справа №619/1583/19
провадження №3/619/462/19
ПОСТАНОВА

іменем України

23 квітня 2019 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення у відношенні:
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

який притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.2041 КУпАП,

встановив:

20 квітня 2019 року о 20 год 00 хв ОСОБА_2 у пішому порядку намагався незаконно перетнути державний кордон України поза пунктами пропуску через державний кордон України на напрямку: н.п. Ветеринарне (Україна) - н.п. Щетинівка (РФ), в районі інформаційно попереджувального знаку №1386, чим порушив п.2 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених Постановою КМ України №57 від 27.01.1995.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення громадянин ОСОБА_2 був затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» 20.04.2019 о 20 год 00 хв на відстані близько 10 метрів від лінії державного кордону України. 23 квітня 2019 року ОСОБА_2 був звільнений на підставі встановлення особи.

У судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Відповідно до ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) поширює на провадження у справах про адміністративні правопорушення стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, тобто норми кримінального процесуального законодавства.

У справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 року, заява №16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн, ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».

Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення доказана у повному обсязі та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.2041 КУпАП, тобто спроба незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України.

Згідно ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно ст.34 КУпАП, щире розкаяння винного, суддя визнає обставиною, що пом'якшує відповідальність за адміністративне правопорушення.

Згідно ст.35 КУпАП, обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддею не встановлено.

Таким чином, з огляду на характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу ОСОБА_2, ступінь його вини за адміністративне правопорушення, суддя дійшов висновку про накладення адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту в межах санкції ч.1 ст.2041 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.327 КУпАП, строк адміністративного затримання зараховується до строку адміністративного арешту.

Так як ОСОБА_2 був у встановленому порядку затриманим, то відповідно до ч.1 ст.327 КУпАП суд зараховує строк адміністративного затримання до строку адміністративного арешту

Відповідно до ст.401 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п.п.5 п.4 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI, ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення: 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23 листопада 2018 року №2629-VIII, прожитковий мінімум для працездатних осіб на 1 січня 2019 року встановлений в розмірі 1921 гривня.

Так як на ОСОБА_2 накладається адміністративне стягнення, то відповідно до ст.401 КУпАП йому необхідно сплатити судовий збір

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.ст.2041 ч.1, 283, 284, 327 КУпАП, суд

постановив:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.2041 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 2 (дві) доби.

Строк адміністративного затримання зараховувати до строку адміністративного арешту.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 384,20 грн судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Є. А. Болибок