ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 525/889/19 Номер провадження 33/814/984/19Головуючий у 1-й інстанції Хоролець В. В. Доповідач ап. інст. Рябішин А. О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2019 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Полтавського апеляційного суду Рябішин А.О., з секретарем Журою Н.Л., за участі захисника - адвоката Акрітова П.К., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Акрітова П.К. в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 13 вересня 2019 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, ідентифікаційний номер суду не відомий, -

за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Постановою судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 13 вересня 2019 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього стягнення у виді штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 грн.20 коп.

Згідно з постановою судді , 29 червня 2019 року о 07 годині 45 хвилин на польовій дорозі Велика Багачка - Кротівщина водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом-автомобілем ВАЗ-2106, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у Великобагачанській ЦРЛ в сел. Велика Багачка, вул. Каштанова, 21 Полтавської області. Отже, водій ОСОБА_1 порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи , яка її подала

Не погодившись з даним рішенням судді місцевого суду , адвокат Акрітов П.К. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу , в якій ставиться питання про скасування постанови та закриття справи за відсутністю в його діях складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційні вимоги обґрунтовує доводами, майже аналогічними тим, що висловлені були в суді першої інстанції. Зокрема апелянт наголошує на невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, зокрема в частині того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та в матеріалах справи відсутні докази його керування та руху автомобілю. Керувала транспортним засобом його цивільна дружина, що було підтверджено її показаннями в суді. Також , адвокат зазначає про те, що судом безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання про допит малолітнього свідка, який був присутнім під час подій. Покази свідка ОСОБА_2 , який є працівником полії є недопустимими , оскільки у нього склалося упереджене ставлення до його підзахисного.

Позиція учасника судового провадження в судовому засіданні

В судовому засіданні адвокат Акрітов П.К. в інтересах особи , що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав з вказаних в ній підстав та просив задовольнити. ОСОБА_1 до суду не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час , день та місце розгляду справи. Адвокат в судовому засіданні зазначив, що його довіритель висловив позицію розглядати справу без його участі за участі адвоката.

Мотиви суду

Заслухавши пояснення адвоката на підтримання доводів апеляційної скарги , вивчивши матеріали провадження , апеляційний суд приходить до таких висновків.

Згідно з положеннями ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вважаю, що вказані вимоги закону суддею місцевого суду були виконані в повному обсязі.

Так, визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя суду першої інстанції послався на:

-протокол про адміністративне правопорушення від 29 червня 2019 року серія БД № 348224, де зазначені обставини вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;

-копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 № 055050 від 29.06.2019 року за ч.4 ст.126 КУпАП, відповідно до якої вбачається, що ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП за те, що він о 07 год. 45 хв. 29.06.2019 року на польовій дорозі В.Багачка-Кротівщина керував автомобілем ВАЗ-2106, д.н.з. НОМЕР_1 без права керування транспортними засобами. При цьому ОСОБА_1 не оскаржував у встановленому порядку та строки вищевказану постанову;

-медичний висновок Великобагачанської ЦРЛ щодо результату медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння від 29.06.2019 року про те, що станом на час і дату огляду - 08 год. 10 хв. 29.06.2019 року ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння (а.с.3);

-письмовий рапортом інспектора СРПП №4 Великобагачанського ВП ОСОБА_5 від 01.07.2019 року;

- показання допитаного в судовому засіданні в якості свідка інспектора СРПП №4 Великобагачанського ВП ОСОБА_5 , який будучи попередженим судом про кримінальну відповідальність за ст.ст.384,385 КК України, підтвердив відомості, які ним вказані у протоколі про адміністративне правопорушення від 29.06.2019 року відносно ОСОБА_1 та в рапорті від 01.07.2019 року;

- відеозапис з реєстратора патрульного автомобіля та з нагрудної камери патрульного доданий працівниками поліції до матеріалів справи) (а.с.5),

Навівши зазначені докази суддя прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Із вказаним висновком судді місцевого суду погоджується і апеляційний суд.

Натомість , доводи апеляційної скарги адвоката про відсутність в діях ОСОБА_1 складу, адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не ґрунтуються ні на нормах закону, ні на фактичних обставинах справи, а тому вищевикладених висновків судді не спростовують.

Зміст апеляційної скарги та позиція викладена ним та його захисником в судовому засіданні , в цілому зводяться до того , що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. При цьому , сам факт перебування його у стані сп`яніння в апеляційному порядку не оскаржується. Обґрунтовуючи свою позицію, сторона захисту просить визнати недопустимими показання свідка - інспектора СРПП №4 Великобагачанського ВП ОСОБА_5 . та врахувати показання цивільної дружини ОСОБА_1 .

Разом з тим , усі доводи , що викладені в апеляційній скарзі та є аналогічні , викладеним в суді першої інстанції , були детально оцінені та спростовані судом.

З вказаною оцінкою у повній мірі погоджується і апеляційний суд.

Переконливих доводів на переконання необхідності відхилення доказів , на які послався суд першої інстанції та прийняття інших , апелянтом не наведено.

Зокрема, апеляційний суд вважає непереконливою та такою, що не підтверджена жодними доказами позицію щодо упередженого ставлення працівника поліції до ОСОБА_1 та , відповідно, визнання з цих підстав недопустимим доказом його показання.

Слід зазначити , що показання інспектора ОСОБА_5 , наданні ним в суді першої інстанції, повністю узгоджуються з його поясненнями , долученими до протоколу про адмінправопорушення , іншими матеріалами в їх сукупності, а тому підстав ставити їх під сумнів апеляційний суд не вбачає.

Разом з тим, свідок ОСОБА_6 є цивільною дружиною ОСОБА_1 , а отже є зацікавленою особою у справі , а тому її показання про те, що транспортним засобом керувала саме вона , правильно оцінені місцевим судом критично.

Щодо відсутності сумнівів про факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , вказує відеозапис перебігу подій, , з якого вбачається, що при спілкуванні з працівниками патрульної поліції ним жодним чином не оспорювалося керування автомобілем. Не вказувала на місці фіксації правопорушення про факт керування транспортним засобом саме нею і дружина ОСОБА_1 .

З огляду на викладене , приходжу до висновку , що суддя суду першої інстанції, правильно встановивши фактичні обставини по справі та обґрунтувавши їх належними і допустимими доказами, постановив законне та обґрунтоване судове рішення про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнення його до адміністративної відповідальності за цією статтею.

Порушень законодавства про адміністративні правопорушення, суддею суду першої інстанції, які ставили б під сумнів його висновки, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Зважаючи на вищевикладене, не вбачаю підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника - Адвоката П.К. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 13 вересня 2019 року щодо ОСОБА_1 - без змін;

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Рябішин