ІМЕНЕМ УКРАЇНИ ПОСТАНОВА КИЇВСЬКОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
25 червня 2019 року місто Київ
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Журавель О.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 з його апеляційною скаргою на постанову Деснянського районного міста Києва від 2 квітня 2019 року, -
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 188260 від 06.03.2019 року, ОСОБА_1 6 березня 2019 року о 18 год. 00 хв., в м. Києві по пр.-ту. Лісовому, 12, керував транспортним засобом «Citroen C3» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від огляду на стан сп`яніння водій відмовився в присутності двох свідків у відповідності до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМ України від 17 грудня 2008 року № 1103.
Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Деснянського районного міста Києва від 2 квітня 2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 (десять тисяч) 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік.
Не погодившись із постановою Деснянського районного міста Києва від 2 квітня 2019 року, вважаючи її незаконною та необґрунтованою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в обґрунтування якої зазначає наступне.
Апелянт вказує, що суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду.
___________________________________
Унікальний номер справи: 754/4163/19
Апеляційне провадження № 33/824/2024/2019
Суддя у першій інстанції - Шмигельський Д.І.
Так, апелянт вказує, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не сформовано, який саме огляд має пройти особа на вимогу поліцейського.
Також ОСОБА_1 не пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів, а працівники поліції відразу запропонували поїхати в лікарню для проведення медичного огляду на стан сп`яніння, на що він відмовився, оскільки, як він зазначив у протоколі поспішав за дитиною у дитячий садочок і не міг спізнюватися та наполягав пройти цей огляд на місці зупинки транспортного засобу.
На цих підставах апелянт просить скасувати постанову Деснянського районного суду міста Києва від 2 квітня 2019 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , перевіривши доводи викладені в апеляційній скарзі, вважаю що апеляційна скарга, не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Всупереч твердженням апелянта, вважаю, що суд першої інстанції досить повно, всебічно, об`єктивно та неупереджено дослідив докази, які наявні в матеріалах справи, повно та правильно виклав їх у постанові, оцінив у плані відносності, допустимості, достовірності і на цих підставах прийшов до правильного висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Суд першої інстанції при вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , належним чином врахував та достатньо вмотивував обставини цього адміністративного правопорушення.
Доводи апеляційної скарги щодо неналежного оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, які оформлені з порушенням вимог закону, не спростовує самого факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, бо його вина підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які засвідчили що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився у встановленому законом порядку пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння; відеозаписом з нагрудної відеокамери працівника поліції на якій зафіксовано, як водій ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння в присутності свідків.
Прохання ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів, не могло бути задоволене працівниками поліції з наступних підстав.
Відповідно до розділу 2 п. 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вбачається, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Тому, вимога ОСОБА_1 про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, у відповідності до вимог Інструкції, не могла бути задоволеною.
Апелянт ОСОБА_1 також зазначив, що відмовився їхати до медичного закладу у зв`язку із тим, що поспішав забрати дитину з дитячого садочку. Проте, як видно з відео нагрудної камери працівника поліції, водій ОСОБА_1 , він геть нікуди не поспішав, оскільки запис відео тривало 40 хвилин, і за цей час працівники поліції вмовляли його поїхати до медичного закладу для проходження огляду. Більш того, за ті 40 хвилин, можна було б з`їздити до медичного закладу та пройти огляд на стан сп`яніння.
До того, ж ОСОБА_1 на підтвердження своєї невинуватості у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, мав можливість самостійно звернутися до медичного закладу та в порядку самозвернення пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння для спростування будь-яких підозр щодо наявності у нього ознак наркотичного сп`яніння, однак водій не скористався цим правом, тому дає підстави вважати, що він дійсно керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.
Таким чином, у даному випадку водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду у лікаря-нарколога, а у відповідності до ч.1 ст. 130 КУпАП відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є підставою для притягнення такої особи до адміністративної відповідальності за вказаною статтею.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлений безперечний обов`язок водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Таким чином, сама по собі відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.
В апеляційному засіданні перевірено та встановлено, що порядок проведення огляду на стан сп`яніння, встановлений ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, був дотриманий в повному обсязі.
Таким чином, доводи зазначені в апеляційній скарзі є необґрунтовані, конкретних висновків не містять та спростовується доказами, які наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.
За таких обставин, постанова Деснянського районного міста Києва від 2 квітня 2019 року про визнання винуватим та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, винесена з дотриманням вимог закону, тому підстав для її скасування не убачається.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 2 квітня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік, - залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду - залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.О. Журавель