Житомирський апеляційний суд
Справа №286/2363/19 Головуючий у 1-й інст. Гришковець А. Л.
Категорія ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП Доповідач Слісарчук Я. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року м. Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Слісарчук Я.А., за участю: секретаря судового засідання Кашенко Л.М., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , прокурора Сичука О.П., розглянувши матеріали справи про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.172-7 КУпАП, ч.2 ст.172-7 КУпАП,

щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , працюючого Ігнатпільським сільським головою,

в с т а н о в и в :

Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 09.08.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 КУпАП і ч.2 172-7 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 240 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 4080 гривень.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , будучи Ігнатпільським сільським головою, в порушення вимог п.2 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», перебуваючи у приміщенні Ігнатпільської сільської ради, що по вул. О.Василенка, 9а в с. Ігнатпіль Овруцького району Житомирської області, не повідомив Національне агентство про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час видання розпорядження від 23.01.2018 року №2 «Про преміювання за січень місяць та встановлення надбавки за вислугу років», яким преміював, зокрема, свою дружину - ОСОБА_2 у розмірі 150% окладу, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 , являючись Ігнатпільським сільським головою, в порушення вимог п.3 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», перебуваючи у приміщенні Ігнатпільської сільської ради, що по вул. О. Василенка , 9а в с. Ігнатпіль Овруцького району Житомирської області, під час реалізації службових повноважень вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме: 23.01.2018 року видав розпорядження №2 «Про преміювання за січень місяць та встановлення надбавки за вислугу років», яким преміював, зокрема, свою дружину - ОСОБА_2 у розмірі 150% окладу, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Аналогічні адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, відповідальність за які передбачена ч.1ст. 172-7 КУпАП та ч.2 ст.172-7 КУпАП, а саме: неповідомлення особою, у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а також вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів, ОСОБА_1 вчинив і під час видання розпоряджень: від 28.02.2018 року №4 «Про преміювання за лютий місяць», від 26.03.2018 року №10 «Про преміювання за березень місяць», від 25.04.2018 року №11 «Про преміювання за квітень місяць», від 23.05.2018 року №17 «Про преміювання за травень місяць», від 27.06.2018 року №21б «Про преміювання за червень місяць», від 24.07.2018 року №25 «Про преміювання за липень місяць», від 26.09.2018 року №36 «Про преміювання за вересень місяць», від 25.10.2018 року №25 «Про преміювання за жовтень місяць», від 23.11.2018 року №45 «Про преміювання за листопад місяць», від 28.12.2018 року №52 «Про преміювання за грудень місяць», а також від 28.07.2017 року №39 «Про преміювання за липень місяць», від 24.10.2017 року №57 «Про преміювання за жовтень місяць», від 30.11.2017 року №67 «Про преміювання за листопад місяць», від 22.12.2017 року №72 «Про преміювання за грудень місяць».

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить, постанову суду скасувати, а справу закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.Посилається на те, що не вчиняв правопорушення за яке його судом визнано винуватим. Зазначає, що суд за наявності обставин, що минули строки накладення адміністративного стягнення безпідставно визнав його винним у вчиненні вказаних правопорушень.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, прокурора про законність і обґрунтованість постанови суду, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він не вчиняв правопорушень за які його судом визнано винуватим, апеляційний суд не приймає до уваги.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаних правопорушень стверджується зібраними по справі доказами, які зазначені в постанові суду і яким суд дав належну оцінку.

Згідно ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Приватний інтерес, це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Потенційний конфлікт інтересів наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до п.п.4, 7, 13, 20 ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський голова вносить на розгляд ради пропозицію щодо кандидатури на посаду секретаря ради; здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету; є розпорядником бюджетних коштів, використовує їх лише за призначенням, визначеним радою; видає розпорядження у межах своїх повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції» у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом. Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь - який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься в протокол засідання колегіального органу. У разі якщо неучасть особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу, у прийнятті рішень цим органом призведе до втрати правомочності цього органу, участь такої особи у прийнятті рішень має здійснюватися під зовнішнім контролем. Рішення про здійснення зовнішнього контролю приймається відповідним колегіальним органом.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 як сільський голова Ігнатпільської сільської ради Овруцького району Житомирської області, є суб`єктом, на яких поширюється дія цього Закону, тобто і суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення.

В ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» законодавець закріпив, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 ч. 1 ст.3 цього Закону, зобов`язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Між тим, вказаних вимог закону ОСОБА_1 не дотримався, не вжив заходів щодо недопущення виникнення та врегулювання реального конфлікту інтересів, не повідомив Національне агентство про наявність у нього реального конфлікту інтересів та 23.01.2018 року під час видання розпорядження №2 «Про преміювання за січень місяць та встановлення надбавки за вислугу років», яким преміював, зокрема, свою дружину - ОСОБА_2 у розмірі 150% окладу та під час реалізації службових повноважень вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме: 23.01.2018 року видав розпорядження №2 «Про преміювання за січень місяць та встановлення надбавки за вислугу років», яким преміював, зокрема, свою дружину - ОСОБА_2 у розмірі 150% окладу.

Крім того, ОСОБА_1 , являючись Ігнатпільським сільським головою, в порушення вимог п.3 ч.1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», перебуваючи у приміщенні Ігнатпільської сільської ради, що по вул. О. Василенка , 9а в с . Ігнатпіль Овруцького району Житомирської області , під час реалізації службових повноважень вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме: 23.01.2018 року видав розпорядження №2 «Про преміювання за січень 2018 року та встановлення надбавки за вислугу років», яким преміював, зокрема, свою дружину - ОСОБА_2 у розмірі 150% окладу.

Таким чином доводи апелянта про те, що він не вчиняв правопорушень за які його судом визнано винуватим, апеляційний суд не приймає до уваги.

Дії ОСОБА_1 за ч.1ст.172-7КУпАП та за ч.2 ст.172-7 КУпАП судом кваліфіковано правильно, а накладене на нього стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 на те, що суд за наявності обставин, що минули строки накладення адміністративного стягнення безпідставно визнав його винним у вчиненні вказаних правопорушень, а не закрив провадження по справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, апеляційний суд не приймає до уваги.

Відповідно до ч. 3 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

З матеріалів справи видно, що правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 було виявлено 10.07.2019 року (день складення протоколу про адміністративне правопорушення), а стягнення на нього накладено 09.08.2019 року тобто, в двомісячний строк, передбачений ст. 38 КУпАП, що спростовує доводи апелянта про накладення на нього стягнення поза межами строку, передбаченого Законом.

Постанова суду є законна та обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст.294 КУпАП , апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 09.08.2019 року, щодо нього - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: