся ОСОБА_2 і повідомив, що на пішохідному переході на нього майже було здійснено наїзд автомобілем, якого він уникнув сам, відскочивши та різко змінивши напрямок руху. Вони перевірили камери спостереження і дійсно зафіксували такий факт. Потім з бази даних АРМОР дізналися хто саме постійно керує даним автомобілем це був ОСОБА_1. На виклики поліції ОСОБА_1 не зявлявся, переховувався, ігнорував. Раніше ОСОБА_1 неодноразово вчиняв подібні правопорушення, за що притягався до адміністративної відповідальності.

Вина правопорушника підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №138058 від 18.03.2019 року, заявою ОСОБА_2 від 21.02.2009 року, викликом ОСОБА_1 до відділення патрульної поліції від 11.03.2019 року, переглянутим в ході розгляду справи відеозаписом порушення ПДР України з якого видно факт вчинення правопорушення поза розумним сумнівом автомобілем з номерним знаком АЕ1915ВІ, орієнтуванням, відмовою ОСОБА_1 від надання пояснень, копіями посвідчення водія ОСОБА_1 за копією якого його було впізнано потерпілим (за фото) та копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

При цьому, враховуючи наявні дані про неодноразові вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень за різними частинами ст. 122 КУпАП суд враховує ці відомості, як характеризуючи дані на особу ОСОБА_1, який не має бажання виправлятись та проявляти більшу увагу під час керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до 18.1 ПДР водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Порушення цих вимог та правил проїзду пішохідних переходів, ненаданння переваги в русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян утворюють склад адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

За досліджених доказів можна стверджувати, що винуватість ОСОБА_1 доведена в судовому засіданні поза розумним сумнівом, а його чисельні неявки як до органів поліції, так і до суду свідчать про його прагнення затягування строків розгляду справи з метою уникнення адміністративної відповідальності. При цьому, пояснення адвоката ОСОБА_3 щодо непричетності ОСОБА_1 до скоєння адміністративного правопорушення суд також розцінює як намагання уникнути ОСОБА_1 відповідальності, оскільки показання потерпілого є цілком послідовними і узгодженими з рештою матеріалів справи, та підстав оговорювати ОСОБА_1 у потерпілого не було. Сам факт вчинення правопорушення у відношенні потерпілого зафіксований за допомогою відеокамер зовнішнього спостереження.

Вважаю, що в діях ОСОБА_1 має місце адміністративне правопорушення, яке передбачене ст. 122 ч. 4 КУпАП України.

Таким чином, виконуючи завдання провадження у справах про адміністративні правопорушення (ст. 245 КУпАП), обираючи вид і міру стягнення, враховуючи нехтування обовязками водія, яке свідчить про явно зневажливе ставлення порушника до них, характеризуючи проступок грубим порушенням правил користування спеціальним правом, що є підставою для призначення визначеного ст. 30 КУпАП виду стягнення, та всі інші зазначені ст. 33 КУпАП обставини, накладаю відповідно до ст.ст. 30, 122 ч. 4 КУпАП стягнення, яке відповідає вимогам ст. 23 КУпАП, будучи достатнім і необхідним для виховання особи.

При призначенні адміністративного покарання, та враховуючи характер скоєного правопорушення, а також обставини, що обтяжують та пом'якшують вину правопорушника, вважаю можливим притягнути його до адміністративної відповідальності у виглядіпозбавлення права керування транспортними засобами, оскільки такий вид адміністративного стягнення для правопорушника ОСОБА_1 є достатнім і необхідним для його виховання.

При обранні даного виду адміністративного стягнення суд виходить з того, що в матеріалах справи відсутні беззаперечні докази працевлаштування ОСОБА_1 на посаду водія; адвокатом такі дані в ході розгляду справи не підтверджені. До того ж, саме по собі працевлаштування особи на посаду водія не може помякшувати покарання за вчинення правопорушення.

В звязку з вищенаведеним і керуючись ст.ст. 221, 283-288 Кодексу України про адміністративні правопорушення -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченного ст. 122 ч. 4 КУпАП притягнувши його до адміністративної відповідальності у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384,20 грн. в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя К.С. Лукінова