КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.,

за участю:

захисника Жигальської Ю.Ю.

особи, яка притягнута до

адміністративної відповідальності, ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника Жигальської Юлії Юріївни в інтересах ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 27 травня 2019 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що 11 квітня 2019 року о 03.10 годині керував автомобілем «Форд» номерний знак НОМЕР_1 по пр. Маяковського, 21, у м. Києві в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник Жигальська Ю.Ю. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисник наголошує на тому, що з оскаржуваною постановою неможливо погодитись, оскільки вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, ґрунтується на недопустимих доказах, а обставини справи досліджені судом неповно, однобічно, упереджено.

Апелянт зазначає про те, що суд порушив положення, передбачені ст. 268 КУпАП, оскаржувану постанову виніс за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її представника, не звернув увагу на подане клопотання від 24 травня 2019 року про відкладення розгляду справи, поданого через канцелярію Деснянського районного суду м. Києва.

Захисник вказує на те, що в порушення вимог Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення, до складу наряду патрульної поліції, яким був зупинений ОСОБА_1 , входило три особи: капрал ОСОБА_2 , інспектор ОСОБА_3 , ст. лейтенант поліції ОСОБА_9., що підтверджується матеріалами справи. Після зупинки транспортного засобу та після проведення огляду ОСОБА_1 підтримував спілкування з усіма трьома працівниками поліції, однак, з невідомих причин, ДПП УПП в м. Києві долучено відеозапис з нагрудної камери тільки одного патрульного поліцейського - інспектора ОСОБА_5

Також апелянт звертає увагу на те, що ОСОБА_1 висловлювалась усна незгода з результатами такого огляду працівнику поліції, запис з нагрудної камери якого в матеріалах справи відсутній та не зафіксований відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського ОСОБА_5 , яка у момент висловлення незгоди не була поруч. Саме через неповноту та не відображення повної картини обставин події та розмови між ОСОБА_1 та всіма працівниками поліції, що входили до складу наряду патрульної поліції, на переконання апелянта, відсутні юридичні підстави вважати відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського ОСОБА_5 допустимим доказомнаявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, в силу його неповноти та вибірковості у відображенні обставин події.

Захисник зазначає, що після проведення тесту за допомогою приладу «Драгер» ОСОБА_1 не погодився в усній формі з його результатами, однак, в порушення вимог Інструкції № 1452/735 від 9 листопада 2015 року працівник поліції не направив особу до закладу охорони здоров`я.

Захисник акцентує увагу на тому, що працівниками поліції не було роз`яснено особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, його процесуальні права та право надати письмові пояснення на окремому аркуші зокрема. Також апелянт зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення було складено раніше ніж проведено огляд за допомогою приладу «Драгер».

Крім того, підпис особи, який наявний в протоколі, а також рукописний запис « ОСОБА_6 » - значно відрізняються при порівнянні, що стає очевидним, що написи робили дві різні особи.

Що стосується приладу «Драгер 6820», апелянт акцентує увагу на тому, що на місці зупинки, ОСОБА_1 просив надати йому документи про повірку та сертифікацію ЗВТ. Втім такі документи надані йому не були, що може підтвердити свідок ОСОБА_7 , а також свідки, залучені працівниками поліції для проведення огляду. Матеріали справи також не містять ані інструкції із застосування, ані свідоцтва про відповідність, ані свідоцтва про повірку ЗВТ за допомогою якого проводився огляд.

На думку апелянта, вважати, що ЗВТ «Драгер», є таким, що пройшов процедуру оцінки відповідності у порядку встановленому Законом, не має юридичних підстав, а тому і застосовувати його при проведенні огляду ОСОБА_1 наряд патрульної поліції не мав права, оскільки це прямо протирічить вимогам Інструкції і Порядку.

Апелянт вказує на те, що пристрій «Драгер» є автоматичним ЗВТ обладнаним електрохімічним сенсором для забезпечення використання його за призначенням за умов його експлуатації при температурі навколишнього середовища: від -5° до +50° С. Відповідно до даних роздруківки, тестування на алкоголь здійснювалось 14 квітня 2019 року о 03:20 при температурі повітря + 16°С, яка визначена ЗВТ автоматично.

Втім, відповідно до листа Центральної геофізичної обсерваторії ім. Б.Срезневського ДСНС України вих. № 17-06/1045 від 14 травня 2019 року, температура повітря 11 квітня 2019 року за період з 00 години по 06 годину за даними об`єднаної гідрометеорологічної станції Київ, що знаходиться найближче до місця огляду становила 10,2° С.

Враховуючи очевидні та суттєві розбіжності у результатах вимірювання ЗВТ та фактично-існуючих та документально підтверджених обставинах огляду, зробити висновок про достовірність результатів огляду Деснянський районний суд м. Києва не мав можливості, зробив його передчасно та помилково, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 , підтримуючи вимоги апеляційної скарги, пояснив, що з постановою він не погоджується, що в акті огляду не його підпис. На момент зупинки він розгубився, а потім побачив знайому дівчину-поліцейську, з якою він спілкувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисника, за клопотанням захисника свідків, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції вказані вимоги закону дотримані.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції згідно з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, встановлених судом, є обґрунтованим і підтверджується наявними у справі доказами, якими є

дані, зафіксовані: у протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_1 ; результатами тесту на алкоголь за допомогою приладу «Драгер» -1.20%о, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, переглянутим в суді відеозаписом події, та дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 порушення вимог п. 2.9 а ПДР України, що тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оскільки вказані докази об`єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду, і з таким висновком погоджується й суд апеляційної інстанції, враховуючи таке.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що 11 квітня 2019 року відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 299596 від 11 квітня 2019 року, відповідно до якого 11 липня 2019 року о 03.10 год. по пр. Маяковського, 21, у м. Києві ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Форд» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: різка зміна кольору обличчя, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців. Огляд проводився за допомогою приладу «Драгер 6820», результат позитивний 1.2 ‰. Огляд проводився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків. ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (ас. 2).

Також згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення від 11 квітня 2019 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП до штрафу у розмірі 425 грн. (ас. 6).

Згідно з роздруківкою результатів тестування на алкоголь на приладі «DragerARHK-0539» від 11 квітня 2019 року о 03.20 год. результат тесту 1,2 ‰ (ас. 3).

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, різка зміна кольору обличчя за допомогою «Drager ARHK-0539».

Результати огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків: проба позитивна - 1,2 ‰ (ас. 4).

Опитаний під час апеляційного розгляду свідок ОСОБА_8 пояснив, що був запрошений працівниками поліції, щоб засвідчити результати проходження на алкотестері «Драгер». Людина пройшла тест, який був позитивний, склали протокол, ще якісь документи. Він розписався та поїхав. Той водій щось обурювався, але з приводу чого, пояснити не може. В його присутності водій у поліцейських нічого не просив. Йому здалось, що водій поводив себе адекватно, ознак сп`яніння він не бачив. Точно події він не пам`ятає.

Опитаний свідок ОСОБА_7 пояснив, що він знаходився в пабі, зателефонував ОСОБА_1 , щоб останній його забрав з пабу. Коли ОСОБА_1 за ним приїхав, то він не бачив, щоб ОСОБА_1 щось вживав. Коли вони їхали вже до дому, їх зупинили працівники поліції, запідозрили, що ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на приладі «Драгер», з яким не погодився. ОСОБА_1 просив надати йому документи на «Драгер», але йому не було їх надано працівниками поліції.

З відеозаписів, які долучені до матеріалів справи, вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції внаслідок технічної несправності автомобіля. Під час спілкування з водієм, яким виявився ОСОБА_1 , у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. На пропозицію пройти огляд на місці за допомогою приладу «Драгер» ОСОБА_1 повідомив, що він їде з пабу «Портер», де випив 2 літра пива, йому до дому залишилось декілька метрів. При цьому ОСОБА_1 запитує у працівника поліції, яким чином можна це обійти, на що отримує негативну відповідь. Працівник поліції запитує у ОСОБА_1 , чи погоджується він пройти огляд на місці за допомогою приладу «Драгер», роз`яснюючи при цьому, що є три варіанти: пройти огляд на стан сп`яніння на місці, у лікаря нарколога у медичному закладі або відмовитися, за що також передбачена адміністративна відповідальність. ОСОБА_1 погоджується пройти огляд на місці, повторно зазначаючи, що він випив два літри пива, і у цьому признався сам. Через деякий час приїжджає другий патруль, який привозить прилад «Драгер». Працівники поліції зупиняють автомобіль, з якого запрошують двох осіб - жінку та чоловіка бути свідками проходження водієм огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». Працівник поліції демонструє свідкам, що трубка «Драгеру» запакована, потім передає її ОСОБА_1 , який відкриває трубку. Працівник поліції проводить в присутності свідків та ОСОБА_1 перевірку приладу, показує результати всім, після чого пропонує пройти ОСОБА_1 огляд, роз`яснивши, що останньому треба робити. ОСОБА_1 проходить огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», який показує результат 1,20 ‰. Після цього оформлюються протокол про адміністративне правопорушення та інші документи. При цьому ОСОБА_1 поводить себе спокійно, підписує та отримує документи, не заперечує результати огляду за допомогою приладу «Драгер».

Результати огляду на стан сп`яніння зафіксовані в акті огляду та в роздруківці приладу «Драгер», один екземпляр якого, згідно з відеозаписом, вручений ОСОБА_1 (ас. 7).

Оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку, що наявними у справі доказами підтверджується винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, встановлених судом.

Доводи апелянта про те, що суд порушив положення, передбачені ст. 268 КУпАП, та оскаржувану постанову виніс за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її представника, не звернувши увагу на подане клопотання від 24 травня 2019 року про відкладення розгляду справи, є слушними. Разом з тим, клопотання сторони захисту передані судді вже після розгляду справи, про який захисник була належним чином повідомлена (ас. 17, 28). При цьому права ОСОБА_1 та його захисника поновлені під час апеляційного розгляду.

Посилання захисника на те, що до матеріалів справи долучено відеозапис з нагрудної камери тільки одного патрульного поліцейського - інспектора ОСОБА_5 . за наявності трьох працівників поліції при оформленні матеріалів на ОСОБА_1 , є безпідставними, оскільки будь-яких даних про те, що інші працівники поліції також мали нагрудні камери, матеріали справи не містять, як і не надано таких доказів стороною захисту.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 висловлювалась усна незгода з результатами такого огляду працівнику поліції, запис з нагрудної камери якого в матеріалах справи відсутній та не зафіксований відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського ОСОБА_5 , яка у момент висловлення незгоди не була поруч, є непереконливими та спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_8 та даними, зафіксованими на відеозаписі подій.

Посилання захисника на те, що працівниками поліції не було роз`яснено особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, його процесуальні права та право надати письмові пояснення на окремому аркуші, зокрема, а також, що протокол про адміністративне правопорушення було складено раніше ніж проведено огляд за допомогою приладу «Драгер», спростовуються відеозаписом подій, який є об`єктивним доказом у справі, який не залежить від будь-якого суб`єктивного сприйняття.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що підпис особи, який наявний в протоколі, а також рукописний запис « ОСОБА_6 » - значно відрізняються при порівнянні, що стає очевидним, що написи робили дві різні особи, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки судово-почеркознавча експертиза у справі не призначалась і не проводилась, сторона захисту від призначення та проведення такої експертизи відмовилась, а будь-яких інших доказів на підтвердження зазначених обставин стороною захисту не надано.

Посилання в апеляційній скарзі про те, що суд не міг покласти в основу оскаржуваного рішення неналежний доказ, а саме результати проходження огляду за допомогою приладу «Драгер 6820», є необґрунтованими.

Відповідно до Переліку категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 червня 2015 року № 374, вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, відносяться до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки. Відповідно до Реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки за № 207 вказанийAlcotest…, виробництва Drager Safety AG & Co. KGaA Revalstra?e 1, 23560 Lubeck, Germany, має сертифікат перевірки типу від 5 жовтня 2017 року, строк дії якого до 5 жовтня 2027 року.

Пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

З Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення вбачається, що за № 083106 зазначений газоаналізатор Drаger Alcotest, модифікація Drаger № 6820, № свідоцтва 14455/2014, дата свідоцтва 29 грудня 2014 року, строк дії свідоцтва необмежений (згідно Переліку зареєстрованих медичних виробів, які вносять до Державного реєстру медичної техніки та виробів, затвердженого наказом Держлікслужби України № 1529 від 29 грудня 2014 року).

Законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, а тому газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії Drager Safety AG & Co KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 N 1747 і становить 1 рік.

Зважаючи на викладене, на момент проведення огляду ОСОБА_1 працівники поліції мали право застосування приладу «Драгер 6820», який пройшов останнє калібрування 23 листопада 2018 року.

Таким чином під час апеляційного розгляду справи не встановлена невідповідність постанови місцевого суду вимогам закону, матеріалам чи обставинам справи, а всі обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення місцевим судом досліджені повно та об`єктивно.

З огляду на викладене апеляційний суд доходить висновку, що постанова судді місцевого суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, та підстави для її скасування відсутні, а відтак апеляційна скарга є такою, що до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Постанову Деснянського районного суду м. Києва від 27 травня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - залишити без задоволення, апеляційну скаргу захисника Жигальської Юлії Юріївни в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А. Васильєва