КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Мельник В.В., за участю:

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 01 квітня 2019 року відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 01.04.2019 об`єднано матеріали про адміністративне правопорушення по справі № 753/23961/18 з матеріалами про адміністративне правопорушення по справі № 753/23964/18 в одне провадження, та присвоєно справі єдиний унікальний № 753/23961/18.

ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 гривень в дохід держави, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 гривні 20 копійок на користь держави.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 23.11.2018, о 23 год. 58 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Санг Йонг", державний номер НОМЕР_1 по проспекту М. Бажана у м. Києві, на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою проблискового маячка червоного кольору та спецсигналу сирени не зупинився та продовжував рух, у подальшому був зупинений шляхом переслідування, чим порушив п. 2.4 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року України (надалі - Правил), тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-2 КУпАП.

Крім того, 23.11.2018, о 23 год. 58 хв., ОСОБА_1 керував автомобілем "Санг Йонг", державний номер НОМЕР_1 по проспекту М. Бажана у м. Києві з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, захисник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді місцевого суду скасувати, та закрити провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на порушення суддею місцевого суду норм процесуального права.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначав, що суддя місцевого суду не задовольнив клопотання сторони захисту про виклик для допиту інспектора поліції та вказаних у протоколі свідків. Однак після дослідження суддею місцевого суду наявного у справі відеозапису із нагрудної камери поліцейського, суддею встановлено відсутність даних про факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та присутність свідків на місці події, у зв`язку з чим суддя вдався до самостійного збирання доказів, та викликав для допиту поліцейського.

Суддею місцевого суду, всупереч запереченням сторони захисту, долучено до справи недопустимий доказ шляхом копіювання на диск відеозапису з мобільного телефону свідка.

Матеріали справи та відеозапис місця події не містять даних про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не зупинявся на вимогу поліцейських, та у присутності двох свідків відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння.

У протоколах про адміністративні правопорушення відсутні пояснення правопорушника, та відсутні відомості про його відмову від надання пояснень.

Крім того, на переконання захисника, суддя місцевого суду 21.02.2019 незаконно зупинив провадження у справі шляхом прийняття відповідної постанови, яка не передбачена діючим КУпАП, унаслідок чого притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відбулося поза межами передбаченого ст. 38 КУпАП строку.

Суддя місцевого суду безпідставно залишив без розгляду заяву захисника про відвід, мотивуючи таке рішення зловживанням захисником своїми правами.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_5, які підтримали подану апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та додані до апеляційної скарги документи, переглянувши наявний у справі відеозапис, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Як убачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, у судовому засіданні в суді першої інстанції 01.04.2019 захисник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 подав заяву про відвід головуючого судді у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 /а.с. 66/.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Відповідно до п. 26 рішення Європейського суду з прав людини «Де Куббер проти Бельгії» (Заява № 9186/80) від 26 жовтня 1984 р., «правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться», тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений.

Відповідно до п. 104 рішення Європейського суду з прав людини «Олександр Волков проти України» (Заява № 21722/11) від 09 квітня 2013 р., набуло статусу остаточного 27 травня 2013 р., як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

З метою усунення у стороннього спостерігача сумнівів у неупередженості судді, а також, у сприянні підтримці до зростанню довіри представників юридичної професії і сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів, судді першої інстанції належало передати вказану заяву про відвід для здійснення автоматичного розподілу, з передачею його для розгляду іншому судді.

Однак, як убачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, суддею місцевого суду після надходження заяви захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 від 01.04.2019 про відвід головуючого судді у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , вищевказаних дій не вчинено.

Матеріали справи не містять процесуального рішення про вирішення заяви про відвід іншим суддею.

Прийнявши рішення про залишення заяви про відвід головуючого у справі без розгляду, суддя не звернув увагу на те, що таке вирішення заяви про відвід при розгляді справи про адміністративне правопорушення головуючим у справі суперечить усталеній практиці Європейського суду з прав людини.

Крім того, як убачається із матеріалів справи, постановою судді місцевого суду від 21.02.2019 зупинено строк розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП на час його лікування, до моменту відновлення такого строку /а.с. 39/ .

Вважаю вказану постановою суду такою, що прийнята не у спосіб, передбачений КУпАП.

У відповідності до ч. 4 ст. 277 КУпАП, строк розгляду адміністративних справ про адміністративні корупційні правопорушення зупиняється судом у разі якщо особа, щодо якої складено протокол про адміністративне корупційне правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з`явитися (хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці тощо).

Чинним КУпАП не передбачено можливість зупинення строку розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку, передбачені ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, та з підстав тимчасової непрацездатності особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушенння.

Згідно ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Зазначений перелік постанов по справі про адміністративне правопорушення є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до частин 1-2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Ухвалюючи рішення про зупинення строку розгляду справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, які не віднесені до категорії корупційних, суддя місцевого суду прийняв таку постанову, винесення якої не передбачено вимогами ст. 284 КУпАП.

Ураховуючи вищенаведене, суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення безпідставно зупинив строк розгляду справи, та за наявності невирішеної у процесуальному порядку заяви про відвід, прийняв постанову, яка не відповідає вимогам законності, у зв`язку з чим постанова судді місцевого суду підлягає скасуванню, з прийняттям нової постанови.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши під час апеляційного розгляду наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності, приходжу до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у невиконанні вимог поліцейськогопро зупинку транспортного засобу, та у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, виходячи з наступного.

Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.5 Правил, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-3, 5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 122-2 КУпАП.

Згідно п. 2.4 Правил, на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, підтверджується даними дослідженого судом першої інстанції протоколу по адміністративне правопорушення від 24.11.2018, відповідно до якого, 23.11.2018, о 23 год. 58 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Санг Йонг", державний номер НОМЕР_1 по проспекту М. Бажана у м. Києві, на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою проблискового маячка червоного кольору та спецсигналу сирени не зупинився та продовжував рух, у подальшому був зупинений шляхом переслідування, чим порушив п. 2.4 Правил /а.с. 1/; даними відеозапису, з якого убачається, як працівники поліції подавали звуковий сигнал про зупинку автомобілю "Санг Йонг", який рухався попереду, однак останній не зупинився, у зв`язку з чим працівниками поліції здійснено переслідування останнього до повної зупинки його транспортного засобу /а.с. 67/; поясненнями допитаного суддею місцевого суду інспектора патрульної поліції ОСОБА_2 .

Наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується даними протоколу по адміністративне правопорушення від 24.11.2018, згідно даних якого, 23.11.2018, о 23 год. 58 хв., ОСОБА_1 керував автомобілем "Санг Йонг", державний номер НОМЕР_1 по проспекту М. Бажана у м. Києві з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил/а.с. 1/, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 24.11.2018 про те, що у їх присутності водій ОСОБА_1 24.11.2018 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння /а.с. 3/; даними відеозапису з нагрудної камери поліцейського, на якій зафіксовано пропозицію ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння та відмову останнього від такого огляду у присутності двох свідків /а.с. 6/; поясненнями допитаного суддею місцевого суду інспектора патрульної поліції ОСОБА_2 .

Дослідженими матеріалами спростовуються доводи апелянта про відсутність у матеріалах справи доказів його винуватості у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обгрунтованих доводів, які б стали безумовними підставами для закриття провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Згідно з вимогами п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, в справах про адміністративні правопорушення, підвідомчих суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше ніж через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше ніж через три місяці з дня його виявлення.

Оскільки з моменту вчинення 24.11.2018 ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, сплинуло 3 місяці, на нього не може бути накладено стягнення відповідно до вимог ст. 38 КУпАП, а тому провадження по даній справі згідно п. 7 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

З урахуванням наведеного, на підставі викладеного, у порядку ч. 7 ст. 294 КУпАП, приходжу до висновку про необхідність скасування постанови судді місцевого суду, та прийняття нової постанови про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 01 квітня 2019 року відносно ОСОБА_1 скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.В. Мельник