Справа № 525/1156/18
Провадження №3-в/525/1/2019

П О С Т А Н О В А

15.03.2019 року Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Хоролець В.В., при секретарі Хоменко М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відстрочення виконання постанови Великобагачанського районного суду Полтавської області від 04.12.2018 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 04.12.2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП та накладеного стягнення у виді мінімального штрафу в розмірі 17000 грн. на користь держави без конфіскації виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення; також стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 352 грн.40 коп. (а.с.30).

Копію даної постанови ОСОБА_1 отримав 19.12.2018 року, що вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.32). Апеляційну скаргу на вищевказану постанову суду ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не подавав, відповідно, постанова Великобагачанського районного суду Полтавської області від 04.12.2018 року набрала законної сили.

09.01.2019 року до Великобагачанського районного суду Полтавської області надійшла заява ОСОБА_1 про відстрочення виконання постанови Великобагачанського районного суду від 04.12.2018 року, посилаючись на те, що Полтавським окружним адміністративним судом відкрито провадження в адміністративній справі №440/4382/18 за позовом ТОВ «Білагро» до Державної екологічної інспекції Центрального округу про визнання протиправними та скасування наказу, направлення, припису (а.с.а.с.33,34-35).

Не дивлячись на те, що у заяві міститься посилання на положення ст.435 ЦПК України, суд розглядає вищевказану заяву ОСОБА_1 за правилами ст.301 КУпАП, оскільки постанова Великобагачанського районного суду Полтавської області від 04.12.2018 року виносилися та стягнення накладалося в межах справи про адміністративне правопорушення, тобто за правилами КУпАП.

Розгляд даної заяви відкладався з поважних причин, останнє судове засідання призначено на 15.03.2019 року, про день і час розгляду вищевказаної заяви ОСОБА_1 повідомлений належним чином шляхом передання судової повістки.

Вивчивши доводи заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання постанови суду у справі про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про відстрочення про відстрочення виконання постанови Великобагачанського районного суду Полтавської області від 04.12.2018 року не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Згідно ст.124 Конституції України судові рішення є обовязковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст.298 КУпАП, постанова про накладання адміністративного стягнення є обов'язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Згідно зі ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш, як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п'ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ч.2 ст.301, ст.304 КУпАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом. Питання, звязані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно з ч.1 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення.

Відповідно до розяснень, викладених в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», при вирішення заяв про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання, суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Відповідно до ч.5 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обовязковими для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Відповідно до частини 6 цієї статті, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Так, Верховний Суд у своїй постанові від 21.02.2019 року при розгляді питання про відстрочення виконання судового рішення вказав, що відстрочка виконання судового рішення це відтермінування у часі належного строку виконання рішення суду в цілому; надання відстрочки судом полягає у визначенні нової конкретної, більш пізньої ніж первинна, дати, з настанням якої й після завершення строку відстрочки, рішення має бути виконано повністю. При розгляді заяв щодо відстрочки виконання рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та обєктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстави для відтермінування знаходиться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку до повного виконання рішення суду. При цьому, надання відстрочки виконання рішення суду не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника.

З урахуванням вищевикладеного та того, що заявником не було надано доказів наявності обставин, передбачених ч.1 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» , а також тих, які підлягають доведенню з урахуванням правової позиції Верховного Суду, висловленої у його постанові від 21.02.2019 року, а також враховуючи, що положеннями КУпАП не передбачено наявності інших обставин (підстав), при існуванні яких можливо відстрочити виконання постанови про накладення адміністративного стягнення (відповідно, сама по собі наявність поданого позову ТОВ «Білагро» до Державної екологічної інспекції Центрального округу про визнання протиправними та скасування наказу, направлення, припису не може бути підставою для відстрочення виконання постанови у справі про адміністративне правопорушення) у виді штрафу, тому необхідно дійти висновку про відсутність на даний час передбачених законом підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання постанови Великобагачанського районного суду Полтавської області від 04.12.2018 року в межах доводів поданої заяви від 09.01.2019 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.124 Конституції України, ст.33 Закону України «Про виконавче провадження», ч.ч.5,6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст.298,301,304,307 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 від 09.01.2019 року про відстрочення виконання постанови Великобагачанського районного суду Полтавської області від 04.12.2018 року (щодо сплати штрафу та судового збору) - відмовити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Великобагачанський районний суд Полтавської області.

Суддя В.В. Хоролець