Код суду 233 № 233/6795/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року м. Костянтинівка

Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Леміщенко О.О., розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Краснокутськ Краснокутського району Харківської області, громадянина України, військовослужбовця військової служби за контрактом, військове звання старший солдат, обіймає посаду механіка-водія 2 зенітного ракетного взводу зенітної ракетної батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за місцем розташування військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, і якому роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Визначення засад оборони України та підготовки держави до оборони, порядок та підстави призову на військову службу, умови її проходження, правове регулювання соціального і правового статусу військовослужбовців визначаються Законом України «Про оборону України», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу». Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Указами Президента України та іншими підзаконними актами.

За змістом статті 3 Закону України «Про оборону України» підготовка держави до оборони в мирний час включає, зокрема, забезпечення Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та правоохоронних органів підготовленими кадрами, озброєнням, військовою та іншою технікою, продовольством, речовим майном, іншими матеріальними та фінансовими ресурсами; розвиток військово-технічного співробітництва з іншими державами з метою забезпечення Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, та правоохоронних органів озброєнням, військовою технікою і майном, які не виробляються в Україні; підготовку національної економіки, території, органів державної влади, органів військового управління, органів місцевого самоврядування, а також населення до дій в особливий період.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування. Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань. Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано. Демобілізація - комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу (стаття 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

Таким чином, особливий період закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.

Рішень про закінчення такого періоду на час розгляду справи Президент України не приймав, тобто, особливий період діє в Україні від 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» і до теперішнього часу.

04 жовтня 2019 року о 18-00 год., в умовах особливого періоду, військовослужбовець військової служби за контрактом механік-водій 2 зенітного ракетного взводу зенітної ракетної батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , старший солдат ОСОБА_1 , перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 , розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , був виявлений представниками військової частини з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, стійкий запах алкоголю з ротової порожнини. Після чого ОСОБА_1 було запропоновано перевіритися на стан алкогольного сп`яніння, на що останній погодився, згідно з висновком КНП «Багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування Костянтинівської міської ради» від 04.10.2019 року № 137 ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (1,9 проміле). Таким чином, ОСОБА_1 перебував на території військової частини НОМЕР_1 у нетверезому стані, в умовах особливого періоду, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного правопорушення визнав у повному обсязі, пояснив, що він дійсно 04 жовтня 2019 року на території свого підрозділу військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 вживав алкогольні напої, щиро каявся. У разі призначення йому адміністративного стягнення у вигляді штрафу, просив розстрочити йому сплату штрафу.

Крім повного визнання вини ОСОБА_1 , його вина підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду, складеного 04 жовтня 2019 року о 20 год. 30 хв., відповідно до якого старший солдат ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (1,9 проміле), поясненнями заступника командира з озброєння ОСОБА_2 та іншими матеріалами справи.

За таких обставин, вважаю, що вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, є доведеною.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, ставлення до скоєного, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Згідно зі ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ч. 2 ст. 301 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом. Статтею 33 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Враховуючи те, що на ОСОБА_1 має на утриманні неповнолітню дитину, приходжу до висновку, що наявні законні підстави для розстрочки виконання постанови про накладання адміністративного стягнення строком на 5 місяців.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 , його необхідно звільнити від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 24, 27, 33, 40-1, 172-20 ч. 3, 283, 301, 304 КУпАП, ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 215 (двісті п`ятнадцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 3655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп.

Розстрочити ОСОБА_1 сплату штрафу на 5 (п`ять) місяців, зобов`язавши його сплачувати по 731 (сімсот тридцять одній) грн. 00 коп., щомісячно до повного погашення всієї суми.

Штраф слід перерахувати на рахунок (IBAN) UA6005238, отримувач Костянтин. УК/Костянтин р-н/21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37890775, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), ККДБ 21081100.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП. Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців після набрання нею законної сили.

Суддя О.О. Леміщенко