П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2019 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 та доповнення до апеляційної скарги адвоката Александрова Дмитра Олександровича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 21 серпня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

за участю особи, яка притягнута

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Александрова Д.О.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 21 серпня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 26 липня 2019 року о 15 год. 00 хв., в м. Києві, по вул. Алма-Атинська, 2, керував автомобілем «ГАЗ 3302», д/н НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на те, що судом першої інстанції не здійснено повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи, просить оскаржувану постанову скасувати, провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо нього закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що викладена в протоколі суть адміністративного правопорушення не відповідає вимогам чинного законодавства щодо процедури проведення огляду, оскільки пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння йому поліція не пропонувала.

В доповненнях до апеляційної скарги захисник Александров Д.О. в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на п. 43 рішення ЄСПЛ від 14 лютого 2018 року у справі «Кобець проти України», просить постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 21 серпня 2019 року скасувати, провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доповнень до апеляційної скарги зазначено, що ОСОБА_1 патрульна поліція не зупиняла, автомобілем він не керував. Разом з дружиною вони перебували по особистих справах в районі Дарниці, заходили купувати їжу до кафе-кондитерської «Перша пекарня» за адресою: місто Київ, вул. Празька, 34-а. В кафе сиділи двоє поліцейських. Повернувшись до припаркованого автомобіля ОСОБА_1 з дружиною сіли всередину. ОСОБА_1 двигун не заводив, керування не починав. До них підійшли поліцейські, які сиділи в кафе-кондитерській «Перша пекарня», зробили зауваження про парковку в недозволеному місті, перевірили документи на автомобіль та посвідчення водія. На вимогу поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 погодився. Зі згоди поліцейського ОСОБА_1 перепаркував автомобіль так, щоб не заважати іншим учасникам руху, але повідомив що поспішає по особистих справах. Поліцейська запропонувала відмовитися від огляду та самостійно його пройти протягом 3-х діб в будь-якій лікарні, через що ОСОБА_1 відмовився від огляду.

Захисник Александров Д.О., посилаючись на Постанову Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не був водієм в розумінні чинного законодавства, а тому не може бути притягнутий до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Александрова Д.О. в інтересах ОСОБА_1 , дослідивши відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова судді Дніпровського районного суду міста Києва від 21 серпня 2019 року, скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції цих вимог закону в повній мірі не виконав та ухвалив рішення, яке є невмотивованим, а викладені в ньому висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого частиною 1 статтею 130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року №18 (далі - Постанова Пленуму ВСУ №14 від 23 грудня 2005 року), відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

В доповненнях до апеляційної скарги адвокат Александров Д.О. звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не був водієм в розумінні чинного законодавства, а тому не може бути притягнутий до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Приписами ст. 256 КУпАП регламентовано питання, пов`язані зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення, який є джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 , відсутні будь-які фактичні дані про керування ним транспортним засобом.

В доданих до протоколу про адміністративне правопорушення письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 також відсутні відомості щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Крім того, судом апеляційної інстанції досліджений відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції, який жодним чином не підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б вказували на факт керування ОСОБА_1 26 липня 2019 року о 15 год. 00 хв., в м. Києві, по вул. Алма-Атинська, 2, автомобілем «ГАЗ 3302», д/н НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Презумпція невинуватості розповсюджується також при доведені винуватості у справах про адміністративні правопорушення.

Під час апеляційного розгляду справи не отримані нові докази, які б підтверджували те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. В той же час, інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та які б спростовували доводи апеляційної скарги з доповненнями, матеріали справи не містять.

За таких обставин, рішення районного суду є необґрунтованим та невмотивованим, відтак воно підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене та відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП апеляційний суд вважає, що постанова суду підлягає скасуванню, а провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 з доповненнями до апеляційної скарги захисника Александрова Д.О. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 21 серпня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун