ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/330/19 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - 124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2019 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І.

з участю особи, притягнутої до адмінвідповідальності - ОСОБА_1 та його захисників Галича П. О . та Бацика Р.Я., потерпілого - ОСОБА_4 , представника потерпілого - Панчука С.М., розглянувши адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, такого, що не працює, прож. за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 серпня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та закрито провадження у справі у зв"язку з закінченням на момент розгляду справи строків передбачених ст.38 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначену постанову місцевого суду та закрити провадження у справі у зв"язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Вважає вищевказану постанову суду незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена без повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи.

Зокрема зазначає, що формулювання правопорушення, зазначене у протоколі про адміністративне правопорушення, є неконкретним, нечітким та у ньому відсутні посилання на порушення ПДР України, які б могли бути у причиновому зв`язку із настанням даної ДТП.

Також вказує, що за своїм змістом адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, належить до правопорушень із матеріальним складом, а тому ознакою його об`єктивної сторони, що характеризує вчинене діяння, є не будь-яке з порушень правил безпеки дорожнього руху, а лише ті з них, які створюють реальну можливість настання наслідків у вигляді майнової шкоди, у випадку відсутності такого зв`язку особу може бути притягнути тільки до цивільно - правової відповідальності.

Зазначає, що пункти 1.5, 2.3 «а», «б» Правил дорожнього руху України є по своїй суті факультативними, відсилочними та рекомендаційними. Вони рекомендують, як мають діяти водії в тій чи іншій дорожній обстановці, і вказані пункти ПДР України, які зазначив інспектор поліції в протоколі, не можуть перебувати у причинному зв`язку із настанням наслідків, передбачених ст. 124 КУпАП, а порушення ПДР, які могли б перебувати у причинному зв`язку, визначаються у розділі 31 ПДР України «Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання», якщо внаслідок їх порушення згідно із приписами ст. 124 КУпАП настають конкретні наслідки і утворює об`єктивну сторону правопорушення в сфері забезпечення безпеки руху;

- з вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів справи не вбачається, що саме з технічної точки зору стало причиною даної пригоди. Роблячи посилання на неналежний технічний стан керованого ОСОБА_1 транспортного засобу, інспектор поліції не встановив та не зазначив, які саме невідповідності технічного стану даного транспортного засобу чи його обладнання не відповідали вимогам Розділу 31 та стали причиною даної ДТП. Конкретні випадки, коли забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності технічних несправностей і невідповідності вимогам, передбачені у п. 31.4. та 31.6. ПДР України, однак порушення вказаних приписів ОСОБА_1 у провину не ставляться взагалі.

Інспектором поліції на місці події не проведено та не складено акту огляду автомобіля VOLVO FL240 д.н.з НОМЕР_1 та його обладнання на предмет виявлення невідповідностей вимогам, що ставляться до технічного стану ТЗ та обладнання згідно з приписами Правил дорожнього руху України, не встановлено будь-яких несправностей автомобіля, які водій ОСОБА_1 міг чи повинен був виявити до моменту ДТП.

Вказує, що, ставлячи ОСОБА_1 у провину те, що останній не забезпечив технічного стану керованого ним автомобіля, що згідно із припущенням інспектора поліції і є причиною даної дорожньо - транспортної пригоди, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП, інспектором поліції за матеріалами справи про адміністративне правопорушення не встановлено, чи був технічно справним транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 перед виїздом, і чи міг водій ОСОБА_1 їх виявити до моменту виїзду; чи могли несправності транспортного засобу чи його обладнання, якщо такі мали місце, виникнути в процесі руху ТЗ безпосередньо перед ДТП і чи міг водій їх завчасно виявити; чи від`єднання заднього лівого колеса автомобіля VOLVO FL240 д.н.з НОМЕР_1 могло бути як наслідок наїзду автомобіля на перешкоду на проїзній частині дороги, пошкодження шини внаслідок наїзду на ріжучий предмет, попадання шини в яму на дорозі, що призвело до розриву шини та подальшого відділення заднього лівого колеса; чи від`єднання заднього лівого колеса є наслідком грубого порушення експлуатації транспортного засобу.

У зв"язку з наведеним, як зазначає апелянт, він заявив клопотання про призначення відповідних експертиз, однак місцевий суд у даному клопотанні необгрунтовано відмовив.

Окрім того вважає посилання суду першої інстанції як на доказ на протокол про адміністративне правопорушення протиправним, оскільки сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є доказом у справі, а лише відображає суб`єктивне сприйняття інспектором поліції певних обставин.

Також, на думку апелянта, не може бути належним та допустимим доказом і схема з місця ДТП, на якій зафіксовано місце зіткнення та розташування транспортних засобів після ДТП.

Вказує, що згідно графічного зображення даного місця зіткнення контури даного графічного зображення знаходяться частково на обох смугах руху. Тобто, як на смузі руху автомобіля марки VOLVO д.н.з НОМЕР_1 , так і на смузі руху автомобіля LEXUS RX350 д.н.з. НОМЕР_2 . Вказане працівником поліції місце зіткнення не прив`язано на схемі відносно елементів дороги та відносно сталих орієнтирів місцевості по осі координат, що однозначно без спеціальних знань не являється можливим встановити категоричне місце зіткнення між колесом та автомобілем LEXUS RX350 д.н.з. НОМЕР_2 .

Окрім цього, 13 серпня 2019 року, даючи показання в суді, водій автомобіля LEXUS RX350 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_4 не міг категорично ствердити, на якій смузі руху відбулося зіткнення між колесом та його автомобілем, плутався у поясненнях та не зміг відповісти на ряд запитань його адвокатів, включаючи питання щодо місця зіткнення між керованим ним автомобілем та колесом автомобіля Вольво, що, на думку апелянта, свідчить про існування ґрунтовних сумнівів, які не були усунуті чи спростовані судом належними доказами.

Також суд, як зазначає апелянт, посилаючись на письмові пояснення свідка ОСОБА_5 , якого не було допитано у судовому засіданні, позбавив його можливості задати вказаному свідкові питання, відповіді на які могли б встановити невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення, чим порушив п. 1 та п.п. «d» п.3 ст. 6 Конвенції.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_6 з"явився 04 жовтня 2019 р., де надав пояснення. Після відкладення розгляду справи апеляційним судом на 11 жовтня 2019 р. в судовому засіданні були присутні лише його захисники.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 , заслухавши захисників Галича П.О. і Бацика Р.Я., які просили задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_1 та скасувати постанову місцевого суду, закривши провадження у справі у зв"язку з відсутністю в діях останнього складу вказаного адміністративного правопорушення, потерпілого ОСОБА_4 , а також представника потерпілого ОСОБА_4 - Панчука С.М. , які просили залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, оскільки вважають її законною та обґрунтованою, а рішення суду - без змін, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку порушення ст. 124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП; чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Ці вимоги закону у повній мірі були дотримані при вирішенні справи судом першої інстанції. Місцевий суд дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, про відповідальність за порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Так, з обставин, встановлених судом та детально наведених у постанові, вбачається, що 27 травня 2019 року о 19 год. 50 хв. в с. Біла по вул. Бродівська Тернопільського району Тернопільської обл. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volvo FL240 д.н.з. НОМЕР_1 перед виїздом не перевірив та не забезпечив технічно справний стан керованого ним автомобіля, внаслідок чого під час руху від`єдналося заднє ліве колесо, яке в ході самовільного руху здійснило зіткнення з транспортним засобом Lexus Rx 350 д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався у зустрічному напрямку, після чого від удару допустило зіткнення з автобусом Богдан А091, д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_5 , який рухався у попутному напрямку. Внаслідок ДТІІ транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 1.5, 2.3(a) ПДР України.

Так. у п.1.5 ПДР зазначено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган;

з п.2.3 (а) вбачається, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

На переконання місцевого суду недотримання водієм ОСОБА_1 зазначених Правил дорожнього руху стало причиною вказаної ДТП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, будучи допитаним в судовому засіданні місцевого та апеляційного судів, потерпілий ОСОБА_4 зазначив, що 27 травня 2019 р. о 19.50 год. пересувався своїм транспортним засобом - автомобілем Lexus Rx 350 д.н.з. НОМЕР_3 з м. Тернополя в с. Біла Тернопільського району Тернопільської обл. Назустріч йому з великою швидкістю рухався автомобіль Volvo FL240. д.н.з. НОМЕР_1 , який обганяв маршрутку, коли раптово в нього ( апелянта ОСОБА_1 ) вистрілило колесо, яке спочатку полетіло в його транспортний засіб, а потім - у маршрутку. Від удару в його автомобілі спрацювали подушки безпеки, внаслідок чого він втратив свідомість. На місце події працівниками поліції була викликана швидка допомога. В подальшому проходив тривалий курс лікування в зв"язку з переломом носу та струсом головного мозку.

Зазначає, що він пропонував ОСОБА_1 ще на місці пригоди 27 травня 2019 р. завезти його автомобіль на СТО, де в подальшому визначити причину ДТП, в тому числі з метою вирішення питання відшкодування збитків, які йому спричинені приблизно на 300 000 грн., при тому, що страховому відшкодуванню підлягають пошкодження лише на суму 100 000 грн., але останній не погодився, в той же день відремонтував автомобіль і продовжив рух.

Аналогічні пояснення щодо обставин події надав в судовому засіданні місцевого та апеляційного судів і апелянт ОСОБА_1 - водій автомобіля Volvo FL240 д.н.з. НОМЕР_1 .

При цьому ствердив, що автомобіль перед виїздом оглядав і будь-яких пошкоджень на ньому не встановив.

Даний транспортний засіб йому не належить, на сьогоднішній день він (автомобіль) знаходиться на СТО у м.Львові нібито в очікуванні експертизи, при цьому точної адреси СТО назвати не зміг, оскільки машина не його. На пропозицію судді апеляційного суду вияснити місце знаходження автомобіля у власника, заявив, що останній також не знає точної адреси СТО. Водночас стверджував, що автомобілем ніхто не користується з моменту ДТП.

Пояснення потерпілого ОСОБА_4 , на думку судді апеляційного суду, є такими, що відповідають фактичним обставинам справи та об"єктивно підтверджуються зібраними у справі доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 314362 від 27 травня 2019 року, який містить усі необхідні реквізити;

- схемою місця ДТП від 27 травня 2019 року, яка підписана всіма учасниками ДТП, та на якій зафіксовано місце розташування транспортних засобів після ДТП, місце зіткнення, а також перелік видимих пошкоджень транспортних засобів, отриманих внаслідок ДТП (Volvo FL240. д.н.з. НОМЕР_1 ), вирвано задні ліве колесо: Lexus Rx 350, д.н.з. НОМЕР_3 -деформація кузова, деформація переднього лівого крила, розбита передня ліва блок фара, розбиті протитуманні ліхтарі, розбитий блок запобіжників, радіатор АКП, вирваний кулак, радіатор клімат-контролю: автобус Богдан V091, д.н.з. НОМЕР_4 . - пошкоджено ЛФП правого передньою крила);

- письмовими поясненнями ОСОБА_5 від 27 травня 2019 року, згідно яких 27 травня 2019 року близько 19.50 год. він керував транспортним засобом Богдан А091 д.н.з. НОМЕР_4 та рухався зі сторони с. Біла в сторону м. Тернополя, коли почув характерний звук, після чого зупинився і побачив, що диск колеса від транспортного засобу Volvo FL240. д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався попереду в лівій смузі, влетів в автобус, яким він керував, спричинивши механічні пошкодження його транспортному засобу.

Відповідно до п. 1 Розділу VIII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, у разі порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: 1) схема місця ДТП (додаток 7), яку підписують учасники ДТП та поліцейський; 2) пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності): 3) показання технічних приладів (у разі їх наявності); 4) показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності); 5) інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

Таким чином, усі матеріали, які згідно вимог вищевказаної Інструкції необхідно долучати до протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та наведені вище.

В той же час такі незрозумілі, непереконливі пояснення правопорушника в сукупності з іншими його доводами щодо невинуватості у скоєному з огляду на заявлене клопотання про призначення інженерно-транспортної та інженерно-транспортної транспортно-трасологічної експертиз через майже п"ять місяців після аварії з урахуванням того, що автомобіль він ремонтував вже в день ДТП, свідчили і свідчать, на думку судді апеляційного суду, не тільки про фактичне небажання останнього встановити істину у справі, а й приховати причини ДТП, та направлені, як правильно зазначив місцевий суд, лише на затягування її розгляду та безпідставного порушення строків розгляду справи як в місцевому, так і апеляційному судах, що порушує право потерпілого на справедливий суд.

З огляду на наведене апеляційний суд як і місцевий відмовив у задоволенні клопотань захисників про призначення зазначених експертиз. При цьому відповідно до вимог ч.2 ст. 251 КУпАП обов"язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, які і виконали ці вимоги, долучивши до матеріалів справи докази ДТП.

Відповідно доводи, які зазначені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 і які є аналогічними його твердженням в судовому засіданні місцевого суду щодо його невинуватості, є безпідставними. Всі вони були предметом розгляду в суді першої інстанції, яким суд дав належну оцінку та обґрунтовано спростував їх, з чим також погоджуються суддя апеляційної інстанції.

Зокрема місцевий суд зазначив, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 314362 від 27 травня 2019 року чітко вказано, що ОСОБА_1 порушено вимоги п.п. 1.5., 2.3.(а) ПДР України, що спричинило наслідки, зазначені у даному протоколі. При цьому доводи захисника про те, що вказані пункти ПДР України є по своїй суті факультативними та рекомендаційними, є лише припущеннями, оскільки Постанова КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, якою затверджені Правила дорожнього руху, не встановлює обов`язкових та факультативних чи рекомендаційних правил. Всі пункти вказаних Правил мають однакову юридичну силу та обов`язкові до виконання учасниками дорожнього руху, яких вони стосуються.

Відповідно до ч.1 ст.1187 ЦК України автомобіль є джерелом підвищеної небезпеки, що зобов"язує водіїв суворо дотримуватись Правил дорожнього руху.

Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції дійшов остаточного висновку про те, що місцевим судом повно та всебічно досліджено обставини вчинення правопорушення, наявні у справі докази, їм дано належну оцінку, а тому висновок місцевого суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за наведених у постанові обставин є правильним.

Рішення суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вказаними статтями КУпАП прийнято у відповідності з вимогами закону.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

За таких обставин, постанова суду винесена з дотриманням вимог закону на підставі наявних у справі доказів і підстав для її скасування не убачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 серпня 2019 року відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - без змін.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис