Справа № 323/889/19
Провадження № 3/323/169/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2019 р.м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі судді Фісун Н.В., за участю секретаря Щербини Л.Г., прокурора Мартиша М.М., адвоката ОСОБА_1, правопорушника ОСОБА_2, розглянувши матеріали, які надійшли з Національної поліції України Департаменту захисту економіки управління захисту економіки в Запорізької області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, працює: депутат Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області, бухгалтер СФГ «Марія», проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

за ч.2 ст.172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 перебуваючи у статусі депутата Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області, будучи згідно з п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. З, ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та абз. 14 ч. 1 ст. 1 цього ж Закону субєктом декларування, приміткою до ст. 172-6 КУпАП субєктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, 29.08.2018 набувши у власність обєкт нерухомості на суму 193 930.00 грн. який перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01.01.2018 (1762 х 50 = 88 100 грн.) та повідомила про суттєві зміни в майновому стані, що виникли у звязку із набуттям у власність кватири лише 14.09.2018, чим порушила вимоги ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП (в редакції Закону № 1700-VII від 14.10.2014) - несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_1 просив провадження у справі про адміністративне правопорушення, що передбачене ч.2 ст. 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_2 закрити у звязку із закінченням строку для притягнення до адміністративної відповідальності. Пояснив, що неможливо погодитись з трактовкою о/у ОСОБА_3 стосовно моменту виявлення правопорушення саме 26.03.2019 року - в день складання зазначеного протоколу, адже цьому передувала ціла робота по отриманню доказів цього правопорушення (в тому числі й шляхом проведення опитування), отримання копій документів, а інформація про подачу декларації - так взагалі була доступною правоохоронцю з самого дня її оприлюднення - 14.09.2018 року.

ОСОБА_2 у судовому засіданні свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6КУпАП, визнала та пояснила, що затримка була повязана із великою зайнятістю, клопотання захисника ОСОБА_1 підтримала.

Прокурор обставини, викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення підтримав, зазначивши про наявність в діях ОСОБА_2 ознак діяння, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, щодо закриття провадження у звязку із закінченням строку для притягнення до адміністративної відповідальності заперечував.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, яка повністю визнала свою провину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6КУпАП, адвоката, прокурора та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.172-6 КУпАП з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.172-6 КУпАП відповідальність настає у разі неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Субєктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу, вчинення діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

При цьому склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.172-6 КУпАП, є формальним, характеризується недодержанням різноманітних правил, коли діяння становить склад проступку незалежно від настання шкідливих наслідків.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність субєктивної сторони даного правопорушення.

Обєктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, виражається у бездіяльності субєктів декларування, а саме неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Відповідно до пп.«в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», субєктами, на яких поширюються дія цього Закону, є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_2 є субєктом декларування та зобовязана у визначений законом порядок подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави.

Відповідно до частини 2 статті 52 Закону, у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції.

Провина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП підтверджується зібраними та дослідженими судом доказами, а саме, протоколом про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП № 154 від 26.03.2019 року, яким встановлено факт вчинення порушення ОСОБА_2І вимог Закону України «Про запобігання корупції» та відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, письмовими поясненнями ОСОБА_2І, рішенням Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області від 23.12.2016 року №02 про початок повноважень депутатів Комишуваської селищної ради, договором купівлі продажу від 29.08.2018 року, а саме квартири № 3 в буднику 48, розташованого по вул. 40 років Перемоги в селі Жовта Круча Оріхівського р-н., Запорізької обл., загальною площею 78,1 кв.м. Стороною у даному договорі, як покупець зазначена ОСОБА_2 Ціна зазначеного договору склала 199 930,00 грн (сто девяносто девять тисяч девятсот тридцять гривень 00 копійок), копією декларації ОСОБА_2І за 2018 рік, повідомленням про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування депутата Комишуваської селищної виборчої комісії Оріхівського району Запорізької області ОСОБА_2 про набуття у власність обєкта нерухомості на суму 199930, 00 грн., який перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01.01.2017 від 14.09.2018 р.

Отже, в діях ОСОБА_2 вбачається склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Однак, згідно з вимогами ч.3ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

З даної норми вбачається, що строк накладення стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, має відраховуватися з дня його виявлення.

Разом з цим, діючим законодавством чітко не визначено, що слід розуміти під виявленням правопорушення.

Згідно з вимогами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності. Про це ЄСПЛ зокрема зазначає у рішеннях «Єлоєв проти України» від 06 листопада 2008 року, «Фельдман проти України» від 08 квітня 2010 року, «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, тощо.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, з вимогою, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов'язків осіб, національні органи зобов'язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Така правова позиція узгоджується зі ст.8 Конституції України, відповідно до якої, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Оперативні працівники Національної поліції, а саме співробітники міжрайонного відділу №1 УЗЕ в Запорізькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, саме до компетенції яких і віднесено виявлення зазначених адміністративних правопорушень та оформлення справ для притягнення винних осіб до відповідальності, здійснювали перевірку наявної та описаної у протоколі №154 інформації та даних з Реєстру, повідомлення про суттєві зміни у фінансовому стані депутата ОСОБА_2, розпочали у вересні 2018 року.

Підтвердженням таких дій правоохоронних органів являються відповідні офіційні повістки (виклики), що були надіслані як особисто ОСОБА_2 так і передавалися через сільську раду.

У вказаних повістках чітко зазначаються підстави для виклику та проведення опитування - «...у зв'язку з проведенням перевірки, яка проводиться з метою дотримання та виконання вимог ЗУ «Про запобігання корупції» суб'єктами, на яких поширюються вимоги даного Закону».

Так дані виклики були ініційовані саме о/у УЗЕ в Запорізькій області ДЗЕ НП України ОСОБА_3 - особою яка і склала зазначений протокол №154.

Один із викликів був направлений о/у ОСОБА_3 26.12.2018 року, про що свідчить відповідний відбиток штампу пошти на листі, та роздруківка з офіційного сайту Укрпошти стосовно відправлення та отримання цього листа.

З огляду на наявний документ - офіційний виклик правоохоронного органу, який вже розпочав проводити перевірку до його направлення, з 26.12.2018 року правоохоронні органи вже виявили описану у протоколі №154 невідповідність подання інформації (декларації) про суттєву зміну свого фінансового стану, особою яку перевіряють.

Відтак з моменту такого виклику (вже розпочатої перевірки) до складання протоколу про адміністративне правопорушення минуло три календарні місяці та шість днів. А на момент розгляду справи у суді - чотири місяці.

Викладене свідчить про те, що на час розгляду справи судом строки, передбачені ст.38 КУпАП, закінчились.

Посилання прокурора на те, що датою виявлення правопорушення в даному випадку є 26.03.2019 року, тобто день складання протоколу, про що і зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, є необґрунтованими, оскільки несвоєчасне проведення ефективної адміністративної перевірки не може бути підставою для штучного подовження строків, визначених у ст.38 КУпАП.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 25 травня 1998 року «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов'язані з корупцією».

Таким чином, на момент розгляду судом даної справи закінчились строки, передбачені ст.38 КУпАП, що є підставою для закриття провадження в справі відповідно до вимог п.7 ч.1ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 38, 172-6, 245, 247, 268, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, що передбачене ч.2 ст. 172-6 КУпАП відносно ОСОБА_2 закрити у звязку із закінченням строку для притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Оріхівський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_4