ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/5030/19 Номер провадження 33/814/989/19Головуючий у 1-й інстанції Логвінова О. В. Доповідач ап. інст. Рябішин А. О.
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Полтавського апеляційного суду Рябішин А.О., з секретарем Журою Н.Л., за участі особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Данілова Н.Н. , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 24 вересня 2019 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Полтавської області , Великобагачанського району, с. Остап`є, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрованого АДРЕСА_3 , приватний підприємець,

за ч.1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Постановою судді Київського районного суду м. Полтави від 24 вересня 2019 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 грн 20 коп.

Строк позбавлення ОСОБА_1 права керування всіма видами транспортних засобів обчислюється з дня здачі або вилучення водійських прав.

Згідно з постановою судді , 30.08.2019 року о 22 год. 15 хв. в м. Полтава, по вул. Симона Петлюри 79 а, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Hyundai getz н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи , яка її подала

Не погодившись з даним рішенням судді місцевого суду , ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу , в якій ставиться питання про скасування постанови та закриття справи за відсутністю в його діях складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги , ОСОБА_1 викладає свою версію подій, згідно з якою він приїхав на автомийку з метою помити автомобіль та передати у користування іншій особі. Працівники автомийки сказали , що автомобіль буде готовий через 40 хвилин , тому він зателефонував цьому знайомому і дозволив собі випити пиво , оскільки не планував сідати за кермо. Через 40 хвилин він повернувся та побачив , що його автомобіль навіть не починали мити , що його обурило та , в подальшому , під`їхали.

В судовому засіданні він намагався пояснити вказану ситуацію, проте суддя безпідставно на його слова не звернув увагу. Свідки не підтвердили факту керування, а лише підтвердили відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

В цілому апелянт наголошує на тому, що він не керував автомобілем.

Позиція учасника судового провадження в судовому засіданні

В судовому засіданні особа , що притягується до адміністративної відповідальності та його адвокат апеляційну скаргу підтримали з вказаних в ній підстав та просили задовольнити.

Мотиви суду

Заслухавши пояснення особи , що притягується до адміністративної відповідальності , адвоката на підтримання доводів апеляційної скарги , вивчивши матеріали провадження , апеляційний суд приходить до таких висновків.

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вказаних приписів закону суд першої інстанції не дотримався , що призвело до постановлення помилкового судового рішення.

Так , приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя послався на протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , відповідно до якого встановлені обставини вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, письмові пояснення свідків , відеозапис події . Пославшись на вказані докази суддя прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Проте із вказаним висновком судді місцевого суду апеляційний суд погодитись не може.

Доводи апеляційної скарги є такими , що заслуговують на увагу.

Так за нормативним визначенням ст.. 130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є зокрема відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається із матеріалів провадження , протокол про адміністративне правопорушення був складений на території автомийки по вул. Симона Петрлюри , 79-а в м. Полтава.

Із відеозапису , що приєднаний до провадження вбачається , що дійсно ОСОБА_1 приїхав на автомийку за кермом автомобіля.

Водночас не заперечуючи того факту , що приїхав до автомийки за кермом автомобіля , ОСОБА_1 зазначає , що спиртні напої він вжив вже після того як залишив автомобіль на мийці. При цьому , він уточнює , що мав намір передати автомобіль іншій особі , яка прийшла на автомийку на його запрошення.

Із аналізу відеозаписів , що містяться в матеріалах провадження , та інших матеріалів , вбачається , що між тим як ОСОБА_1 приїхав на автомийку та часом складення щодо нього протоколу , пройшов значний проміжок часу. Працівники поліції безпосередньо автомобіль під керуванням ОСОБА_1 не зупиняли.

Пояснення свідка ОСОБА_3 , який є працівником автомийки не можуть сприйматись як беззаперечний доказ того , що ОСОБА_1 заїхав на атомийку в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому , апеляційний суд звертає увагу , що як вбачається із відеозапису , що здійснювався на автомийці , ОСОБА_1 приїхав разом із іншою особою , яка вийшла з автомобіля тримаючи в руках пляшку напою (можливо пива) і вживала цей напій. На цьому ж відеозапису видно , що працівник автомийки із ОСОБА_1 не спілкувався. Вийшовши із службового входу він постояв 2-3 секунди і пішов. Після цього на відеозапису не зафіксовано як подальшого спілкування працівника автомийки із ОСОБА_1 , так і вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв.

Таким чином наявними у справі доказами не підтверджено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом із ознаками алкогольного сп`яніння.

Сама по собі відмова від проходження медичного огляду за відсутності встановленого факту керування транспортним засобом із ознаками алкогольного сп`яніння не утворює складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Статтею 62 Конституції України закріплено принцип, за яким обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.

В даному випадку посадовими особами , які складали протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності , не було надано суду переконливих доказів доведення поза розумним сумнівом винуватості особи.

Відповідно до статті 247 п.1 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате , а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин , враховуючи , що в ході апеляційного розгляду не здобуто переконливих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП , а всі сумніви тлумачаться на користь особи , апеляція підлягає задоволенню , а провадження у справі закриттю за відсутності події і складу

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити;

Постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 24 вересня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП скасувати , а провадження у справі закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП;

Постанова є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Рябішин