Справа № 215/5643/19
ПОСТАНОВА
04 жовтня 2019 року суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Камбул М.О. розглянувши матеріали, які надійшли з Тернівського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН НОМЕР_1 , уродженця м. Кривого Рогу, який 04.09.2019 притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн., не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.2 ст. 173-2 КУпАП,-
07.09.2019 о 10:00 год. знаходячись за адресою АДРЕСА_2 67, ОСОБА_1 вчинив сварку з бабусею ОСОБА_2 , в ході якої виражався грубою нецензурною лайкою, чим своїми діями повторно протягом року вчинив психологічне насильство в сім`ї. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
ОСОБА_1 у судове засідання з`явився, підтвердив обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 109663 від 11.09.2019, вину визнав, пояснив, що дійсно виражався нецензурною лайкою в адресу своєї бабусі ОСОБА_2 , просив суворо не карати.
Суддя, заслухавши Білаш Д.О., дослідивши матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18№ 109663 від 11.09.2019 (а.с. 1), протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення або таке, що готується (а.с. 2-3), письмові пояснення ОСОБА_2 (а.с. 4), письмові пояснення ОСОБА_1 (а.с. 5), повідомлення про направлення особи на проходження колекційної програми (а.с. 6), алфавітну картку особи, яка взята на профілактичний облік та офіційне попередження про недопустимість учинення насильства в сім`ї (а.с. 8), спеціальну картку обліку факту вчинення насильства в сім`ї (а.с. 9), постанову Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.09.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 11), приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП.
За даних обставин, з метою дотримання розумного строку розгляду справи, з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, суддя приходить до висновку про можливість розгляду справи.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Відповідно до Глави 21 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Частиною 2 ст. 173-2 КУпАП, передбачена відповідальність за вчинення дій, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті: домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.
Відповідно до Закону України «Про попередження насильства в сім`ї», насильство в сім`ї це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї по відношенню до іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.
Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши докази, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення, а також відповідно до ст. 33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, суддя приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 в скоєні даного правопорушення та необхідність накладення на нього стягнення у межах санкцій ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, яка передбачає накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.
В рішенні Європейського Суду з прав людини «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року, роз`яснено що, як зазначено у Кодексі України про адміністративні правопорушення та у подальших роз`ясненнях Пленуму Верховного Суду України, адміністративні правопорушення (тобто незначні правопорушення за законодавством України) караються арештом лише у виключних випадках (див. пункти 16 та 18), тобто адміністративне стягнення повинно бути пропорційним переслідуваній меті.
Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, також, що ОСОБА_1 офіційно не працює, у зв`язку з чим не має можливості сплатити штраф.
Крім того, при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_1 не сплатив штраф, який призначений судом постановою суду від 04.09.2019 у розмірі 170 грн., тому оскільки не виконується постанова суду та всі обставини справи в їх сукупності, суддя дійшов до висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є накладення адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту строком на 7 діб.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, якою встановлено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Згідно із ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що буде складати 384,20 грн. із розрахунку (1921*0,2).
Керуючись ст.ст. 40-1, 279, 280, 281, 283-285, 287, 289, 291, 294, 308 КУпАП, суддя, -
ОСОБА_1 визнати винуватим за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та притягнути до адміністративної відповідальності наклавши адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 7 (сім) діб.
Строк адміністративного арешту рахувати з моменту затримання.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

СУДДЯ: