ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2019 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_1, за участю особи, що притягується до відповідальності ОСОБА_2 та його захисника адвоката ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_5, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2019 року, якою провадження у справі щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

закрито за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 01 лютого 2019 року адміністративну справу щодо ОСОБА_2 закрито за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Згідно з оскаржуваною постановою, інспектором патрульної поліції складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_2, відповідно до якого останній 24 листопада 2018 року об 11 годині 40 хвилин, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався на перехресті пр. Гагаріна та вул. Паторжинського в м. Дніпрі, де, перед поворотом ліворуч не переконався в безпечності свого маневру, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Пежо», д/н НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався позаду та виїхав на смугу зустрічного руху. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить постанову скасувати та прийняти нову постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, ОСОБА_4 посилався на те, що в матеріалах справи міститься схема дорожньо-транспортної пригоди, з якої видно, що ОСОБА_2 не переконався у безпечності зміни напрямку руху свого автомобіля, заїхав на полосу руху його автомобіля і скоїв зіткнення із його автомобілем, який рухався прямо без зміни свого напрямку руху. Зазначає, що в письмових поясненнях ОСОБА_2 вказав, що його не бачив, що свідчить про порушення ним п.10.1 ПДР України. При цьому, вказує, що суд першої інстанції змінив фактичні обставини справи і невірно вказав, що він рухався за автомобілем ОСОБА_2, що не відповідає дійсності та спростовується його поясненнями, фототаблицею і протоколом. Вважає, що автомобіль ОСОБА_2 врізався у його автомобіль, що підтверджується отриманими пошкодженнями на автомобілі ОСОБА_2, а тому суд першої інстанції не вірно оцінив докази і застосував норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_4 та його представника, які апеляційну скаргу підтримали, ОСОБА_2 та його захисника, які просили постанову залишити без змін, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Матеріалами провадження встановлено, що дії ОСОБА_2 кваліфіковані працівниками патрульної поліції за ст. 124 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Диспозиція цього адміністративного правопорушення є бланкетною - посилається на правила дорожнього руху, при порушенні яких утворюється склад адміністративного правопорушення. Працівниками патрульної поліції встановлено порушення ОСОБА_2 п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

Згідно з п. 10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Між тим, на переконання колегії суддів, дії водія ОСОБА_2 в умовах дорожньої обстановки, що склалася, хоча і регламентовані п. 10.1 Правил дорожнього руху України, однак не перебувають у причинному звязку з наслідками ДТП.

Як видно з матеріалів справи, та обєктивно було встановлено у судовому засіданні суду першої інстанції, водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, здійснюював маневр повороту наліво з пр. Гагаріна на вул. Паторжинського в м. Дніпрі, де скоїв зіткнення з автомобілем «Пежо», д/н НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався у попутному напрямку.

Надаючи оцінку діям ОСОБА_2 з точки зору їх відповідності вимогам ПДР України, суд апеляційної інстанції виходить з того, що зіткнення сталось з автомобілем, який рухався позаду ОСОБА_2 в попутному напрямку та виїхав на смугу зустрічного руху, що підтверджується схемою місця ДТП та поясненнями ОСОБА_2, долученими до протоколу.

За таких обставин, визнати порушеними п. 10.1 ПДР України ОСОБА_2, суд апеляційної інстанції не може. На переконання суду, враховуючи те, що смуги попутного та зустрічного руху розділені суцільною смугою, що виключає можливість здійснення обгону, ОСОБА_2, маючи намір здійснення маневру повороту ліворуч, повинен був пересвідчитись лише в тому, що не створить перешкод для зустрічного транспорту.

З огляду на те, що небезпека для руху автомобілів виникла зі сторони водія ОСОБА_4М, траєкторію руху якого ОСОБА_2 прогнозувати не міг, підстави визнати обґрунтованими доводи апелянта щодо наявності вини останнього, суд апеляційної інстанції не убачає.

Судом першої інстанції правильно досліджено схему місця ДТП, на якій зафіксовано місце розташування автомобілів після ДТП, отримані автомобілями механічні пошкодження, та місце зіткнення, показання учасників ДТП та надано відповідну оцінку цим доказам, з урахуванням яких суд першої інстанції, вірно оцінив й обстановку та обставини, що склались на ділянці дорозі під час ДТП.

Отже, при розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи, що вина ОСОБА_2 з огляду на наявні в матеріалах справи докази свого підтвердження не знайшла, та відповідно в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2019 року, якою закрито провадження в адміністративній справі щодо ОСОБА_2 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду ОСОБА_1