Святошинський районний суд міста Києва
ун. № 759/5163/19
пр. № 3/759/2457/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2019 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Жмудь Вікторія Олексіївна, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, українця, громадянина України, номер картки фізичної особи - платника податків НОМЕР_1, який здобув вищу освіту, не працює, неодружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 10.03.2019 о 03 год. 00 хв. керував автомобілем «Opel Vectra», номерний знак НОМЕР_2, який належить на праві власності ОСОБА_5, та рухався по вул. Симиренка, 28 в м. Києві, з ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння в установленому законом порядку (на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, у закладі охорони здоров'я) ОСОБА_2 відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину не визнав та пояснив, що він 10.03.2019 приблизно о 03 год. 00 хв. вийшов до магазину. Повертаючись з магазину додому, він вирішив переставити автомобіль «Opel Vectra», номерний знак НОМЕР_2, ближче до свого будинку. Коли він знаходився біля вказаного автомобіля, то до нього підійшли працівники поліції та сказали, щоб він пройшов огляд на стан сп'яніння. Оскільки він автомобілем не керував, то відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у присутності двох свідків.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, ретельно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 178106 від 10.03.2019, який складений стосовно ОСОБА_2, в якому містяться пояснення останнього, що автомобіль «Opel Vectra», номерний знак НОМЕР_2, він залишив за місцем вчинення правопорушення;

- письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 10.03.2019, відповідно до яких вони були свідками того, як ОСОБА_2 у їх присутності відмовився від проходження огляду для визначення стану сп'яніння, за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» на місці зупинки або у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров'я,

- відеозапис із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) співробітника УПП у м. Києві ДПП, який міститься на диску DVD-R, суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами тощо.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп'яніння.

Як достовірно встановлено у судовому засіданні ОСОБА_2 10.03.2019 приблизно о 03 год. 00 хв. у присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовився від проходження огляду для встановлення стану алкогольного сп'яніння як за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» на місці зупинки, так і у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров'я. Вказане підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 178106 від 10.03.2019, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 від 10.03.2019 та відеозаписом із нагрудної відеокамери (відеореєстратора) співробітника УПП у м. Києві ДПП, який міститься на диску DVD-R.

Також слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення, складений стосовно ОСОБА_2, відповідає положенням ст. 256 КУпАП, а відтак, є належним та допустимим доказом.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які у сукупності не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості та які підтверджують вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке є умисним, грубим та суспільно небезпечним, є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у межах, установлених у санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Накладення такого стягнення на ОСОБА_2 відповідає принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу.

Положеннями ст. 401 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, міститься у ст. 5 вказаного Закону.

Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_2 до осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору, не відноситься, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 9, 23, 401, 245, 251, 252, 266, 283-285, 294 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн 00 к., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 (триста вісімдесят чотири) грн 20 к.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя Святошинського

районного суду міста Києва В.О. Жмудь