г Інгулецький районний суд міста ОСОБА_1 Дніпропетровської області
Справа № 213/1175/19
Номер провадження 3/213/286/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2019 року місто ОСОБА_1 Ріг

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_2, розглянув матеріали, які надійшли з Інгулецького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, працює водієм ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", який зареєстрований та мешкає за адресою: пр. Південний, 7/22, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область,

за вчинення правопорушень, передбачених ст. 173-4 ч.1, ст. 184 ч. 1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу серії АПР18 №018204 від 27 березня 2019 року, з 06 лютого 2019 року по 27 березня 2019 року за адресою: вул. Макаренка, 25в, в Інгулецькому районі міста ОСОБА_1, в приміщенні навчального закладу КЗШ№115 малолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, вчинив булінг, тобто дії психологічного та фізичного насильства щодо своїх однокласників, в результаті чого могло бути завдано шкоду психологічному здоровю учнів.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №018203 від 27 березня 2019 року, в період часу з 06 лютого 2019 року по 27 березня 2019 року за адресою: пр. Південний, 7/22, ОСОБА_3 не виконував свої батьківські обовязки щодо свого малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме не приділяв належної уваги до його виховання, дозвілля та поведінки, що виразилось в незадовільній поведінці останнього в навчальному закладі.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Отже, вважаю за необхідне розглянути зазначені протоколи про адміністративне правопорушення одночасно в одному провадженні.

В судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що його син ОСОБА_4 добре навчається, з ним проводяться бесіди, вказав, що в школі поведінка сина є не контрольованою. Вину у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-4, ч.1 ст. 184 КУпАП, не визнав.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що є матірю ОСОБА_4, який навчається в третьому класі. Більше року діти бють її сина, 30 листопада 2018 року вони звертались до травматологічного пункту КЗ «Криворізька міська лікарня №11» КМР». Зазначила, що протягом декількох тижнів відвідувала заняття разом з сином, в цей період бійок не було. 21 березня 2019 року також відбулося побиття її сина однокласниками, про що було подано скаргу до адміністрації школи. При розгляді скарги учні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зізнались, що били її сина. Психолог їй пояснювала, що побиття відбулося у звязку з поганою поведінкою її сина. Адміністрація школи наполегливо пропонувала пройти її сину медичну комісію, направлення їй не давали.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що працює дитячим психологом Криворізької загальноосвітньої школи №115. У учня ІНФОРМАЦІЯ_3, яка з часом погіршується, що проявляється, в тому числі, в зкидуванні речей інших учнів з парт, ображає та чіпає однокласників, йому важко знаходитись на одному місці, штовхає вчителя. Батьки виконують рекомендації психолога, окрім рекомендації щодо залучення ОСОБА_4 до гуртка. За присутності матері в школі протягом місяця ОСОБА_4 поводив себе добре.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що є класним керівником ОСОБА_4. Охарактеризувала останнього як дуже агресивного, конфліктного, ображає інших, не завжди реагує на прохання, може скинути портфель, вдарити, образити, агресивно реагує на дзвінок на урок, рухає парти на уроках.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що її син ОСОБА_10 Нікіта навчається з ОСОБА_4, який його відволікає на уроках, чіпає речі, ображає, провокує, погрожує та бє.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що її син, який навчається разом з ОСОБА_4, постійно скаржиться, що останній його штовхає, зкидує портфель, виражається нецензурною лайкою.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що її син ОСОБА_12 неодноразово скаржився на ОСОБА_4, який бив його книжкою по голові, ображав, обпльовував, бив вчителя, душив дитину під час уроку, також зазначила, що її син боявся ходити до школи.

Свідок ОСОБА_13 пояснила, що її дочка ОСОБА_14 скаржилась, що ОСОБА_4 бив її книжкою, штовхав, кидав камінням, ображав, принижував, плював у волосся, на зауваження класного керівника не реагував. В жовтні 2018 року ОСОБА_4 штовхнув двері так, що її дочка ОСОБА_14 отримала легкі тілесні ушкодження у виді синця обличчя, що підтверджується висновком судово-медичного експерта.

Свідок ОСОБА_15 вказала, що її син ОСОБА_16 скаржився, що ОСОБА_4 бив його в живіт, душив, погрожував.

Свідок ОСОБА_17 пояснив, що ОСОБА_4 навчається в Криворізькій загальноосвітній школі №115, скарги на останнього надходили спочатку в усній формі, в подальшому письмові. За результатом вивчення звернень батьків було складено клопотання про притягнення ОСОБА_3, батька ОСОБА_4, до адміністративної відповідальності за ст.ст. 173-4, 184 КУпАП. Вказав, що педагог та психолог не мають впливу на ОСОБА_4, дитина безконтрольна, виявляє прояви агресії: може вдарити педагога, скинути речі, підіймає парти. Батьки інших учнів просять забезпечити безпеку учнів.

Частиною 1 статті 184 КУпАП передбачено відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обовязків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обовязків щодо виховання дітей, захищає права сімї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами тощо.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_3 не виконував свої батьківські обовязки щодо свого малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме не приділяв належної уваги до його виховання, дозвілля та поведінки, що виразилось в незадовільній поведінці останнього в навчальному закладі.

Вина ОСОБА_3 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП України, підтверджується наданими суду матеріалами, в тому числі протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №018203 від 27 березня 2019 року, поясненнями свідків, характеристикою учня ІНФОРМАЦІЯ_4, відповідно до якої батьки приділяють неналежну увагу вихованню сина, доповідними ОСОБА_6 від 06.02.2019 року, 04.03.2019 року, 11.03.2019 року, 21.03.2019 року, 22.03.2019 року, ОСОБА_7 від 06.03.2019 року, ОСОБА_9 від 12.03.2019 року, ОСОБА_15 від 21.03.2019 року, ОСОБА_13 від 21.03.2019 року, ОСОБА_10 від 22.03.2019 року, ОСОБА_8 від 20.03.2019 року щодо неналежної поведінки ОСОБА_4.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-4 КУпАП адміністративна відповідальність настає за булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоровю потерпілого.

Частиною 3 ст. 173-4 КУпАП передбачена відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене малолітніми або неповнолітніми особами віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років.

Відповідно до ст. 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку. За правопорушення неповнолітніх, які не досягли шістнадцятирічного віку несуть відповідальність батьки або особи, які їх замінюють.

Враховуючи положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також беручи до уваги висновки ЄСПЛ, у справах«Малофєєва проти Росії»(«Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013р., заява № 36673/04) та«ОСОБА_8 проти Росії»(«Karelin v. Russia»,заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Вислухавши пояснення ОСОБА_3, свідків, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку про те, що доказів про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-4 КУпАП, обов'язковою ознакою якого є вчинення булінгу (цькування) субєктом адміністративного правопорушення - учасником освітнього процесу, до протоколу про адміністративне правопорушення додано не було і вказане в протоколі адміністративне правопорушення не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду.

За таких обставин, суддя не вбачає в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-4 КУпАП, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

При визначенні виду і розміру стягнення за ч. 1 ст. 184 КУпАП суддя враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан. Обставин, що помякшують та обтяжують його відповідальність не встановлено.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, ст.4 Закону України Про судовий збір підлягає стягненню з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 40-1, 173-4 ч.1, 247 ч.1 п.1, 184 ч.1, 283-285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винуватим ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в доход держави у розмірі пятдесяти мінімумів доходів громадян, що складає850 (вісімсот пятдесят) гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 173-4 КУпАП, закрити у зв'язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, судовий збір на користь держави в особі Державної судової адміністрації, місце знаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, , код класифікації доходів бюджету 22030106, отримувач коштів: ГУК в м. Києві/м. Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: 6001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106 в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Алексєєв