ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження: 33/821/60/19Головуючий по І інстанції Линдюк В.С.
Справа: № 690/255/19 Категорія: ч. 2 ст. 172-6 КУпАПДоповідач в апеляційній інстанції Ятченко М.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2019 р. м. Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду Ятченко М.О., за участю прокурора Гречаного Р.І., особи яка притягалася до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її адвоката Полежаки В.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ватутінського міського суду Черкаської області від 18 червня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м.

Ватутіне Черкаської області, зареєстровану та проживаючу за адресою:

АДРЕСА_1 , місце

роботи: старший державний інспектор Ватутінської ДПІ

Звенигородського управління ГУ ДФС у Черкаській області,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.; стягнуто судовий збір у сумі 384, 20 грн.,

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 будучи старшим державним інспектором Звенигородської ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області, тобто особою, яка відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомила Національне агентство з питань запобігання та протидії корупції про суттєві зміни у своєму майновому стані, а саме - набуття 31.05.2018 року права власності на квартиру загальною площею 49,6 м?, вартістю 138 880 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб станом на 1 січня 2018 року, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Постановою Ватутінського міського суду Черкаської області від 18 червня 2019 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. Стягнуто судовий збір у сумі 384,20 грн.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просила скасувати постанову Ватутінського міського суду Черкаської області від 18 червня 2019 року та закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП.

Апеляційні вимоги мотивувала тим, що постанова місцевого суду винесена без належного з`ясування обставин та без врахування положень Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, що підлягають з`ясуванню, адміністративний протокол складений не уповноваженою на те особою, відсутній склад адміністративного правопорушення, в якому її звинувачують - суб`єктивної сторони, адміністративне правопорушення є малозначним, а тому підлягає скасуванню.

Зокрема, вказує апелянт, контроль та повну перевірка декларації відповідно до «Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», затверджений рішенням НАЗК №56 від 10.02.2017 року, зареєстрованому в МЮУ 13.02.2017р. за №201/30069 Національне агентство здійснює виключно через працівників структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких пов`язана зі здійсненням такої функції. А будь-які органи (юридичні особи) Національної поліції України, до суб`єктів, які наділені правом перевірки як декларацій, так і змін у майновому стані суб`єктів декларування - не відносяться.

Проте, в матеріалах справи та протоколі про адміністративне правопорушення відсутні письмові повідомленні НАЗК та будь-які докази проведеної перевірки цим органом для визначення поважності причин невчасного подання декларації, тобто суб`єктивної сторони правопорушення. В матеріалах в наявності запити працівників поліції та відповіді на їх запити, які фіксують факт придбання обвинуваченою квартири і не визначають причину невчасного повідомлення про зміни. Тобто перевірка проведена не уповноваженими особами і адміністративний протокол також складений не уповноваженою на це особою.

Крім того, вказує апелянт, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів та відсутні будь-які дані про форму вини, що безпосередньо, поза розумним сумнівом вказували б на наявність у неї умислу (прямого чи непрямого) та відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, на неподання декларації про суттєві зміни у майновому стані, тому вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення і провадження по справі має бути закрито відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Також ОСОБА_1 зазначає, що вчинене адміністративне правопорушення не становить суспільної небезпеки та не завдало збитків державним чи суспільним інтересам, вказує, що вона не мала наміру уникнути фінансового моніторингу доходів, про що свідчить та обставина, що дана інформація відображена в декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік, яка подана та оприлюднена 15.03.2019 року, тому, враховуючи наслідки, які загрожують їй у разі накладення стягнення за вчинення даного адміністративного правопорушення, вважає, що таке стягнення є занадто суворим, оскільки фактично позбавить її можливості займати посади в державних органах та органах місцевого самоврядування, а вона має двох малолітніх дітей - 02.12.2007 року та 16.03.2017 року та знаходиться на даний час в декретній відпустці по досягнення дитиною 3-х років. Вважає, що з урахуванням відсутності суспільної шкоди в її діяннях, можливо було із рахуванням положення ст. 22 КУпАП звільнити її від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення й можливістю обмежитися усним зауваженням.

Крім того, зазначає скаржниця, на момент розгляду справи судом сплинули строки, встановлені ч. 3 ст. 38 КУпАП, проте судом дана обставина не врахована.

Вивчивши матеріали провадження, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, заслухавши думки ОСОБА_1 та її захисника адвоката Полежаки В.Ф., які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити із зазначених у ній підстав, міркування прокурора Гречаного Р.І., який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до повного задоволення, а постанова місцевого суду до скасування з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст. 7 та ст. 245, ст. 280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи. Постанова суду, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.

З матеріалів справи та змісту постанови вбачається, що цих вимог закону при розгляді даної справи і постановленні рішення суд першої інстанції не дотримався. В порушення вимог ст. 245, 252 КУпАП не вжив всіх заходів, передбачених законом, для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, допустив порушення процесуальних норм закону та неповноту розгляду справи.

В суді апеляційної інстанції встановлено, відсутність суб`єктивної сторони адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, а саме: ставленням до наслідків, яке характеризується наявністю вини у формі прямого умислу, тобто в діях ОСОБА_1 не було умисних дій на неподання без поважних причин Національному агентству з питань запобігання корупції даних про суттєві зміни у своєму майновому стані.

Діяння, передбачені ст.172-6 КУпАП, є діяннями з формальним складом, які можуть бути вчинені тільки умисно.

Суб`єктивна сторона адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а в протоколі про адміністративне корупційне правопорушення, що передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 про умисний характер дій останньої взагалі не зазначено і в судовому засіданні апеляційної інстанції умислу ОСОБА_1 на неподання без поважних причин декларації або на неподання без поважних причин даних про суттєві зміни у своєму майновому стані, не встановлено.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_1 31.05.2018 набула право власності на квартиру.

Інформацію про дану квартиру вона відобразила в декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік, яка подана та оприлюднена 15.03.2019.

Таким чином, на думку суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 не мала наміру уникнути фінансового моніторингу доходів.

В матеріалах провадження відсутні також і дані про мету ОСОБА_1 уникнути від фінансового контролю.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Детальний аналіз вищенаведених обставин в суді апеляційної інстанції вказує, що суддя першої інстанції прийшов до передчасного висновку про достатність доказів, що вказують на наявність складу інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, оскільки у ОСОБА_1 був відсутній умисел на порушення вимог фінансового контролю чи переслідування нею будь-якого корупційного інтересу, так як нею була подана декларація осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік та оприлюднена 15.03.2019, в якій зазначена інформація про придбану квартиру.

На думку суду апеляційної інстанції, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів, що поза розумним сумнівом вказували б на наявність у неї прямого або непрямого умислу та корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, на неподання декларації про суттєві зміни у майновому стані.

Відповідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи встановленні в судовому засіданні обставини, оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення із скасуванням постанови судді першої інстанції, а провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-6 КУпАП підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю складу адміністративного корупційного правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись п.1 ст. 247 КУпАП, ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Постанову Ватутінського міського суду Черкаської області від 18 червня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП з накладенням на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. та стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 384, 20 грн. скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Постанова є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Ятченко