Справа № 314/3938/19
Провадження № 3/314/1017/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.10.2019 року м. Вільнянськ

Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Кіяшко В.О., секретар судового засідання Павлівська І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, займав посаду молодшого інспектора 1-ї категорії відділу режиму і охорони, прапорщика внутрішньої служби ДУ «Вільнянська УВП (№ 11)», який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Вільнянським РВ ГУМВС України в Запорізькій області 15.08.2001 року, РНОКПП НОМЕР_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

за участю: прокурора Коваленка О.О.,

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

встановив:

03.09.2019 року до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшов адміністративний матеріал у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , якого 16.10.2018 року звільнено з посади молодшого інспектора 1-ї категорії відділу режиму охорони ДУ «Вільнянська установа виконання покарань (№11)» та маючи звання прапорщика внутрішньої служби, будучи згідно з п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3, ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», приміткою до ст. 172-6 КУпАП суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, достовірно знаючи про необхідність подати у період часу з 01.01.2019 по 01.04.2019 декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік, у порушення вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 3, подав її несвоєчасно, лише 23.04.2019, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування

Відповідно до п. 1 примітки до ст. 172-6 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частини першої та другої ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язанні подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що до осіб, які зобов`язані подавати декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, визначені ч. 1 та ч. 2 цієї статті, відносяться особи, зазначені у п. 1, п.п. «а» і «в» п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону.

Згідно з п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби .

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 перебуваючи з 09.03.2012 року по 16.10.2018 року на посаді молодшого інспектора 1-ї категорії відділу режиму охорони ДУ «Вільнянська установа виконання покарань(№11)» та маючи звання прапорщика внутрішньої служби, відповідно до ч. 1 примітки до ст. 172-6 КУпАП, п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Абзацом 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Отже, ОСОБА_1 , будучи відповідно до п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3, ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», подав декларацію несвоєчасно, лише 23.04.2019 року.

Суд, вислухав учасників справи, перевіривши матеріали, долучені до протоколу, повно і всебічно з`ясувавши обставини, приходить до наступних висновків.

Таким чином, ОСОБА_1 , якого 16.10.2018 звільнено з посади молодшого інспектора 1-ї категорії відділу режиму охорони ДУ «Вільнянська установа виконання покарань (№ 11)» та маючи звання прапорщика внутрішньої служби, відповідно до ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язаний до 01.04.2019 подати декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік.

При цьому, будь-яких обставин, які б об`єктивно унеможливлювали подання ОСОБА_1 декларації у передбачений Законом строк, не вбачається.

Отже, матеріалами справи доведено, що ОСОБА_1 вчасно не подано декларацію. Протокол про адміністративне правопорушення складено 28.08.2019 року, при цьому, фактичним днем виявлення вказаного порушення є 09.04.2019 року (Повідомлення Національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування).

Таким чином, проаналізувавши досліджені докази, суд дійшов висновку, що у своїй сукупності вони підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення. Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Разом з цим, діючим законодавством чітко не визначено, що слід розуміти під виявленням правопорушення.

Згідно з вимогами ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності. Про це ЄСПЛ зокрема зазначає у рішеннях «Єлоєв проти України» від 06 листопада 2008 року, «Фельдман проти України» від 08 квітня 2010 року, «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, тощо.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, з вимогою, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Така правова позиція узгоджується зі ст. 8 Конституції України, відповідно до якої, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що станом на датурозгляду справи, закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст. 38, п.7 ст. 247 КУпАП, суд, -

постановив:

на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити, у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.О. Кіяшко

04.10.2019