Справа № 189/613/19
П О С Т А Н О В А

іменем України

24.04.2019 року суддя Покровського районного суду Дніпропетровської області Чорна О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу АПР №022112, які надійшли з Покровського ВП Синельниківського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області у відношенні:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_3,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія АПР №022112 від 09.04.2019 року, 29.03.2019 року ОСОБА_1 не зявився на реєстрацію до Покровського ВП, чим порушив правила адміністративного нагляду, пункт «4» ухвали Балаклійського районного суду, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 187 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 зявився, надав пояснення.

Суд, заслухавши особу, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Одним з основних доказів є протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій особи та є одним із основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити усі дані, необхідні для вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності (ст. 254 КУпАП).

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Диспозиція ч. 1 ст. 187 КУпАП передбачає такі види порушень правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, як: 1) неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов'язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; 2) неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах; 3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; 4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста); 5) нереєстрація в органі Національної поліції і тягне стягнення у виді штрафу.

Питання порядку здійснення адміністративного нагляду за особами, які звільнені з місць позбавлення волі регулюються наказом МВС від 04.11.2003 року №1303/203 «Про затвердження Інструкції про організацію здійснення адміністративного нагляду за особами, звільненими з місць позбавлення волі», зареєстрованого Міністерством юстиції України 15.01.2004 року (надалі Інструкція).

Відповідно до п. 5.6. Інструкції, у разі якщо піднаглядному судом встановлені обмеження дій у вигляді реєстрації в міліції, то за письмовим рішенням начальника міськ-, райвідділу така реєстрація здійснюються працівником відділення (відділу) дільничних інспекторів міліції, дільничним інспектором міліції, працівником карного розшуку або черговим міськ-, райвідділу, про що здійснюється запис у реєстраційному листку (додаток 13). Час явок установлюється з таким розрахунком, щоб це не впливало на роботу і навчання піднаглядного.

Якщо піднаглядний мешкає на значній відстані від міськ-, райвідділу, то йому з письмового дозволу начальника міськ-, райвідділу може встановлюватися явка для реєстрації в службове приміщення дільничного інспектора, про що здійснюється запис у реєстраційному листку.

Під час реєстрації з піднаглядним проводиться бесіда профілактичного характеру, про що складається довідка за формою, визначеною додатком 14 цієї Інструкції (п. 5.7. Інструкції).

Питання про виїзд піднаглядного з місця постійного проживання за межі району (міста) в особистих справах вирішується з письмового дозволу начальника міськ-, райвідділу на підставі письмової заяви піднаглядного на термін, який не перевищує 10 діб, з урахуванням часу перебування його у дорозі (п. 5.9. Інструкції).

Згідно пункту 5.10. Інструкції, у разі дозволу на тимчасовий виїзд до іншої місцевості піднаглядному вручається під підпис маршрутний листок за формою, визначеною додатком 15 цієї Інструкції. Про виїзд піднаглядного дільничний інспектор міліції письмово повідомляє міськ-, райвідділ, на територію обслуговування якого цей піднаглядний має прибути (додаток 16).

Після прибуття піднаглядного на територію обслуговування іншого міськ-, райвідділу працівник відділу (відділення) дільничних інспекторів міліції, а за його відсутності - дільничний інспектор міліції, або працівник карного розшуку, або черговий міськ-, райвідділу реєструє прибулого у другому розділі журналу реєстрації справ адміністративного нагляду і піднаглядних та протягом доби інформує про його прибуття дільничного інспектора міліції, на території обслуговування якого буде тимчасово проживати дана особа (п. 5.11. Інструкції).

На маршрутному листку піднаглядного здійснюється відповідний запис про прибуття і вибуття, що засвідчується печаткою (штампом) міськ-, райвідділу.

Згідно п. 5.14. Інструкції, у разі від'їзду піднаглядного на інше місце проживання (перебування) із зняттям з реєстрації, дільничний інспектор міліції, який здійснює нагляд, повідомляє міськ-, райвідділ, на територію обслуговування якого прибуде піднаглядний, за формою, визначеною додатком 16 цієї Інструкції. При цьому піднаглядному видається контрольний листок (додаток 17). Міськ-, райвідділ за новим місцем реєстрації піднаглядного надсилає до міськ-, райвідділу за попереднім місцем проживання (перебування) запит про надання щодо цієї особи справи адміністративного нагляду.

З матеріалів справи вбачається, що згідно ухвали Балаклійського районного суду Харківської області від 01.08.2018 року, копія якої знаходиться в матеріалах справи, якою встановлений адміністративний нагляд за ОСОБА_1 строком на 1 рік, для ОСОБА_1 застосований ряд обмежень, у тому числі, покладений обовязок зявлятися до Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області на реєстраційну відмітку 4 рази на місяць.

В матеріалах справи не міститься жодних письмових доказів, які б свідчили, що ОСОБА_1 в теперішній час має обовязок зявлятися на реєстрацію до Покровського ВП Синельниківського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області, а не до Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області (відповідні накази, письмові дозволи про виїзд піднаглядного з території Луганської області, інформації, що ОСОБА_1 зареєстрований як піднаглядний у Покровському районі, інформація про передачу або формування справи піднаглядного тощо).

Також суд дійшов висновку, що ні протокол, ні надані письмові матеріали не містять в собі інформації стосовно графіку такої реєстрації, визначених днів реєстрації, які повинні бути визначеними наказом (рішенням, розпорядженням) відповідної посадової особи. Також відсутні докази, що ОСОБА_1 офіційно знайомився з таким графіком і був попереджений про наслідки ухилення від реєстрації.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що деталі обвинувачення у кримінальному процесі мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

Наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Доведення «поза розумним сумнівом» відображає максимальний стандарт, що має відношення до питань, що вирішуються, при визначенні кримінальної відповідальності. Ніхто не повинен позбавлятися волі або піддаватися іншому покаранню за рішенням суду, якщо вина такої особи не доведена «поза розумним сумнівом (Sevtap Veznedaroрlu v. Turkey (Севтап Везнедароглу проти Турції).

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності та взаємозвязку, дійшов висновку, що субєктивна та обєктивна сторона правопорушення не підтверджується наданими матеріалами адміністративної справи, отже, справа підлягає закриттю.

Керуючись ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, ст. ст. 9,62 Конституції України, ст. ст. 7, 9, 38, 247, 283-285 Кодексу про адміністративні правопорушення України,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі у відношенні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.В.Чорна