Справа № 471/671/19
Провадження №3/471/413/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

31 жовтня 2019 року

Суддя Братського районного суду Миколаївської області Скарницька І.Б., за участю секретаря Романчук О.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Братського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Братське Братського району Миколаївської області, громадянина України, одруженого, не утриманні неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, маючого ІІІ групи інвалідності, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Братським РВ УМВС України в Миколаївській області 22 жовтня 2001 року, протягом року притягувався до адміністративної відповідальності постановою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 06.08.2019 року з накладенням стягнення у вигляді штрафу,

за ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 267142 від 29.08.2019 року, 28.08.2019 року близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою по АДРЕСА_2 , вчинив сварку зі своєю дружиною ОСОБА_2 в ході якої виражався на її адресу нецензурною лайкою, виганяв з будинку, на зауваження припинити не реагував, чим вчинив відносно останньої домашнє насильство психологічного характеру.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину визнав повністю та підтвердив обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Обставини скоєння правопорушення, підтверджуються даними протоколу серії АПР18 267142 від 29.08.2019 року, поясненнями потерпілої ОСОБА_2

Кваліфікуючи дії ОСОБА_1 , суд виходив із положень Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07 грудня 2017 року № 2229 -VIII, який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства ( далі Закон).

Зокрема, із положень п. 3 ст. 1 Закону, згідно яких домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

У свою чергу, особа, яка постраждала від домашнього насильства це - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі ( п. 8 ст. 1 Закону).

А психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи ( п. 14 Закону).

У цьому контексті, суд ураховував той факт, що потерпіла мала побоювання за свою безпеку, поза як, звернулась до органу Національної поліції, що достовірно установлено судом із даних рапорту про прийняття її заяви.

Враховуючи вищевикладене, характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, який протягом року притягувався до адміністративної відповідальності, не працює, суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні в ході слухання справи доведено вину ОСОБА_1 в скоєні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, тому, з урахуванням усіх обставин, вважає необхідним призначити, передбачене санкцією ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, покарання у вигляді адміністративного арешту.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 283-284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та призначити покарання у вигляді 15 (п`ятнадцяти) діб адміністративного арешту.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок на користь держави - отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA6026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду через Братський районний суд Миколаївської області.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення.

Суддя Скарницька І.Б.