ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2019 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Потоцький В.П., за участю секретаря судових засідань Харабари А.І., потерпілого ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Сарафенюка Р.І., в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , на постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25 березня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25 березня 2019 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , - визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.182 КУпАП, і за його вчинення накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) грн., без конфіскації звуковідтворювальної апаратури, піротехнічних засобів, інших предметів порушення тиші.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

На вказану постанову районного суду захисник Сарафенюк Р.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови районного суду та скасувати її, а провадження по справі щодо ОСОБА_2 - закрити.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що матеріали справи не містять доказів про направлення на адресу його довірительки повідомлень про розгляд справи районним судом, більше того така справа розглянута за відсутності ОСОБА_2 Останній стало відомо про те, що відносно неї винесена постанова лише після отримання повідомлення про відкриття виконавчого провадження. При цьому, копію постанови районного суду було отримано лише 04 жовтня 2019 року.

Свої вимоги щодо незаконності постанови районного суду обґрунтовує тим, що висновок суду про винуватість ОСОБА_2 за ч.2 ст. 182 КУпАП зроблений без належного дослідження матеріалів справи та з`ясування усіх

ЄУНСС №725/1529/19 Головуючий у І інстанції: Вольська-Тонієвич О.В.

Провадження №33/822/610/19 Суддя-доповідач: Потоцький В.П.

Категорія: ч.2 ст. 182 КпАП України

фактичних обставин. Вважає, що доказуванню підлягав факт перевищення рівня шуму, який мав бути встановлений показаннями вимірювального приладу - шумомітра.

Оскільки при оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення не здійснювалося вимірювання допустимого рівня шуму в квартирі ОСОБА_2 , то матеріали не містять належних та допустимих доказів на підтвердження її винуватості.

ОСОБА_2 та її захисник, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Апелянтом подано клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Крім того, ОСОБА_1 , який є сусідом ОСОБА_2 повідомив суду про те, що бачив на її дверях поштове повідомлення, якого на наступний день вже не було, а тому вказав на те, що останній було відомо про розгляд справи в суді. Зазначив в про те, що вранці перед засіданням бачив, що вона також виходила з будинку.

Враховуючи вищенаведене, вважаю за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та її захисника Сарафенюка Р.І.

Заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_3 , дослідивши доводи апеляційної скарги та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши причини пропуску строку на оскарження постанови, а також законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності чи її захисником протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Враховуючи те, що постанову районного суду було винесено за відсутності ОСОБА_2 , даних про надсилання останній як повідомлень про розгляд справи, так і копії винесеного рішення немає, а лише 04.10.2019 року захисник, діючи в її інтересах, отримує копію постанови, про що свідчить його підпис (а.с.13), за таких обставин вважаю, що строк на апеляційне оскарження захисником Сарафенюком Р . І. постанови суду, підлягає поновленню.

Перевіряючи законність постанови районного суду щодо ОСОБА_2 за ч.2 ст.182 КУпАП, в межах апеляційної скарги, виходжу із наступного.

Так, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 182 КУпАП, тобто у порушенні вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях, повністю доведена наявними матеріалами справи та дослідженими у судовому засіданні доказами.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №297595 від 03 березня 2019 року, ОСОБА_2 , яка раніше притягалася до адміністративної відповідальності, 03 березня 2019 року, приблизно о 22 год. 30 хв. по вул. Герцена, 93/39 в м. Чернівці, порушувала тишу, а саме: голосно слухала музику, гучно кричала, чим порушила спокій громадян та вимоги п.1 ст. 24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» (а.с.1).

ОСОБА_1 , будучи допитаний як свідок, апеляційному суду пояснив, що за його заявою працівниками поліції було складено зазначений протокол на підставі того, що його сусідка ОСОБА_2 систематично порушує режим тиші, не реагує на зауваження зі сторони сусідів і веде себе агресивно. Повідомив, що живе у цьому будинку вже більше року, за цей час ОСОБА_2 постійно влаштовує гучні гулянки у нічний час, які заважають багатьом сусідам. Це все відбувається приблизно 3-4 рази на місяць, при цьому вона запрошує до себе велику кількість людей, які розпивають спиртні напої і гучно слухають музику. Вони із сусідами вже зверталися до поліції з цього приводу.

Крім цього повідомив суду і те, що того вечора, 03 березня 2019 року, ОСОБА_2 після 22 години, знаходячись у своїй квартирі за адресою: АДРЕСА_1 разом із своїми друзями знову ж дуже голосно слухала музику. Через це він знову викликав працівників поліції.

Звернув увагу суду і на той факт, що такі дії ОСОБА_2 заважають багатьом сусідам, зокрема ОСОБА_6 , яка є інвалідом 3-ї групи та має захворювання серця. Через такі незаконні дії ОСОБА_2 до неї неодноразово викликали швидку допомогу у зв`язку із погіршення стану здоров`я.

Свідок ОСОБА_3 , повідомив апеляційному суду, що з своєю дружиною живуть у будинку по АДРЕСА_2 , поверхом нижче від ОСОБА_2 Підтвердив той факт, що остання часто порушує тишу і влаштовує вечірки, які заважають сусідам.

Крім цього, вказані особи повідомили апеляційному суду, що навіть після складення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 продовжує порушувати режим тиші, що змусило їх звертатися із колективною скаргою до відділу поліції та Чернівецької міської ради для належного реагування.

Збереження тиші є прямим обов`язком власників або наймачів житлових приміщень, який забезпечує право інших мешканців будинку на тишу та нормальні побутові умови для життя.

Стаття 24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» № 4004-XII від 24 лютого 1994 року передбачає, що громадяни при здійсненні будь-яких видів діяльності з метою відвернення і зменшення шкідливого впливу на здоров`я населення шуму, неіонізуючих випромінювань та інших фізичних факторів зобов`язані вживати заходів щодо недопущення впродовж доби перевищень рівнів шуму, встановлених санітарними нормами на захищених об`єктах, до яких відносяться зокрема жилі будинки і прибудинкові території.

Шум на захищених об`єктах при здійсненні будь-яких видів діяльності не повинен перевищувати рівнів, установлених санітарними нормами для відповідного часу доби.

При цьому, у нічний час, із двадцять другої до восьмої години на захищених об`єктах забороняються гучний спів і викрики, користування звуковідтворювальною апаратурою та іншими джерелами побутового шуму, проведення салютів, феєрверків, використання піротехнічних засобів.

Матеріалами провадження встановлено, що адміністративне правопорушення, що ставиться ОСОБА_2 в провину, було вчинено у багатоквартирному житловому будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , який відноситься до категорії захищених об`єктів.

При цьому, порушення тиші, відбувалося у нічний час, оскільки мало місце після двадцять другої години.

Крім цього, в матеріалах провадження міститься копія постанови № 252662 від 04.02.2019 року, відповідно до якої ОСОБА_2 уже раніше порушувала тишу, голосно слухаючи музику, за що до останньої застосовувалося попередження (а.с.6).

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення районним судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 182 КУпАП, зафіксованого в протоколі про адміністративне правопорушення.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене ОСОБА_2 правопорушення за ч.2 ст. 182 КУпАП.

Що стосується доводів з приводу того, що при складані протоколу не вимірювався рівень шуму, то вони спростовані наступним.

Так, у відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Тобто законодавство України не забороняє громадянам фіксувати відповідне правопорушення будь-якими іншими можливими законними способами (складанням відповідних актів із залученням свідків, відео-аудіо зйомкою тощо).

Беручи до уваги сукупність наявних у справі доказів, а також отримані апеляційним судом пояснення свідків та раніше встановлені факти, вважаю, що вказане у своїй сукупності безсумнівно доводить факт наявності шуму при зазначених у протоколі обставинах.

Крім того ні самою ОСОБА_2 ні її захисником не було надано ніяких документів, які б спростовували пояснення потерпілого та свідка чи давали обґрунтовані підстави щодо їх сумнівності.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, а тому постанову районного суду слід залишити без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 182, 251, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику Сарафенюку Ростиславу Івановичу строк на апеляційне оскарження постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25 березня 2019 року.

Відмовити у задоволенні апеляційної скарги Сарафенюка Ростислава Івановича , в інтересах ОСОБА_2 , а постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25 березня 2019 року щодо ОСОБА_2 за ч.2 ст. 182 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду [підпис] В.П. Потоцький