Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/378/19 Головуючий у суді І-ї інстанції Гершкул І. М.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Іванов Д. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2019 року м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Іванов Д.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому в порядку апеляційного перегляду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 23 серпня 2019 року в справі про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 27.05.2019 року о 01.30 год. керував транспортним засобом Mercedes-Benz 250D, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Від проходження огляду, за допомогою алкотестеру Драгер, на стан алкогольного сп`яніння, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою судді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 23 серпня 2019 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Рішення суду мотивовано тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення повністю підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 237488 від 27.05.2019 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , а також відеозаписом обставин події.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді районного суду, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, ОСОБА_1 зазначає про те, що суд, в порушення вимог ч.1 ст. 268 КУпАП, не зважаючи на його клопотання про відкладення, розглянув справу за його відсутністю, тим самим позбавив його права та можливості представити докази, заявляти клопотання, скористатись юридичною допомогою тощо.

Крім цього, працівники поліції, на думку ОСОБА_1 , порушили встановлений інструкцією порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та вимоги ст. 266 КУпАП, яке виразилось у тому, що йому не пропонували пройти огляд у медичному закладі і відповідне направлення у матеріалах справи відсутнє.

ОСОБА_1 стверджує, що показання свідків про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не є належним та допустимим доказом, оскільки оформлені на надрукованому шаблоні, про рішення суду він дізнався лише 20 вересня 2019 року, після ознайомлення з матеріалами справи, а тому пропустив строк на апеляційне оскарження з незалежних від нього об`єктивних причин, який просить поновити.

Про те, що судове засідання апеляційного суду відбудеться 09 жовтня 2019 року, ОСОБА_1 був повідомлений 30 вересня 2019 року, при цьому клопотання про відкладення, у зв`язку з відрядженням, ОСОБА_1 подав безпосередньо через канцелярію суду саме 09 жовтня 2019 року.

При цьому, крім наказу про відрядження, будь-яких інших підтверджуючих документів (копії трудової книжки, наказ про прийняття його на роботу) ОСОБА_1 не представив, наказ про відрядження № 54-В, печаткою підприємства не завірений ( а.с 56).

Також, апеляційний суд відмічає, що накази голови ФК «Левко» ОСОБА_4 про відрядження ОСОБА_1 двічі фігурують у даній справі, при цьому підписи голови відрізняються ( а.с 26, 29).

При бажанні ОСОБА_1 мав право і можливість прийняти участь у судових засіданнях районного та апеляційного судів, об`єктивні причини для його неявки в суд відсутні, ОСОБА_1 у такий спосіб зловживає своїми процесуальними правами і намагається затягнути розгляд справи.

З`ясувавши обставини справи у межах доводів апеляційної скарги, а також перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає за таких підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності розглянута без нього, а тому строк на апеляційне оскарження постанови районного суду від 23 серпня 2019 року, ОСОБА_1 можливо поновити.

У відповідності до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги

Відповідно до вимог ст. ст.245,251,252,280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій зобов`язаний на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом положень ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Із аналізу наведених вимог законодавчих актів слід зробити висновок, що огляд на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння має бути проведеним поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, виключно у присутності двох свідків, і тільки у разі відмови особи від проходження такого огляду або незгоди із результатами такого огляду, лікарем закладу охорони здоров`я.

Працівники поліції при встановленні порушення та складанні протоколу про адміністративне правопорушення повинні неухильно дотримуватись Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України "Про національну поліцію", інструкцію (затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року N 1395, зареєстрованої в МЮ України 10 листопада 2015 р. за N 1408/27853) з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, в якій в розділі IX викладені особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В даному випадку, факт того, що ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки так і в медичному закладі, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 237488 від 27.05.2019 року ( а.с 1); поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі (а.с.2); розпискою про те, що ОСОБА_1 зобов`язується залишити автомобіль на місці та ним не керувати (а.с.7); відеозаписом обставин події, на якому чітко зафіксовано причина зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , а також і те, що ОСОБА_1 , на вимогу поліцейського відмовляється пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», а також у медичному закладі (а.с. 8).

При таких обставинах, апеляційний суд приходить до висновку про те, що дії

ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно, а його винуватість

у вчиненні даного правопорушення, підтверджується сукупністю наявних у справі,

належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх

достовірності не викликають.

В статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України», статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»(ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Доводи ОСОБА_1 , про порушення працівниками поліції під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння процедури такого огляду, не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи, не підтверджено належними та допустимими доказами та спростовуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що показання свідків є ідентичними, а тому є недопустимими доказами не заслуговують на увагу, оскільки будь яких вимог щодо обов`язкової форми таких пояснень, нині діючим кодексом не передбачено, а зміст зазначених письмових пояснень свідків повністю збігається із даними відео фіксації.

Доводи ОСОБА_1 про необ`єктивність та невідповідність висновків суду фактичним обставинам цієї справи, передчасність та необґрунтованість судового рішення, на думку апеляційного суду є безпідставними і такими, що констатуються ОСОБА_1 з формальних, надуманих підстав, з метою уникнути справедливого покарання за скоєне.

Будь-яких порушень законодавства, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду справи в суді першої інстанції, які тягнуть за собою скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суддя, під час розгляду справи допустив однобічність та неповноту і неправильно оцінив наявні у справі докази, які на його думку зібрані з порушенням вимог ст. 266 КУпАП є необґрунтованими, оскільки суддя районного суду, в повній мірі надав ОСОБА_1 можливість надати пояснення, представити додаткові докази, спростувати доводи іншої сторони та довести переконливість своїх вимог, на підставі повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин цієї справи дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Підстав для скасування постанови судді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 23 серпня 2019 року стосовно ОСОБА_1 , апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 245, 251, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 23 серпня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 23 серпня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Д. Л. Іванов