Номер провадження 3/754/3841/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва ЛІСОВСЬКА О.В., за участю адвоката Попова В.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

зареєстрованого у АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 164 Кодексу про адміністративні правопорушення України, -

ВСТАНОВИВ:

У протоколі від 28.08.2019 року вказано про те, що ОСОБА_1 здійснював підприємницьку діяльність без державної реєстрації під час будівництва та продажу об`єктів нерухомого майна та не забезпечив ведення обліку результатів своєї підприємницької діяльності, чим порушив ст. 58, ч. 6 ст. 128 Господарського кодексу України, та не подав державному реєстратору документи для державної реєстрації фізичної-особи-підприємця, чим порушив ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань». Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 фактично вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КпАП України.

Адвокат Попов В.В . у судовому засіданні вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, Пояснив, що в якості доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення ГУ ДПС у м. Києві надано, зокрема, Акт № 1885/26-15-42-05/ від 08.08.2019 року про результати документальної позапланової перевірки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 рік. Але ГУ ДПС у м. Києві не повідомлено про те, що ОСОБА_1 у судовому порядку оскаржуються дії щодо проведення перевірки. 09.09.2019 року Окружним адміністративним судом міста Києва винесено Ухвалу № 640/16210/19 про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними дій відповідача щодо проведення перевірки та визнання протиправним і скасування наказу № 9357 від 04.07.2019 року «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи платника податків ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 року». Підставами для даного позову є численні порушення діючого законодавства Головним управлінням ДПС у м. Києві щодо проведення перевірки. Окрім того, 05.09.2019 року Окружним адміністративним судом міста Києва винесено Ухвалу № 640/16210/19 про забезпечення адміністративного позову, а саме заборонено Головному управлінню Державної фіскальної служби у м. Києві вчиняти дії на підставі наказу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 04.07.2019 року № 9357 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи платника податків ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року» та направлені на його виконання в редакції наказу від 04.07.2019 року. Також постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження ВП № 60149265 з виконання ухвали №640/16210/19 від 05.09.2019 щодо заборони ГУ ДФС у м. Києві вчиняти дії на підставі наказу ТУ ДФС у м. Києві від 04.07.2019 року №9357 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року та направленні на його виконання, в редакції наказу від 04.07.2019 року. Таким чином, складання протоколу про адміністративне правопорушення від 28 серпня 2019 року № 161 відносно ОСОБА_1 та подання його на розгляд Деснянського районного суду м. Києва є протиправним, адже відносини, на підставі яких він складений знаходяться на стадії оскарження, а інші докази адміністративного правопорушення відсутні.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності ОСОБА_1 , за наявних у справі матеріалів.

Вислухавши пояснення адвоката, вивчивши письмові матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов?язаний з?ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з?ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Статтею 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При складанні протоколу та прийнятті постанови повинно бути з?ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно із ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Так, частиною 1 статті 164 КпАП України передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 здійснював підприємницьку діяльність без державної реєстрації під час будівництва та продажу об`єктів нерухомого майна та не забезпечив ведення обліку результатів своєї підприємницької діяльності, чим порушив ст. 58, ч. 6 ст. 128 ГК України, та не подав державному реєстратору документів для державної реєстрації фізичної-особи-підприємця, чим порушив вимоги Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань».

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

В якості докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення надано Акт від 08.08.2019 року про результати документальної позапланової перевірки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період 01.01.2016 року по 31.12.2018 року.

Але судом встановлено, що ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.09.2019 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними дій відповідача щодо проведення перевірки та визнання протиправним і скасування наказу № 9357 від 04.07.2019 року «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи платника податків ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 року».

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.09.2019 року заборонено Головному управління Державної фіскальної служби у м. Києві вчиняти дії на підставі наказу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 04.07.2019 року №9357 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи платника податків ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року» та направлені на його виконання в редакції наказу від 04.07.2019 року.

З наведеного можна зробити переконливий висновок про те, що до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КпАП України.

Крім того, протокол та долучені до нього письмові докази містять певні розбіжності. Так, в деяких документах зазначено про те, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, в інших зазначено його статус - фізична особа.

Також до протоколу не долучено належних та допустимих доказів на підтвердження статусу ОСОБА_1 , що позбавляє суд можливості перевірити наведені у протоколі та долучених документах дані.

Згідно із п.1 ст. 247 КпАП України розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства, з урахуванням встановлених у справі обставин, досліджених доказів, суд приходить до висновку, що факт порушення ОСОБА_1 діючого законодавства не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, що зумовлює закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.164, 247, 283, 284 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 164 КпАП України, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з моменту винесення.

Суддя О.В.Лісовська