Провадження № 33/801/786/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Михайленко А. В.
Доповідач: Панасюк О. С.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Панасюка О. С. розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Глєбова С. Г. на постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12 вересня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною другою статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 33-02/449 від 21 серпня 2019 року ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора Комунального підприємства «Меридіан» (далі КП «Меридіан»), як суб`єкт, визначений в підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції» (далі Закон № 1700-VII), на яку поширюється дія Закону № 1700-VII, 01 вересня 2017 року видала наказ про призначення свого сина ОСОБА_2 на посаду водія на 0,75 ставки з погодинною тарифною ставкою згідно зі штатним розкладом з 01 вересня 2017 року, тобто вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, чим порушила вимоги, встановлені пунктом 3 частини першої статті 28 Закону № 1700-VII.

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12 вересня 2019 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Глєбов С. Г., подав апеляційну скаргу на цю постанову, у якій, посилаючись на неправильне застосування суддею суду першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, недоведеність обставин, які суддя вважав встановленими, просив постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 12 вересня 2019 року змінити, виключивши з мотивувальної та резолютивної частин вказівку на визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не мав права визнавати винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та закривати у справі провадження у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки відповідно до приписів статті 247 КУпАП закриваючи провадження у справі за строками, передбаченими статтею 38 КУпАП, суд не встановлює винність правопорушника у вчиненні адміністративного правопорушення. Звертав увагу, що під час розгляду справи суддя суду першої інстанції обставин вчинення правопорушення не досліджував, доказів на їх підтвердження не провіряв.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її представника - адвоката Глєбова С. Г. суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

За змістом частин сьомої, восьмої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

При цьому наведена норма не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного проступку (до такого висновку прийшов Верховний Суд у справі № 308/8763/15-а, постанова від 11 липня 2018 року).

Отже, закриваючи провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 саме на підставі пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про необхідність визнання ОСОБА_1 винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною другою статті 172-7 КУпАП.

Таким чином, постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12 вересня необхідно змінити, виключивши з мотивувальної та резолютивної частин вказівку про визнання ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 172-7 КУпАП.

Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Глєбовим С. Г. задовольнити.

Постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12 вересня 2019 року змінити.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частини постанови вказівку про визнання ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя підпис О. С. Панасюк

Згідно з оригіналом О. С. Панасюк