Кропивницький апеляційний суд
Справа № 33/4809/148/19 Головуючий у суді І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в суді ІІ - інстанції: ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2019 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Бондарчук Р.А.,

з участю:

представника особи, яка подала скаргу ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кропивницький апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 вересня 2018 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одружений, військовослужбовець ВЧ-А0680, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 вересня 2018 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів, що складає 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік. Стягнуто з

ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 352 грн. 40 коп.

Згідно постанови суду ОСОБА_3 26.06.2018 року о 00 год. 22 хв. в м. Кропивницький по вул. Великій Перспективній в напрямку вул. Верхньої ОСОБА_4, керував транспортним засобом «ВАЗ 2103», реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного спяніння. Від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, своїми діями порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить прийняти апеляційну скаргу до розгляду, скасувати постанову районного суду та закрити провадження по справі.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що до нього, в порушення вимог статей 30, 31, 35 Закону України «Про національну поліцію» було застосовано захід реагування у вигляді зупинення транспортного засобу. При цьому, захід було застосовано через особисте упереджене ставлення до нього працівника поліції, без жодних правових підстав, оскільки під час мого керування транспортним засобом ним не було порушено правил дорожнього руху та підстав вважати, що мною скоєне адміністративне правопорушення. В подальшому, працівник поліції так і не зміг пояснити причину застосування заходу реагування, оскільки його дії були викликані особистою неприязню.

Вважає, що упереджене ставлення у лейтенанта поліції ОСОБА_5 до нього склалось через те, що ним раніше відносно нього вже складався протокол про адміністративне правопорушення, та справа за цим протоколом була закрита судом через відсутність складу адміністративне правопорушення. Про даний факт свідчать зокрема фрази працівника поліції на відеофайлі, що доданий до матеріалів про адміністративне правопорушення, а саме:

00.00.30 - «...наш старий друг, будемо нормально спілкуватись?»;

00.00.57 - «...на водія даного транспортного засобу вже складався протокол...»;

00.07.08 - «...якщо не знаєш тут законів, то не треба тут розповідати ...» (що зокрема свідчить про порушення працівником поліції статті 268 КУпАП), оскільки мені не було розяснено мої права та відмовлено в наданні правової допомоги).

Крім того, працівник поліції під час спілкування весь час звертався до нього з неповагою, та на «ти».

Своїми діями лейтенант поліції ОСОБА_5 грубо порушив вимоги абзацу 6 пункту 1 розділу II Наказу № 1179 Міністерства Внутрішніх Справ «Про затвердження Правил етичної поведінки».

Про те, що відносно нього було складено протокол, він дізнався лише з постанови державного виконавця. Працівником поліції в його присутності протокол про адміністративне правопорушення не складався», права йому не розяснювались та не повідомлялось про те, що буде складено протокол. Після зупинки транспортного засобу та суперечки з працівниками поліції, його було відпущено на моєму транспортному засобі без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Протокол було складено працівником поліції пізніше, з метою помсти йому за закрите до цього провадження по складеному працівником поліції протоколу.

Крім того, він не відмовлявся від проходження огляду на стан спяніння.

При складанні протоколу свідки вказані в протоколі присутні не були.

Разом з тим, працівником поліції в його присутності протокол про адміністративне правопорушення не складався, йому права не розяснювались та не повідомлялось про те, що буде складено протокол.

Вважає, що працівниками поліції грубо порушено його право на захист, та сам протокол про адміністративне правопорушення складено з метою помсти та без його відому.

Разом з тим, в апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження оскільки він проходить строкову військову службу, участі у розгляді справи у районному суд не приймав та йому не було відомо про розгляд справи відносно нього.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді суду першої інстанції без змін, з таких підстав.

Оскільки ОСОБА_3 участі в розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення не приймав, та в матеріалах справи не має жодних відомостей про отримання ним копії постанови районного суду, апеляційний суд приходить до висновку про те, що йому необхідно поновити строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 вересня 2018 року.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу, зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення складено без участі свідків, права йому не розяснювались, протокол складено з метою помсти. Під час складання протоколу він присутній не був.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 під час розгляду справи у суді першої інстанції не був присутній, відомостей про отримання копії судового рішення в матеріалах справи не має, апеляційний суд приходить до висновку про те, що захиснику необхідно поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, що передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров'я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров'я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан спяніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

-лікарем закладу охорони здоровя (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 6 Розділу 2 Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляд на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Із аналізу наведених доказів та норм законодавства слід зробити висновок, що водій транспортного засобу має право відмовитись від проходження огляду на стан спяніння, про що складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, така відмова особи повинна бути прийнята працівниками поліції виключно у присутності двох свідків (ч. 2 ст. 266 КУпАП, п.6 Розділу 1 Інструкції № 1452/735), що в даному випадку і було виконано працівниками поліції.

Відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на виявлення стану алкогольного спяніння є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, винність ОСОБА_3 у вчиненні в правопорушення підтверджується доказами, які суд дослідив під час розгляду адміністративної справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія БД № 237451, яким підтверджується, що саме 26.06.2018 року о 00 год. 22 хв. в м. Кропивницькому по вул. В. Перспективній в сторону вул. ОСОБА_4, мало місце правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_3 (а.с. 1);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с. 3-4) що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, в яких, кожен окремо, підтвердив, що ОСОБА_3 відмовився у їх присутності пройти експрес тест за допомогою «Драгер» на визначення стану алкогольного спяніння та відмовився пройти огляд на стан алкогольного спяніння у медичному закладі.

- диском фіксації адміністративного правопорушення, на якому зафіксовано те, що ОСОБА_3 в присутності свідків пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою технічних засобів та в умовах лікарні.

Апеляційні доводи ОСОБА_3 стосовно того, що він не відмовлявся пройти огляд на стан алкогольного спяніння є такими, що не знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду оскільки на відеозаписі наявного в матеріалах справи про адміністративне правопорушення зафіксовано те, що ОСОБА_3 в присутності свідків пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою технічних засобів та в умовах лікарні.

Також апеляційні доводи ОСОБА_3 про те, що йому не розяснювались його права, протокол про адміністративне правопорушення складався не в його присутності апеляційним, порушення працівниками поліції його права на захист судом не можуть бути задоволено оскільки зазначені обставини, жодним не можуть бути підставою для визнання особи не винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення.

Апеляційні доводи стосовно того, що пояснення свідків відбирались після складання протоколу не можуть бути враховано, оскільки в матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявні письмові пояснення свідків, відповідно до яких був проведений огляд у відповідності до вимог ст. 268 КУпАП та Інструкції. Вказані пояснення відповідають обставинам, що зафіксовані відеозаписом подій. Разом з тим, необхідно зазначити про те, що апелянтом не додано доказу, який би ставив під сумнів пояснення зазначених свідків та обставини викладені у протоколі.

Апеляційний суд не має сумнівів стосовно показань вказаних свідків, оскільки вказані свідки з ОСОБА_3 не знайомі, будь-якої зацікавленості у результатах розгляду справи у них немає.

Таким чином враховуючи наведене, апеляційний суд позицію ОСОБА_3 розцінює, як спробу захисту та можливість уникнення від адміністративної відповідальності.

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Врахувавши вказані обставини суд призначив ОСОБА_3 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим.

Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено.

За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об'єктивно з'ясував всі обставини, що підлягають з'ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 вересня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення, а постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 вересня 2018 рокупро притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2