Справа № 491/610/19
Провадження № 3-зв/505/1/2019
ПОСТАНОВА

Іменем України

04.11.2019 року,суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області Івінський О.О. розглянувши матеріали про відвід судді по справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1 ,

-за ст. 121 ч. 4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

До Котовського міськрайсуду, Одеської області з Одеського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Ананьївського районного суду Одеської області Желяскову О.О. в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.121 КУпАП.

В обґрунтування даної заяви ОСОБА_1 посилався на те, що разом із суддею Желясковим О.О., на посаді секретаря Ананьївського районного суду Одеської області працює його дружина, яка відповідно до посадових обов`язків виконує доручення голови суду. Станом на 15.08.2019 року обов`язки голови Ананьївського районного суду Одеської області виконує ОСОБА_2 . На думку ОСОБА_1 , дана обставина може впливати на упередженість та об`єктивність судді при розгляді даної справи.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду заяви про відвід судді.

Дослідивши матеріали заяви про відвід, суд прийшов до наступного висновку.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає поняття «відвід судді» та порядку розгляду заяв про відвід.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 р. у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 р. «Ветштайн проти Швейцарії», тощо), важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Крім того, Рада суддів України пунктом 4 рішення №-34 від 08 червня 2017 року роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію, беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Під час розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід судді Желяскова О.О. судом не встановлено, а заявником не доведено наявність обставин, які б викликали сумнів в неупередженості судді та унеможливлювали ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі, доводи викладені в заяві про відвід не містять достатньо підстав, що вказують на необ`єктивність чи упередженість судді, а тому, суд вважає заяву про відвід необґрунтованою і приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

На підставі наведеного, керуючись ст.246 КУпАП України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Ананьївського районного суду Одеської області Желяскову О.О. в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.121 КУпАП - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Івінський