Справа № 755/5786/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2019 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Галига І.О., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина Держави Ізраїль, тичасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

В с т а н о в и в:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД 173588 від 30 березня 2019 року: ОСОБА_1, 30 березня 2019 року о 02 годині 20 хвилин керував автомобілем «MERCEDES-BENZ» д/н НОМЕР_1, в м. Києві, по п-ту. Визволителів, 1 з ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, метушливість. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, він є громадянином Держави Ізраїль, погано володіє українською мовою, а перекладача йому забезпечено не було та не роз'яснено його права.

Дослідивши матеріали адміністративної справи прихожу до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

При складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз'яснюються його права і обов'язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до вимог п. 12 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції № 1376 від 06 листопада 2015 року, у разі якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача.

Жодних відомостей про участь перекладача в провадженні у даному протоколі не зазначено, доказів того, що ОСОБА_1 розуміє українську мову, та послуги перекладача йому не потрібні суду не надано.

При цьому порушено визначені ст. 268 КУпАП права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до яких така особа має право користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження.

Також, в порушення ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України № 1376 від 06 листопада 2015року, у протоколі про адміністративне правопорушенні, як і в долучених до протоколу матеріалах не містяться пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Європейський Суд з прав людини має сталу практику щодо розгляду справ із дотриманням права на допомогу перекладача як однієї зі складових прав обвинуваченого на захист, у контексті дотримання права на справедливий судовий розгляд, що зафіксовано у декількох рішеннях цього Суду, зокрема: «В контексті права на справедливий судовий розгляд, гарантованого ст.6-3, підпункт (е) означає, що обвинувачений, який не розуміє мови, що використовується, або не розмовляє на ній, має право на безоплатну допомогу перекладача для письмового або усного перекладу всіх документів чи заяв по порушеній проти нього справі, що необхідні йому для розуміння того, що відбувається, та гарантувати його права» (Справа Шабельник проти України, рішення від 19 лютого 2009 року).

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_1, який зазначив, що він не є громадянином України, на підтвердження чого надав паспорт громадянина Держави Ізраїль, погано розуміє українську мову, суд дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням, оскільки в ньому не зазначено жодних відомостей про те, чи ця особа володіє українською мовою, якою ведеться провадження, а у разі якщо така особа не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення повинен був складений за участю перекладача.

Крім того, під час оформлення та складання протоколу про адміністративне правопорушення, не було в повній мірі виконано вимог наказу МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі».

Так протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до статті 254 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан сп'яніння у разі проведення огляду на стан сп'яніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Однак, у даному випадку, цих вимог законодавства та Інструкції не дотримано, в матеріалах справи не міститься даних про отримання (неотримання) особою посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а лише зазначено в протоколі: «тимчасово документи не вилучались, тимчасовий дозвіл на право керування не отримував».

Водночас, з положень ч. 1 ст. 130 КУпАП слідує, що адміністративна відповідальність у даному випадку передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Тобто, у суду відсутні дані, про те чи на момент вчинення адміністративного правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності була водієм, в розумінні ПДР України, чи іншою особою.

Наведене свідчить, що відповідно до зазначеної вище Інструкції, інспектором поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП з порушенням, не з'ясовано всі обставини справи, для об'єктивного її розгляду, а відтак в матеріалах адміністративної справи наявні суперечливі дані, що позбавляє суд під час розгляду справи прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Верховним Судом України визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення (п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14).

Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання, що допущені порушення норм процесуального права при складенні протоколу виключають можливість прийняття законного рішення, в зв'язку з чим справу слід направити на дооформлення, під час якого необхідно усунути вищенаведені порушення.

Керуючись ст.ст. 1, 6, 7, 23, 38, 130, 221, 245, 247, 252, 254, 256, 277, 278, 283 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - повернути до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Києві для усунення вище виявлених судом недоліків та виконання вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя