Справа № 163/468/19 Провадження № 33/802/242/19 Головуючий у 1 інстанції: Чишій С. С.
Категорія: ст.ст.471, 472 МК України Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2019 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П.,

з участю представника митниці ОСОБА_1,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2,

розглянувши апеляційну скаргу т.в.о. заступника начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_3 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 15 березня 2019 року щодо ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.471 МК України із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень, провадження у справі за ст.472 МК України закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок судового збору.

Вилучену за даним протоколом мікроскоп "ОРТІКА" постановлено повернути ОСОБА_2 для проведення митного оформлення згідно з чинним законодавством.

Оскаржуваною постановою судді Кисіль Н.І. визнана винною у тому, що вона, слідуючи 16.01.2019 з ОСОБА_4 в Україну через пункт пропуску "Устилуг" митного поста "Володимир-Волинський" Волинської митниці ДФС пасажиром автомобіля "Фольксваген", номерний знак НОМЕР_1, порушила порядок проходження митного контролю в зоні спрощеного митного контролю, переміщуючи понад неоподатковувану норму мікроскоп "ОРТІКА" вартістю 43 870,05 гривень, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.471 МК України.

Крім цього, ОСОБА_2 ставилось у провину те, що вона, за вищевикладених обставин, не задекларувала за встановленою формою вказаний товар, який, згідно ст.374 МК України, підлягав обовязковому письмовому декларуванню, використавши, всупереч вимог ст.ст.366, 374 МК України, смугу руху «зелений коридор», як форму декларування, шляхом вчинення дій, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

В апеляційній скарзі т.в.о. заступника начальника Волинської митниці ДФС просить скасувати постанову судді та ухвалити нове судове рішення, яким визнати ОСОБА_2 винною у порушенні митних правил за ст.ст.471, 472 МК України, наклавши на неї стягнення в межах санкцій даних норм Закону. Посилається на те, що суддя безпідставно дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України. Так, вона своїми діями обрала спрощену форму митного контролю «зелений коридор», отримавши відповідний талон для проходження даним коридором, тим самим порушила вимоги ст.366 МК України.

На думку апелянта, в матеріалах справи наявні достатні докази того, що ОСОБА_2 вчинила також правопорушення, передбачене ст.472 МК України.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника митниці ОСОБА_1, який підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі та просив її задовольнити, міркування ОСОБА_2, яка заперечила апеляційну скаргу і просила рішення судді залишити без змін, перевіривши доводи скарги та вивчивши матеріали справи, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновки суду про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, не оспорюється і в апеляційній скарзі т.в.о. заступника начальника митниці.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку і про відсутність у діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.

У відповідності до вимог ст.472 МК України адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов'язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об'єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

Як убачається із матеріалів справи, під час проходження митного контролю по «зеленому коридору» вона заявила про переміщуваний нею товар та предявила його для огляду, тобто вчинила усне декларування свого товару.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 митна декларація для письмового декларування товару співробітниками митниці не надавалась, що обєктивно доводиться відсутністю її у матеріалах справи, як і відсутністю протоколу, у якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_2 від заповнення митної декларації і подання її до митного контролю.

Отже, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що переміщення через митний кордон України товарів, які підлягають обовязковому письмовому декларуванню та оподаткуванню, ОСОБА_2, яка за формою проходження митного контролю обрала смугу спрощеного митного контролю «зелений коридор» та під час проходження митного контролю усно заявила про його переміщення, вказує лише на порушення останньою порядку проходження спрощеного митного контролю, що в повному обсязі охоплюється складом правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, та додаткової кваліфікації за ознаками правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, не потребує.

На підставі наведеного, вважаю, що місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, та закриття провадження у справі в цій частині на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова судді є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу т.в.о. заступника начальника Волинської митниці ДФС ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 15 березня 2019 року щодо ОСОБА_2 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов