КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
м. Київ, вул. Солом'янська , 2-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 квітня 2019 року суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кияшко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Покутнього О.М. в інтересах ОСОБА_3 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 11.01.2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 11.01.2019 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200, 00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з вказаною постановою ОСОБА_3 01.12.2018 року, о 22 год. 20 хв., керував автомобілем «Фіат», державний номерний знак НОМЕР_1, по пр. Гагаріна в м. Києві з явними ознаками наркотичного сп'яніння (тремтіння пальців рук, розширені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя), від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погодившись з вказаним рішенням, адвокат Покутній О.М. подав в інтересах ОСОБА_3 апеляційну скаргу, в якій просять апеляційний суд скасувати постанову судді місцевого суду та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що приймаючи рішення по справі, суд з недостатньою повнотою з'ясував всі обставини справи, надав неправильну оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи.

Зокрема вказує, що працівники поліції порушили порядок проведення огляду, встановленого Інструкцією "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", а складений ними протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам КУпАП.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вислухавши пояснення ОСОБА_3 та його захисника Покутнього О.М., які підтримали апеляційну скаргу, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

ОСОБА_3 судовому засіданні суду апеляційної інстанції надав пояснення, що відповідають змісту апеляційної скарги, та просив її задовольнити з наведених в ній підстав. Додатково зазначив, що він дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння через те, що не хотів залишати автомобіль на місці зупинки і не хотів їхати до медичного закладу. Зауважив, що працівники поліції не відсторонили його від керування транспортним засобом, чим також порушили вимоги процесуального законодавства.

Проте, як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 183799 від 01.12.2018 року ОСОБА_3 01.12.2018 року, о 22 год. 20 хв., керував автомобілем «Фіат», державний номерний знак НОМЕР_1, по пр. Гагаріна в м. Києві з явними ознаками наркотичного сп'яніння (тремтіння пальців рук, розширені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя), від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Також із змісту даного протоколу вбачається, що ОСОБА_3 ознайомився з протоколом, підписав його, про бажання пройти огляд на стан сп'яніння не заявляв.

У письмових поясненнях свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 підтвердили факт відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп'яніння.

З наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудних відеокамер працівників поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що працівниками поліції у присутності свідків ОСОБА_3 було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння у медичному закладі, у зв'язку із виявленням у нього ознак такого сп'яніння, на що останній відмовився.

Наведені докази у своїй сукупності спростовують пояснення ОСОБА_3 та доводять порушення ним вимог п.2.5 ПДР України, а отже і вчиненням ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 або його захисник не надали.

Доводи апеляційної скарги про порушення працівниками поліції вимог Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Доводи в частині, що працівники поліції не відсторонили ОСОБА_3 від керування транспортним засобом спростовуються наявною у справі розпискою (а.с.4).

Протокол про адміністративне правопорушення серія БД № 183799 від 01.12.2018 року відповідає положенням ст. 256 КУпАП.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення є необґрунтованими.

За таких обставин постанова судді місцевого суду є законною і обґрунтованою, а апеляційна скарга не містить будь-яких доводів, які б могли служити достатніми підставами для скасування постанови та закриття провадження у справі.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Покутнього О.М. в інтересах ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 11.01.2019 року, якою ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200, 00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - без змін.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя