Справа № 583/865/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2019 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Плотникова Н.Б., розглянувши матеріали, що надійшли від Гетьманського національного природного парку про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, громадянкуУкраїни, не працюючу, проживаючу за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

за ст. 91 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, 18.02.2019 року о 12.30 год. порушила охоронний режим Гетьманського національного природного парку, а саме: на відстані 300 м від бази відпочинку «Славна» та 250 м від автомобільного мосту с. Чернеччина на березі річки Ворскла в квадраті 45, що відноситься до зони регульованої рекреації Гетьманського національного природного парку, розпалила багаття, чим порушила ст. 21, 64 Закону України „Про природно заповідний фонд України від 16.06.1992 р., чим скоїла правопорушення, передбачене ст. 91 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим повідомлена про вручення поштового відправлення, причини неявки суду не повідомила.

Суд вжив усіх необхідних заходів щодо повідомлення особи про час і місце судового розгляду, однак вона не з'явилася та доказів про поважність причин своєї неявки до суду не надала. Відповідно до положень ст.268 КУпАП визначний вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, під час розгляду яких участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов'язковою, а справа про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 91 КУпАП до таких не відноситься, тому суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 Її право при цьому не порушується, в тому числі і на захист, оскільки будучи повідомленою про розгляд справи вона не з'явилася, тобто уникає судового розгляду, цим самим має на меті уникнення нею адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення шляхом зволікання з розглядом справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалого судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави - учасниці Ради Європи зобов'язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень п.1 ст. 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов'язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

Аналіз наведених норм дає суду підстави дійти висновку, що наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд розцінює як спосіб уникнути відповідальності. Тому суд вважає можливим розгляд справи проводити у відсутність правопорушника.

Вина ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 000206 від 18.02.2019 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо його змісту, оскільки в протоколі зазначено дату його складання, дані про службову особу, яка його склала, та особу правопорушника, місце, час вчинення та суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, протокол підписаний особою, яка його склала, та особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, в протоколі вказаний свідок правопорушення та його підпис.

З вищезазначеного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 було роз'яснено її права передбачені ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Крім того, у зазначеному протоколі містяться письмові пояснення ОСОБА_1, згідно яких вона (ОСОБА_1І.) біля Славни розпалила багаття,щоб підігріти їжу.

Вина ОСОБА_1 також підтверджується схемою місця скоєння правопорушення.

При призначенні стягнення суд враховує характер правопорушення, особу порушника, яка до адміністративної відповідальності притягується вперше, і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому в санкції ст.. 91 КУпАП, без конфіскації знарядь та засобів вчинення правопорушення.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 91, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчинення правопорушення, передбаченого ст. 91 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 153 грн. в прибуток держави без конфіскації знарядь та засобів вчинення правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384,20 грн. на користь держави (стягувач Державна судова адміністрація України, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , Банк отримувач: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: 6001, код класифікації доходів бюджету: 22030106 обовязково заповнити призначення платежу: судовий збір, пункт 5).

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя : Н.Б. Плотникова