Провадження № 33/824/3563/2019 Доповідач у 2 інстанції Дрига А.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді Дриги А.М. за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Воробей І.В., свідка ОСОБА_2 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 1 серпня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого бетонярем в СП ТОВ «Нива Переяславщини», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови суду,ОСОБА_1 11.07.2019 року о 01 год. 00 хв., в м. Києві, по Харківському шосе, 2а, керував автомобілем «ВАЗ 21093», д/н НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена жвавість. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що постанова суду є незаконною, необґрунтованою та прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Так, апелянт зазначає, що судом першої інстанції було порушено його право на захист, оскільки не розглянуто заявлене ним клопотання про передачу матеріалів справи щодо нього на розгляд до Яготинського районного суду Київської області. Зазначає, що огляд на стан сп`яніння проводився працівниками поліції з порушенням встановлених вимог, оскільки ними не було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я, крім того працівники поліції від керування транспортним засобом ОСОБА_1 не відсторонили та не передали транспортний засіб іншим особам. Крім того, вважає, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом. Також зазначає, що судом першої інстанції не було взято до уваги заявлене ним клопотання про виклик свідків. Вважає, що матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження факту наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали адміністративного провадження та доводи скарги, апеляційний суд виходить з наступного.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів, досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є безпідставними.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в адміністративному матеріалі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 163873 від 11.07.2019 року, згідно якого ОСОБА_1 11.07.2019 року о 01 год. 00 хв., в м. Києві, по Харківському шосе, 2а, керував автомобілем «ВАЗ 21093», д/н НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена жвавість. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків (а.с.1); поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких водій ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження медичного огляду у встановленому Законом порядку в лікаря-нарколога та за допомогою приладу «Драгер» для визначення стану сп`яніння (а.с. 2); відеозаписом бодікамери АА 00994, згідно якого ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків (а.с. 4).

Сукупність наведених доказів підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку та порушення ним п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що працівниками поліції не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд в закладі охорони здоров`я, є необґрунтованими оскільки спростовуються наявними в матеріалах провадження доказами, зокрема, відеозаписом з бодікамери, згідно якого ОСОБА_1 у встановленому законом порядку було запропоновано пройти огляд в медичному закладі та від проходження якого він відмовився в присутності двох свідків.

Крім того, необґрунтованими є доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції від керування транспортним засобом ОСОБА_1 не відсторонили та не передали транспортний засіб іншим особам, оскільки в матеріалах справи наявна розписка громадянина ОСОБА_4 від 11.07.2019 року, згідно якої останній підтвердив факт залишення йому на тимчасове зберігання транспортного засобу «ВАЗ 21093», д/н НОМЕР_1 .

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що протокол про адміністративне правопорушення є неналежним доказом, є безпідставним, оскільки протокол про адміністративне правопорушення повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції не було взято до уваги заявлене ним клопотання про виклик свідків, є слушними, проте в матеріалах справи наявні письмові пояснення зазначених свідків, що є достатнім для прийняття рішення в справі. Крім того, свідок ОСОБА_2 під час апеляційного розгляду підтвердив надані ним 11.07.2019 року пояснення щодо відмови гр. ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 про те, що судом не задоволено його клопотання про розгляд справи в Яготинському районному суді Київської області, чим порушено його право на доступ до суду та право на захист, не є підставою для скасування постанови суду, оскільки ст. 276 КУпАП встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП може також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Будь-яких доказів на спростування викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові судді обставин матеріали справи не містять і ОСОБА_1 не надані, зауваження ОСОБА_1 у протоколі відсутні, натомість наявні власноруч написані ним пояснення, згідно яких, від проходження огляду він відмовився, оскільки спізнювався на потяг.

Враховуючи сукупність наведених обставин, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена повністю, підстав для скасування постанови суду першої інстанції та закриття справи за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом не встановлено, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд; -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 1 серпня 2019 року щодо ОСОБА_1 - залишити без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Дрига