Дата документу 05.04.2019 Справа № 554/2223/19
Справа № 554/2223/19
Провадження 3/554/697/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2019 року м.Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Січиокно Т.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, інваліда 3 групи, пенсіонера,

за ч. 1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

у с т а н о в и л а:

з даних протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 166117 від 10.03.2019 року слідує, що 10 березня 2019 року о 19 годині 30 хвилин ОСОБА_1, перебуваючи за місцем свого проживання, що АДРЕСА_1, вчинив психологічне насильство у сімї стосовно своєї співмешканки ОСОБА_2, тобто умисні дії психологічного характеру, що виразилися у висловлюваннях нецензурною лайкою та погрозах фізичної розправи, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода її психічного здоровю.

У судове засідання ОСОБА_1, зявився, вину не визнав та пояснив, що 10 березня 2019 року о 19 годині 30 за місцем його проживання виникла сварка із ОСОБА_2, з якою він проживає в одній квартирі, однак не має з нею ніяких родинних відносин. Остання шляхом обману заволоділа належною йому квартирою, у звязку з чим між ними часто виникають сварки з цього приводу. В ході зясування стосунків він на підвищених тонах розмовляв з ОСОБА_2, однак будь яких погроз на її адресу не виражав, нецензурною лайкою не виражався. В той час у квартирі знаходився син ОСОБА_2 ОСОБА_3, який намагався застосувати до нього фізичну силу, ображав, погрожував вигнати з квартири на вулицю.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 показала, що являється власницею квартири № 48, що по вул. Івана Мазепи, 16 у м.Полтаві. ОСОБА_1 зареєстрований у даній квартирі та має право користування нею. З 2011 році між ними припинилися будь які подружні стосунки і рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 22.10.2013 року шлюб було розірвано. З цього часу постійно виникають сварки із ОСОБА_1 щодо порядку користування квартирою, останній висловлює претензії щодо незаконного набуття нею права власності на дану квартиру. В ході сварок ОСОБА_1 ображає її, виражається на її адресу нецензурною лайкою. 10 березня 2019 року о 19 годині 30 ОСОБА_1 вчергове вчинив сварку, в ході якої чинив аналогічні неправомірні дії стосовно неї.

Ч. 1 ст. 173-2 КУпАП визначено адміністративну відповідальність за умисне вчинення дій фізичного та психологічного характеру (застосування насильства, що не завдало фізичного болю та не спричинило тілесних ушкоджень, образи), внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого.

Відповідно до ч. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» - домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Зокрема, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоровю особи.

Матеріалами справи доведено, що між колишнім подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 протягом тривалого часу тривають сварки з приводу непорозумінь щодо користування квартирою.

Однак, на розгляд суду не надано переконливих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 систематично чинить домашнє насильство у виді психологічного насильства стосовно ОСОБА_2, так як між колишнім подружжям мають місце взаємні образи та непорозуміння у стосунках.

При тому ОСОБА_1 є інвалідом третьої групи, важко ходить, пересувається виключно за допомогою милиць.

Дані обставини у їх сукупності не вказують на систематичність дій ОСОБА_1, повязаних із вчиненням психологічного насильства в сімї стосовно ОСОБА_2, оскільки на розгляд суду не надано доказ, які б вказували, що 10 березня 2019 року о 19 годині 30 той, перебуваючи за місцем свого проживання, виражався нецензурною лайкою та погрозами фізичної розправи та такі дії завдали шкоди психічному здоровю потерпілої.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі наведеного суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак інкримінованого йому правопорушення, так як висновки ініціатора складення протоколу про його винуватість не ґрунтуються на наданих доказах.

Відповідно до п. 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 283-284КУпАП,-

п о с т а н о в и л а :

провадження у справі стосовно ОСОБА_1 закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя : Т.О.Січиокно