Справа № 750/2200/19 Головуючий у 1 інстанції Самусь Л. В.
Провадження № 33/4823/153/19
Категорія - ст. 122-4 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2019 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1

Розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 березня 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, одружений, ІНФОРМАЦІЯ_2, який працює водієм в УСБУ в Чернігівській області, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3, фактично проживаючий ІНФОРМАЦІЯ_4,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір- 384 грн 20 коп.

Як установив суд, 21 лютого 2019 року о 12 годині 15 хвилин, ОСОБА_1 в м. Чернігові по проспекту Миру, 38, керуючи автомобілем ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1, будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди за участю іншого транспортного засобу марки ВАЗ 2121, державний номерний знак НОМЕР_2, поїхав з місця ДТП, чим порушив вимоги підпунктів «а» та «в» пункту 2.10 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, мотивуючи тим, що він залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини іншого водія, так як виконував службове завдання. При цьому він не бажав уникнути відповідальності, сфотографував автомобілі на місці пригоди, викликав поліцію. Його дії не потягли за собою істотних порушень державних інтересів, або прав та інтересів фізичних чи юридичних осіб.

Звертає увагу, що на порушення вимог ст. 268 КУпАП він не був належним чином сповіщений про місце і час судового розгляду, що призвело до порушення його права на захист, так як не зміг подати суду докази своєї невинуватості.

Категорично заперечує факт ухилення від отримання судових повідомлень, вказуючи, що він їх не отримував.

Наявні у матеріалах справи докази, які суд поклав в основу судового рішення, вважає такими, що не доводять його винуватості у залишенні місця ДТП.

Під час апеляційного перегляду ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, вказуючи, що він зупинився на пішохідному переході, щоб пропустити пішоходів, водій ОСОБА_2, який рухався за ним, не дотримався безпечної дистанції та вдарив його службовий автомобіль. Механічні пошкодження на його автомобілі були незначними, тому він би не викликав поліцію, тоді як водій, який допустив зіткнення, швидко припаркувався та зробив вигляд, що він тут невинуватий, за зовнішніми ознаками перебував у стані алкогольного спяніння. Він сфотографував автомобіль, яким керував, викликав поліцію, автомобіль прибрав з проїзної частини і допомагав працівникам поліції затримати винуватця зіткнення.

Заслухавши особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 21 лютого 2019 року о 12 годині 15 хвилин, в м. Чернігові по проспекту Миру, 38, ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1, будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди за участю іншого транспортного засобу марки ВАЗ 2121, державний номерний знак НОМЕР_2, поїхав з місця ДТП, чим порушив вимоги пункту 2.10 «а» та «в» Правил дорожнього руху.

У розділі протоколу пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вказав про свою незгоду з даними обєктивної сторони правопорушення, зазначаючи, що перемістив автомобіль, щоб не заважати проїзду автотранспорту.

Пункт 2.10 Правил дорожнього руху, у разі причетності водія до дорожньо-транспортної пригоди передбачає вісім пунктів поведінки водія, в тому числі пункт «е»- вжити усіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати обїзд місця пригоди.

Як убачається з пояснень ОСОБА_1, наданих ним копії постанови суду, фотографій місця зіткнення та автомобіля, він зафіксував сліди пригоди, що стосуються автомобіля, яким він керував, після чого переїхав в інше місце та чекав поліцію.

З огляду на місце зіткнення, проспекту Миру, 38 м. Чернігова, де інтенсивний рух транспортних засобів, після того як інший учасник пригоди припаркувався, у водія ОСОБА_1, не було жодних підстав залишатися на смузі руху транспортних засобів та створювати небезпеку для руху іншим водіям.

У письмових поясненнях від 21 лютого 2019 року водій ОСОБА_1 вказував, що зїхав з місця дорожньо-транспортної пригоди, щоб не заважати руху транспорту (а.с.6).

Субєктивна сторона правопорушення, передбаченого 122-4 КУпАП, характеризується лише умислом. Якщо дії по залишенню місця пригоди носили вимушений характер, відповідальність за такі дії виключається.

Отже, розглядаючи справу щодо ОСОБА_1, суд всебічно, повно та обєктивно не зясував обставин справи. Не перевірив доводи водія, що він зїхав з місця пригоди, яка сталася на проїзній частині, де інтенсивний рух транспортних засобів, щоб не створювати перешкоди для руху іншим транспортним засобам, попередньо зафіксував розташування свого автомобіля на дорозі, що узгоджується з вимогами інших підпунктів поведінки водія, передбачених п. 2.10 Правил дорожнього руху. При відсутності доказів про умисний характер дій водія ОСОБА_1, необґрунтовано ухвалив рішення про накладення стягнення, яке підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене та керуючись п. 1 ст. 247, ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 березня 2019 року щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП, скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_3