П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2019 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Бенца К.К., розглянувши матеріали відділу ПС Тиса Чопського прикордонного загону про притягнення до адміністративної відповідальності гр. України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 204-1 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 16 листопада 2019 року ЗхРУ № 009418, громадянин України ОСОБА_1 04 жовтня 2019 року о 17 год. 00 хв. під час перетинання державного кордону пред`явив на паспортний контроль підроблений закордонний паспорт громадянина Румунії на ім`я ОСОБА_2 номер НОМЕР_1 , виданий 07.12.2018 року по 07.12.2019 року, тобто вчинив спробу незаконного перетину державного кордону без відповідного для громадян України документу, чим порушив вимоги ст. 2,3 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, п. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, вину визнає, щиро кається у скоєному.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об`єктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частина 1 статті 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

У протоколі про адміністративне правопорушення вказується, що ОСОБА_1 пред`явив на паспортний контроль підроблений закордонний паспорт громадянина Румунії на ім`я ОСОБА_2 номер НОМЕР_1 , виданий 07.12.2018 року по 07.12.2019 року, тобто вчинив спробу незаконного перетину державного кордону без відповідного документу.

Обєктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 204-1 КУпАП, полягає у перетинанні або спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади. Відповідно до вимог Закону України Про державний кордон України перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Субєктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

ОСОБА_1 є громадянином України, що стверджується паспортом гр-на України, копія якого долучена до протоколу.

Згідно ст.1 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 № 2235-III (далі Закон №2235-III)громадянство України правовий звязок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обовязках; громадянин України особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України. Зобовязання припинити іноземне громадянство письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави.

Статтею 2 Закону №2235-III передбачено принципи законодавства України про громадянство, зокрема єдиного громадянства держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Тобто в даному випадку у разі наміру перетнути державний кордон України громадянин України, яким є ОСОБА_1 повинен виконати обов`язки, передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 № 3857-XII; статтями 2,3 цього закону передбачено, що документом, який дає право громадянину України на виїзд з України і вїзд в Україну, є паспорт громадянина України (а не іншої держави) для виїзду за кордон;перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після предявлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону.

Статтею 204-1 КУпАП передбачено відповідальність за наступні адміністративні правопорушення: перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Отже, суддя визнає доведеним вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-1 КУпАП за наступних обставин.

Громадянин України ОСОБА_1 04 жовтня 2019 року о 17 год. 00 хв. під час перетинання державного кордону пред`явив на паспортний контроль підроблений закордонний паспорт громадянина Румунії на ім`я ОСОБА_2 номер НОМЕР_1 , виданий 07.12.2018 року по 07.12.2019 року, тобто вчинив спробу незаконного перетину державного кордону без відповідного для громадян України документу.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги Закону України «Про громадянство України» та Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України».

Вина гр. України ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП стверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення державної прикордонної служби серії ЗхРУ №009418 від 04.10.2019 року, даними паспорта громадянина Румунії на ім`я ОСОБА_2 номер НОМЕР_1 , виданий 07.12.2018 року по 07.12.2019 року, даними Висновку за результатами здійснення поглибленої перевірки документа від 04.10.2019 року, рапортом інспектора ВПС «Тиса» від 04.10.2019 року.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що гр. України ОСОБА_1 винний у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, тобто спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів.

Згідно зі ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений розглядати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому в кожному конкретному випадку суддя має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, правопорушення, вчинене ОСОБА_1 не спричинило значної шкоди суспільним чи державним інтересам.

Беручи до уваги конкретні обставини справи, за яких вчинено правопорушення, ступінь вини ОСОБА_1 , відсутність негативних наслідків від вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, відсутність даних у матеріалах справи, що він раніше притягувався до адміністративної відповідальності та за вчинення якого правопорушення, приходжу до переконання за можливе на підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-1 КУпАПУкраїни у зв`язку з малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення, обмежившись щодо нього усним зауваженням.

Вважаю, що застосування щодо ОСОБА_1 саме такого виховного заходу, як усне зауваження, буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчинення нових правопорушень.

Згідно з вимогами ст.284 ч.2 КУпАП при оголошенні усного зауваження, виноситься постанова про закриття справи.

Керуючись ч. 1 ст. 204-1, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАПобмежившись щодо нього усним зауваженням, а справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити на підставі п. 3 ст. 284 КУпАП.

На постанову про адміністративне правопорушення може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца