ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/1262/19 Головуючий І інстанції Сіренко Ю.Ю.
Справа № 646/4463/19 Доповідач Кружиліна О.А.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2019 року Харківський апеляційний суд у складі судді

судової палати з розгляду кримінальних справ- Кружиліної О.А.
за участю секретаря - Шалімової Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Бірючинського Едуарда Олександровича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Червонозаводського районного суду міста Харкова від 16 вересня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

16 червня 2019 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 202738 стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Згідно з вказаним протоколом 16 червня 2019 року о 16 годині 15 хвилин в м.Харків, вул.Безлюдівська, 30, громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер 6820 та в закладі охорони здоров`я КЗОЗ ОНД за адресою: м.Харків, вул.Шевченка, 26, відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постановою судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 16 вересня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнено з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 384,20 гривень.

Не погодившись з вказаною постановою, захисник ОСОБА_1 адвокат Бірючинський Е.О. подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на значне порушення норм процесуального права.

В протоколі містяться виправлення в адресі, за якою складався протокол.

Матеріали справи не містять жодних доказів керування Шпітьковим автомобілем Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 .

Пояснення свідків тотожні, написані одним почерком, не містять відомостей хто прийняв пояснення та відмітки про те, чи написані вони власноруч чи зі слів свідків, свідків не попереджено про кримінальну відповідальність.

ОСОБА_1 не з`явився у судове засідання, так як у цей час перебував у службовому відрядженні, однак в оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 в судовому засіданні 11.09.2019 вину не визнав та заперечував проти складеного протоколу, так як не перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Під час розгляду справи 11.09.2019, повторно переглянувши відеозапис, суддя повідомила захисника, що вона закінчила розгляд справи, копію постанови захисник може отримати 13.09.2019, а 14.09.2019 (субота) захисник отримав смс-повідомлення про те, що о 10:40 16.09.2019 знову відбудеться судове засідання.

Вважає, що допит свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без участі ОСОБА_1 та його захисника, є протиправним, а покази, надані свідками є неналежними доказами. Крім того свідок ОСОБА_3 не бачив факту зупинки транспортного засобу, бо був запрошений працівниками поліції вже під час складання протоколу, а поліцейський не надав свідчень про обставини зупинки транспортного засобу.

Відеозапис жодним чином не підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

На місце події ОСОБА_4 прибув на таксі на допомогу ОСОБА_5 з метою встановлення несправності транспортного засобу.

При перегляді постанови апеляційним судом в судове засідання, призначене 18 жовтня 2019 року ОСОБА_1 та його захисник адвокат Бірючинський Е.О. не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином шляхом надіслання судової повістки та СМС-повідомлень (а.с.74, 75, 76).

17 жовтня 2019 року захисником ОСОБА_1 адвокатом Бірючинським Е.О. подано заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з його зайнятістю в розгляді справи Касаційним кримінальним судом Верховного суду. При цьому, доказів, які б підтверджували зайнятість адвоката Бірючинського Е.О. в іншому судовому процесі, до заяви не додано.

ОСОБА_1 заяв про відкладення розгляду справи або розгляду справи за його відсутності не надав.

Відповідно до частини 4 статті 294 КУпАПапеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

З врахуванням викладеного та виходячи з положень статті 294 КУпАП щодо строків перегляду постанови, апеляційний суд приходить до висновку про розгляд справи про адміністративне правопорушення за наявними матеріалами справи за відсутністю належним чином повідомлених осіб ОСОБА_1 та його захисника адвоката Бірючинського Е.О.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки він порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України, його провина у скоєнні правопорушення доведена в повному обсязі.

З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (пункт 6 розділу І Інструкції).

Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

На підставі пункту 9 розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

У розумінні вимог статті 266 КУпАП, пункту 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

Пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (далі Інструкція 2), передбачає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Судовим розглядом встановлено, що 16 червня 2019 року о 16 годині 15 хвилин в м.Харків, вул.Безлюдівська, 30, громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер 6820 та в закладі охорони здоров`я КЗОЗ ОНД за адресою: м.Харків, вул.Шевченка, 26, відмовився в присутності двох свідків.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 202738 від 16 червня 2019 року складений поліцейським за порушення пункту 2.5 ПДР України, а саме за відмову водія ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я.

Відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, крім протоколу, також підтверджується:

?поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , які були свідками відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я (КЗОЗ ОНД). Дані про свідків внесені до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 202738 від 16 червня 2019 року та засвідчені їх підписами (а.с. 1,3,4);

?відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, на якому зафіксовано, що автомобіль Mitsubishi Lancer, д.н.з. НОМЕР_1 , мав технічну несправність, а тому зупинився на узбіччі проїжджої частини. Поліцейські, які проїжджали повз нього на службовому автомобілі, зупинились та спитали що в них трапилось. В автомобілі перебували 2 чоловіка, один з яких ОСОБА_1 , 2 жінки та троє неповнолітніх дітей. На запитання поліцейських ОСОБА_1 та інший чоловік відповідали, що ніхто з них автомобілем не керував, водій вийшов та пішов. Згодом чоловік повідомив, що автомобілем керував його товариш. На прохання поліцейських надати документи ОСОБА_1 повідомив, що він не має при собі документів. На пропозицію поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовляється в присутності свідків, мотивуючи тим, що не керував транспортним засобом.

Відповідно до частини 4 статті 256 КУпАП при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції 2 особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 таким правом не скористався, пояснень не надав. Заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за частиною 1 статті 130 КУпАП, про невідповідність внесених до протоколу даних не заявлено.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції, Інструкції 2, поліцейськими дотримано.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 202738 від 16 червня 2019 року стосовно ОСОБА_1 складений в установленому законом порядку, відповідає вимогам статті 256 КУпАП, розділам ІІ, ІХ Інструкції 2.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративного правопорушення.

Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП. Доказів щодо спростування висновків судді про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, матеріали справи не містять. Не надано таких доказів і апеляційному суду.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом та те, що відеозапис жодним чином не підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, спростовуються відеозаписом, доданим до матеріалів справи, з якого вбачається, що в автомобілі перебували 2 чоловіка, один з яких ОСОБА_1 , 2 жінки та троє неповнолітніх дітей. На запитання поліцейських ОСОБА_1 та інший чоловік відповідали, що ніхто з них автомобілем не керував, водій вийшов та пішов. Згодом один з чоловіків повідомив, що автомобілем керував його товариш, тобто ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги щодо того, що ОСОБА_1 приїхав на таксі за дзвінком ОСОБА_5 для ремонту автомобіля також спростовуються відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебував на місці події з дружиною та двома дітьми, що було б недоцільно у разі його прибуття для ремонту автомобіля на прохання товариша.

Інші доводи апеляційної скарги висновків судді про порушення ОСОБА_1 . пункту 2.5. ПДР України не спростовують.

З врахуванням викладених обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків судді не спростовують, підстав для скасування постанови судді Червонозаводського районного суду міста Харкова від 16 вересня 2019 року не вбачає.

Керуючись ст. ст. 245, 265-2, 266, 278, 280, 283, 294, 295 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Бірючинського Едуарда Олександровича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Червонозаводського районного суду міста Харкова від 16 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду О.А. Кружиліна