ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/561/19Головуючий у 1-й інстанції Черніцька І.М.
Провадження № 33/817/134/19 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2019 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М.

з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 4 березня 2019 року про притягнення його до адмінвідповідальнсоті за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 (один) рік.

Як встановив суд, ОСОБА_1 1 січня 2019 року приблизно о 04 год. 49 хв. керував транспортним засобом марки «Сітроен Берлінго», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Коновальця,18 в м. Тернополі перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову про притягнення його до адмінвідповідальності та ухвалити нову, якою закрити провадження у даній справі на підставі ст.21 КУпАП у звязку з її передачею на розгляд трудового колективу.

Мотивує скаргу тим, що він працює начальником теплорайону № 2 КП ТМ Тернопільміськртеплокомуненерго ТМР, 1 січня 2019 року сів за кермо автомобіля в стані алкогольного спяніння у звязку з невідкладною необхідністю задля усунення наслідків аварії на котельні по вул.Л.Українки,4 у м.Тернополі. Позбавлення його прав керування транспорним засобом негативно позначиться на ефективності роботи підстприємства, оскільки у вихідні та неробочі дні та у нічний час він змушений використувувати власний автомобіль у виробничих цілях задля усунення негативних наслідків аварій на котельнях та теплових мережах мікрорайону Східний м.Тернополя, які він обслуговує, оскільки обладнання є застарілим та такі сутуації виникають часто. Він неодноразово намагався викликати автомобіль таксі, однак, в новорічну ніч йому це не вдалось. За 20 років роботи він жодного разу не перебував на роботі у нетверезому стані. Неодноразово заохочувався керівником підприємства за хороші показники у роботі, жодного разу не притягувався ні до адміністиративної ні до кримінальної відповідальності.

Заслухавши пояснення апелянта ОСОБА_1, який підтримав подану апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування кожної обставини справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують її відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції при доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходив з даних, зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення серій БР № 423782 від 01.01.2018 року, акту огялду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, роздруківки тестування на алкоголь за допомогою газоаналізатора Драгер Алкотест 6810 від 01.01.2019 року, письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 01.01.2019 року, які були очевидцями огляду водія на стан алкогольного спяніння; відеоматеріалів з нагрудних камер працівників поліції від 01.01.2019 року, постановою про накладення адмінстягнення за вчинення адмінправопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксованого не в автоматичному режимі серії ВР 070324 від 01.01.2019 року за ч.1 ст.121 КУпАП.

Статтями 17 та 18 КУпАП передбачено, що особа, яка діяла в стані крайної необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності. Не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адмінправопорушення, але вчинена у стані крайньої необхіднрості, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному бо громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною ніж відвернена.

В своїх поясненнях під час пергляду справи в апеляційному порядку ОСОБА_1 пояснив, що був терміново викликаний на роботу вночі у звязку з виробничою необхідністю для усунення наслідків аварії на котельні по вул.Л.Українки, 4 у м.Тернополі, використав власний автомобіль для того добрались до котельні, оскільки вільних автомобілів таксі у новорічну ніч не знайшлось.

Як вбачається з довідки № 1101/3 від 9 квітня 2019 року, виданої КП ТМ Тернопільміськтеплокомуненерго ОСОБА_1, який працює начальником теплорайону № 2, в ніч 01.01.2019 року у звязку з виробничою необхідністю виїзджав на котельню по вул.Л.Українки, 4 у м.Тернополі для опертивного вирішення виробничого питання, згідно його посадової інструкції він використовує власний автомобіль у виробничих цілях.

Таким чином, аналізуючи наведене вище, вважаю, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності.

Крім того, згідно з ч.1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного спяніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

Однак, не дивлясь на те, що виконання вимог ст.266 КУпАП є обовязком, а не правом інспектора патрульної полції, у матеріалах справи відсутні будь-які докази про відсторонення водія від керування транспортним засобом. Як пояснив ОСОБА_1 у суді автомобіль у нього не вилучали та не передавали його довіреній особі для доставлення до місця стоянки, а після складання адмінпротоколу він самостійно продовжив рух вказаним транспорним засобом у присутності працівників поліції.

Наведене лише підтверджує наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова суду відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню з закриття провадження у справі на підставі ст.247 КУпАП

Керуючись ст.ст.247, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 4 березня 2019 року про притягнення його до адмінвідповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити.

Постанова Тернопільського апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис