Справа № 744/574/19 Головуючий у 1 інстанції Гнип О. І.
Провадження № 33/4823/351/19
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2019 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,

за участі особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Семенівського районного суду Чернігівської області від 06 травня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 384 грн. 20 коп.

Як встановив суд, ОСОБА_1 12 квітня 2019 року о 14 год. 40 хв. на автодорозі по вул. Широкий План, біля будинку №17 в м. Семенівка, Чернігівської області керував мопедом марки «Дельта», без номерного знаку, з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її, та закрити провадження по справі.

На підтвердження своїх вимог вказує, що місцевим судом, в порушення вимог ст. 256 КУпАП, було порушено його право на захист, оскільки розгляд справи було здійснено без його особистої участі, оскільки його не було належним чином повідомлено про час та дату розгляду даного провадження. Крім того, звертає увагу суду на те, що сержант поліції Наполов Д .М. , який не є правомочною особою розглядати справи про адміністративні правопорушення, вийшов за межі своїх повноважень, та під час складання протоколу призначив дату і час розгляду справи

Просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, так як справу було розглянуто без його участі в зв`язку з неналежним повідомленням його про час і дату розгляду справи, а копію постанови не було направлено на його адресу.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримання поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову судді по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи доводи ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, на думку суду, є обґрунтованими і поважними, а тому клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

За змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП притягненню до адміністративної відповідальності підлягають особи, що здійснюють керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно п 2.5. Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Із матеріалів справи вбачається, що працівниками поліції був зупинений транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , який перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, не стійка хода, та від проходження на стан сп`яніння у встановленому законом порядку як за допомогою приладу «Алкотест» та і в умовах медичного закладу відмовився у присутності двох свідків.

Не зважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_1 , вона підтверджується даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, який є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій особою правопорушником, і є одним з джерел доказів, відповідно до якого, ОСОБА_1 12 квітня 2019 року о 14 год. 40 хв. на автодорозі по вул. Широкий План, біля будинку №17 в м. Семенівка, Чернігівської області керував мопедом марки «Дельта», без номерного знаку, з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у присутності двох свідків.

Доводи апеляційної скарги про недопустимість цього протоколу як доказу є необґрунтованими, оскільки він складений уповноваженою на те посадовою особою Національної поліції та зміст цього документу відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» №1395 від 07 листопада 2015 року.

Крім того, у вказаному документі наявний підпис ОСОБА_1 про ознайомлення його з протоколом та роз`яснення йому прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також в ньому міститься власноручне пояснення особи правопорушника, де зазначено про те, що він пояснення буде надавати в суді (а. с. 1).

Викладені в протоколі про адміністративне правопорушення дані були засвідчені власноручними підписами свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , , які були присутні під час складання вказаного протоколу про адміністративне правопорушення, та достовірність яких не викликає сумнівів у суду.

Таким чином, протокол про адміністративні правопорушення складено вірно, з дотриманням положень ст. 256 КУпАП України, докази в матеріалах справи є послідовними та несуперечливими, повністю дослідженими судом в судовому засіданні, що спростовує твердження апелянта щодо формальності та неповноти розгляду справи.

Щодо посилання ОСОБА_1 про зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення дати та часу розгляду даного протоколу судом, хоча і знайшло своє підтвердження, але не спростовує наявності вини у вчиненні даного адміністративного правопорушення, а лише свідчить про перевищення поліцейським меж покладених на нього обов`язків, що саме по собі як результат не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження по справі.

В зв`язку із викладеним, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, а саме у відмові на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану сп`яніння, повністю доведена.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані судом за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ч. 1ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Посилання особи правопорушника про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, є таким, що не знайшло свого підтвердження під час перевірки доказів, які були предметом дослідження як в суді першої інстанції, так і під час перегляду справи апеляційним судом, в зв`язку з чим, така позиція ОСОБА_1 розцінюється судом апеляційної інстанції як захисна, та направлена на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про істотне порушення місцевим судом вимог ст. 268 КУпАП є такими, що хоча і знайшли своє підтвердження, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, суд намагався сповістити ОСОБА_1 про час та місце розгляду його справи за допомогою судових повісток, однак, вручені адресату вони не були, про що свідчить поштова довідка на конверті, (а.с. 16,17, 18), однак це не є підставою для скасування рішення, оскільки ст. 268 КУпАП визначений вичерпний перелік категорій справ про адміністративні правопорушення, участь у розгляді яких передбачає обов`язкову участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, проте ст. 130 КУпАП до цього переліку не входить.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Права, передбачені ст. 268 КУпАП, які на думку правопорушника були порушені під час розгляду справи в суді першої інстанції, були повністю поновлені під час розгляду справи в апеляційному суді, якими він скористався, взявши участь у розгляді даної справи в суді апеляційної інстанції.

Порушень закону, що тягнуть скасування постанови суду, як про це просив апелянт у своїй апеляційній скарзі, при апеляційному розгляді справи не було встановлено.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови судді не вбачається.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Семенівського районного суду Чернігівської області від 06 травня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач