Справа № 569/2821/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2019 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Наумова С.В.,

при секретарі Слакві-Марчук Н.В.,

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Рівненській області департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, і.н. НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючого, за ч. 1 ст. 130 КУпАП.,

- зміст ст. 268 КУпАП., ОСОБА_1 розяснено, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 112687, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП., вбачається, що о 00 год. 37 хв., 11.02.2019р. в м. Здолбунів по вул. Мазепи, 24А, водій ОСОБА_1 керував транспортним автомобілем НОМЕР_2, з ознаками наркотичного спяніння, а саме звужені зіниці ока, які не реагують на світло, сповільненість ходи, неприродна блідість. Від проходження медичного огляду в медичному закладі з метою визначення стану наркотичного спяніння відмовився у присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчинені правопорушення за обставин зазначених у протоколі заперечив та просив закрити провадження по справі у звязку з відсутністю події і складу правопорушення. Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП не знаходить свого підтвердження в дійсності, є незаконним та необґрунтованим. Суду повідомив, що у вказаний у протоколі час та день він керував автомобілем та почував себе добре, однак, його безпідставно зупинили працівники поліції та запропонували йому пройти медичне освідчення на виявлення стану наркотичного спяніння, на що він відмовився, оскільки наркотичних засобів ніколи не вживав, в підтвердження чого надав суду довідку ЦПСЗН № 16 від 13.03.2019р.

В судове засідання інспектор СРПП № 1 Здолбунівського ВП ОСОБА_2 не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що стверджується повідомленням, причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань не подав.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1, дослідивши адміністративні матеріали в судовому засіданні, дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Диспозиція ч. 1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 1.6. «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 09.09 2009р. № 400/666, огляд проводиться: уповноваженою особою Державтоінспекції МВС на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 2.5. Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і обєктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані спяніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння.

З урахуванням викладеного, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 11.02.2019р. транспортним засобом в стані наркотичного спяніння. А обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

У разі якщо водій повідомив поліцейському, що відмовляється від огляду з використанням спеціального технічного засобу поліцейським на місці зупинки транспортного засобу та вмотивував свою відмову. Поліцейський повинен залучити двох свідків, які можуть засвідчити факт відмови водія від проходження огляду. При цьому свідками можуть бути лише неупереджені особи. Свідок має чути пропозицію пройти огляд, в який спосіб водію пропонується пройти огляд, які є підстави в поліцейського для проведення огляду, з яких причин водій відмовився від огляду, в котрій годині йому було запропоновано та коли водій відмовився.

У свідків поліцейський відбирає пояснення, де повинні бути викладені всі вище перелічені обставини, свідком яких він став. Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вказують що нібито порушник відмовився проходити огляд у медичному закладі. Однак вони не вказують чи чули взагалі пропозицію інспектора пройти вказаний огляд. Окрім того свідки не попередженні про кримінальну відповідальність.

Суд також звертає увагу на те, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані наркотичного спяніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного спяніння.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

У даному випадку це не було зроблено. А ні в протоколі, а ні в матеріалах справи немає відомостей про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що до протоколу додається рапорт ЄО 831, однак у вищевказаному протоколі та в матеріалах справи він відсутній.

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно розяснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996р. за №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 ст. 130 КУпАП склад адміністративного правопорушення полягає керуванні транспортним засобом в стані наркотичного спяніння.

Із дослідженої в судовому засіданні довідки ЦПСЗН № 16 від 13.03.2019р. вбачається, що ОСОБА_1 на обліку у лікаря нарколога не перебуває.

Таким чином, факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані наркотичного спяніння не доведений та спростовується поясненнями, доказами та дослідженими в судовому засіданні матеріалами про адміністративне правопорушення.

Пояснення свідків, які наявні у матеріалах справи, судом не можуть братися до уваги, так як вони не були попередженні про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показів.

Суд також бере до уваги те, що інспектор СРПП № 1 Здолбунівського ВП ОСОБА_2, який складав вказаний протокол, в судове засідання для надання пояснень не зявився та не надав суду оптичного диску відео - фіксації з камери патрульного.

Згідно ст.ст. 1,8 КУпАП завданням Кодексу є охорона прав і свобод громадян, в тому числі осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, сумлінного виконання своїх обовязків. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Статтями 3,8 Конституції України проголошено, що людина, її права і свободи людини та їх гарантії визнаються в Україні найвищою цінністю, визначають зміст і спрямованість діяльності держави. В Україні визнається і дії принцип верховенства права.

Відповідно до ч. 1ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі „Гурепка проти України" (п.п. 50- 55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України та п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року №7 "Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина" обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, які повинні визнаватися недопустимими.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 112687 від 11.02.2019р. не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при цьому у суді сторони не мають права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, а тому суд вважає за необхідне провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, 247, 283, 284, КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП., - закрити в звязку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду С.В. Наумов