КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М., за участю ОСОБА_2, його захисника ОСОБА_3, іншого учасника ДТП - ОСОБА_4, його представника - адвоката Краєвого Т.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 грудня 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 грудня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн., стягнуто судовий збір в розмірі 352 (триста п?ятдесят дві) грн. 40 (сорок) коп. на користь держави.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 17 жовтня 2018 року близько о 17 год. 10 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1, на регульованому перехресті по вул. Білогородська-Соборності у місті Боярка Києво-Святошинського району Київської області, під час повороту ліворуч не надав дорогу автомобілю, який рухався прямо у зустрічному напрямку, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив вимоги п.16.6 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 грудня 2018 року, ОСОБА_2подав апеляційну скаргу, в якій порушує просить скасувати постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 грудня 2018 року та закрити адміністративне провадження у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування наведеного апелянт посилається на те, що рішення незаконне та необґрунтоване, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються доказами у справі: зокрема, судом не враховано механізм зіткнення транспортних засобів, висновок експерта, не надано належну оцінку доказам.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; пояснення іншого учасника ДТП - ОСОБА_4 та його представника - адвоката Краєвого Т.О, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання

Справа № 33/824/750/2019 Категорія ст. 124 КУпАП.

Головуючий суддя у 1-й інстанції: Хрипун С.В.

Суддя в апеляційній інстанції: Сітайло О.М.

винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 16.6 ПДР України передбачено, що повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ОБ № 121758 ОСОБА_2 17 жовтня 2018 року о 16 год. 10 хв., керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись на регульованому перехресті по вул. Білогородська-Соборності у місті Боярка Києво-Святошинського району Київської області, під час повороту ліворуч не надав дорогу автомобілю НОМЕР_2», під керуванням ОСОБА_4, що рухався прямо в зустрічному напрямку, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «ЗІЛ ММЗ», що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 16.6 Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що 17 жовтня 2018 року, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухався по вул. Білогородська у місті Боярка Київської області у напрямку міста Києва; виїхав на перехрестя на дозволяючий сигнал світлофора, дочекавшись зупинення транспортних засобів, що рухалися по зустрічній правій смузі руху та здійснив маневр - поворот ліворуч на вул. 40-річчя Жовтня, однак відчув удар у праву сторону свого автомобіля; стверджує, що зіткнення відбулося з вини водія автомобіля НОМЕР_2».

У судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що, керуючи автомобілем НОМЕР_2, рухався по вул. Білогородська у місті Боярка Київської області; назустріч по вул. Білогородська рухався автомобіль НОМЕР_1, який на перехресті вул. Білогородська-Соборна здійснив різкий маневр - поворот ліворуч, не надавши йому переваги у русі, на вул. Соборну, у результаті якого відбулося зіткнення; він, у свою чергу, з метою уникнення лобового зіткнення, здійснив маневр праворуч.

У судовому засіданні експерт ОСОБА_6 підтримав висновки, викладені у висновку експертного дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобілів НОМЕР_1» та «ЗІЛ ММЗ», д.н.з. НОМЕР_3», № 63 від 28.03.2019 року, зокрема про те, що автомобіль НОМЕР_2», міг проїхати світлофорний об'єкт по своєму напрямку у момент як на зелений миготливий сигнал, у момент переключення, так і на жовтий сигнал світлофора, а відтак водій ОСОБА_4 повинен був діяти за вимогами п. п. 8.11, 12.3 ПДР України, а саме надати можливість водію автомобіля «Hyundai Elantra» закінчити маневр.

У судовому засіданні експерт ОСОБА_7 підтримав висновки, викладені у висновку експертного дослідження № 107/18 від 28.11.2018 року, зокрема про те, що з технічної точки зору водій автомобіля НОМЕР_2, виїхав на перехрестя на жовтий, забороняючий сигнал світлофора, а тому порушив п.п. 8.7.3 «г», 8.10 ПДР України; у свою чергу водій автомобіля НОМЕР_1, - ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог п. 16.8 ПДР України.

Пунктом 8.11 ПДР України, передбачено, що водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

При цьому, у даному випадку одночасне перебування обох транспортних засобів на перехресті не унеможливлювало водієм ОСОБА_2 керуватися п.8.11 ПДР України.

Згідно ст. 252 КУпАП висновок експерта є доказом, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.Жоден доказ не має наперед встановленої сили і оцінюється судом як окремо, так і в сукупності з іншими доказами у справі.

Суд апеляційної інстанції бере до уваги висновки експерта ОСОБА_7, оскільки вони узгоджуються з іншими дослідженими доказами та відкидає висновки експерта ОСОБА_6, які, здебільшого, ґрунтуються на припущеннях і логічно не узгоджуються із фактичними обставинами.

З огляду на викладене, саме порушення водієм ОСОБА_2 п. 16.6 ПДР України (повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.) знаходяться у причинному зв'язку із ДТП.

Вислухавши у судовому засіданні апеляційної інстанції пояснення учасників ДТП - ОСОБА_2 та ОСОБА_4, пояснення експертів ОСОБА_7 та ОСОБА_6,дослідивши дані схеми місця ДТП, переглянувши відеозапис, вважаю, що висновки суду першої інстанції про порушення ОСОБА_2 ПДР України та доведеність його винності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за обставин, встановлених судом, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються дослідженими доказами.

Переконливих доводів, які спростовували би висновки суду першої інстанції і були підставами для зміни чи скасування постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 грудня 2018 року, апелянтом не наведено та при розгляді справи в апеляційній інстанції не встановлено.

Відповідно до змісту ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.

Враховуючи викладене, вважаю, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, а постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 грудня 2018 року як законну та обґрунтовану - без зміни.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 грудня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.М. Сітайло