Справа №431/707/19
Провадження №3/431/146/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2019 року Старобільський районний суд Луганської області у складі:

головуючого - судді Логвіненко Т.Г.,

при секретарі Гапотченко І.О.,

за участю прокурора СавченкоМ.О.,

за участі особи, що притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Старобільську справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з національного агентства з питань запобігання корупції стосовно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, проживаючої за адресою: 92733, Луганська область, Старобільський район, с. Веселе, вул. 8 Березня, буд. 13 «а», кв. 2, працює директором відокремленого підрозділу «Старобільський технікум Луганського національного аграрного університету», про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

12.03.2019 до Старобільського районного суду Луганської області надійшли протоколи про адміністративні правопорушення від 23.01.2019 № 33-04/27 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, № 33-04/28 за ч. 2 . ст. 172-7 КУпАП, № 33-04/29 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, № 33-04/30 за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, № 33-04/31 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП; №33-04/32 за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, № 33-04/33 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, № 33-04/34 за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, № 33-04/35 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, № 33-04/36 за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, № 33-04/37 за ч. 1 ст. 172-7 КУ ПАП, № 33-04/38 за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, № 33-04/39 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, № 3-04/40 за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, № 33-04/41 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, № 33-04/42 за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, складені головним спеціалістом третього відділу Департаменту моніторинг дотримання законодавства про конфлікт інтересів та інших обмежень щодо національного щодо запобігання корупції Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_3, стосовно ОСОБА_1.

12.03.2019 протоколи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 відповідно до ст. 36 КУпАП обєднані в одне провадження.

19.02.2015 між Луганським національним аграрним університетом в особі в.о. ректора ОСОБА_4 та директором відокремленого підрозділу «Старобільський технікум Луганського національного аграрного університету» ОСОБА_1 укладено контракт на 5 років. Відокремлений підрозділ «Старобільський технікум Луганського національного аграрного університету» є правонаступником Старобільського державного аграрного технікуму, вищім навчальним закладом першого рівня акредитації без права юридичної особи.

Відповідно до протоколу ОСОБА_1, як директор «Старобільського державного аграрного технікуму» на час вчинення адміністративного правопорушення була субєктом, на якого поширювались вимоги щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів. Зокрема, відповідно до п. 2 частини першої ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 була зобовязана повідомити не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального конфлікту інтересів, Університет.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про вищу освіту» безпосереднє управління діяльністю закладу вищої освіти здійснює керівник. Його права та обовязки визначаються законодавством і статутом закладу вищої совіти. Відповідно з пунктом 3 частини третьої статті 34 Закону України «Про вищу освіту» та пунктом 4.3 Положення Технікуму передбачено, що керівник закладу вищої освіти в межах наданих йому повноважень, зокрема видає накази і розпорядження, дає обовязкові для виконання всіма учасниками освітнього процесу і структурними підрозділами закладу вищої освіти доручення, є розпорядником майна і коштів.

Положеннями ч. 3 ст. 59 Закону України «Про вищу освіту» визначено, що керівник закладу вищої освіти відповідно до законодавства, статуту та колективного договору визначає порядок, встановлює розміри доплат, надбавок, премій, матеріальної допомоги та заохочення педагогічних, науково-педагогічних, наукових та інших працівників закладів вищої освіти.

ОСОБА_1 була наділена службовими повноваженнями в сфері організації діяльності закладу вищої освіти, які у тому числі реалізовувались шляхом видання наказів щодо преміювання працівників технікуму.

У Технікумі з 1989 року працює чоловік ОСОБА_1 ОСОБА_5. Наказом Технікуму від 29.09.2014 № 4.2.2/466-вк «Про корегування кадрового складу» у звязку зі змінами в штатному розписі згідно з наказом від 29.09.2014 № 466 ОСОБА_5 переведено з посади заступника директора з навчально- виховної роботи на посаду завідуючого виробничою практикою з 01.10.2014.

Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 04.10.2018 №6, ОСОБА_5А.є чоловіком ОСОБА_1

Керуючись наданими повноваженнями та відповідно до п. 7 умов Колективного договору, директор Технікуму ОСОБА_1 17.03.2017 підписала наказ № 52 «Про преміювання», яким вирішено преміювати за сумлінну працю, творчий підхід до виконання функціональних обовязків та за результатами роботи навчального закладу у І кварталі 2017 року працівників технікуму, у тому числі й близьку ОСОБА_1 особу чоловіка.

ОСОБА_1 в порушення вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», як посадова особа юридичної особи публічного права, незважаючи на наявність реального конфлікту інтересів, не повідомила у встановлений законом порядок Університет про наявність у неї реального конфлікту інтересів під час підписання наказу від 17.03.2017 № 52 про преміювання, зокрема свого чоловіка ОСОБА_5, Своїми діями, які виявились у неповідомленні про реальний конфлікт інтересів, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, про що складено протокол про адмінправопорушення № 33-04/27 від 23.01.2019.

Ці ж обставини, згідно протоколу про адмінправопорушення № 33-04/28 від 23.01.2019, складеного відносно ОСОБА_1 кваліфіковані як прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів під час підписання наказу № 52 від 17.03.2017 про преміювання свого чоловіка ОСОБА_5, за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Ці ж обставини, згідно протоколу про адмінправопорушення № 33-04/29 від 23.01.2019, складеного відносно ОСОБА_1 кваліфіковані як неповідомлення про реальний конфлікт інтересів під час підписання наказу від 26.06.2017 № 101 про преміювання, зокрема свого чоловіка ОСОБА_5, за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Ці ж обставини, згідно протоколу про адмінправопорушення № 33-04/30 від 23.01.2019, складеного відносно ОСОБА_1 кваліфіковані як прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів під час підписання наказу № 101 від 26.06.2017 про преміювання свого чоловіка ОСОБА_5, за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Ці ж обставини, згідно протоколу про адмінправопорушення № 33-04/31 від 23.01.2019, складеного відносно ОСОБА_1 кваліфіковані як неповідомлення про реальний конфлікт інтересів під час підписання наказу від 28.08.2017 № 125 про преміювання, зокрема свого чоловіка ОСОБА_5, за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Ці ж обставини, згідно протоколу про адмінправопорушення № 32-04/30 від 23.01.2019, складеного відносно ОСОБА_1 кваліфіковані як прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів під час підписання наказу №125 від 28.08.2017 про преміювання свого чоловіка ОСОБА_5, за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Ці ж обставини, згідно протоколу про адмінправопорушення № 33-04/33 від 23.01.2019, складеного відносно ОСОБА_1 кваліфіковані як неповідомлення про реальний конфлікт інтересів під час підписання наказу від 20.11.2017 № 226 про преміювання, зокрема свого чоловіка ОСОБА_5, за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Ці ж обставини, згідно протоколу про адмінправопорушення № 32-04/34 від 23.01.2019, складеного відносно ОСОБА_1 кваліфіковані як прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів під час підписання наказу №226 від 20.11.2017 про преміювання свого чоловіка ОСОБА_5, за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Ці ж обставини, згідно протоколу про адмінправопорушення № 33-04/35 від 23.01.2019, складеного відносно ОСОБА_1 кваліфіковані як неповідомлення про реальний конфлікт інтересів під час підписання наказу від 20.11.2017 № 227 про преміювання, зокрема свого чоловіка ОСОБА_5, за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Ці ж обставини, згідно протоколу про адмінправопорушення № 32-04/36 від 23.01.2019, складеного відносно ОСОБА_1 кваліфіковані як прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів під час підписання наказу №227від 20.11.2017 про преміювання свого чоловіка ОСОБА_5, за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Ці ж обставини, згідно протоколу про адмінправопорушення № 33-04/37 від 23.01.2019, складеного відносно ОСОБА_1 кваліфіковані як неповідомлення про реальний конфлікт інтересів під час підписання наказу від 21.12.2017 № 260 про преміювання, зокрема свого чоловіка ОСОБА_5, за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Ці ж обставини, згідно протоколу про адмінправопорушення № 32-04/38 від 23.01.2019, складеного відносно ОСОБА_1 кваліфіковані як прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів під час підписання наказу №260 від 21.12.2017 про преміювання свого чоловіка ОСОБА_5, за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Ці ж обставини, згідно протоколу про адмінправопорушення № 33-04/39 від 23.01.2019, складеного відносно ОСОБА_1 кваліфіковані як неповідомлення про реальний конфлікт інтересів під час підписання наказу від 21.12.2017 № 263 про преміювання, зокрема свого чоловіка ОСОБА_5, за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Ці ж обставини, згідно протоколу про адмінправопорушення № 32-04/40 від 23.01.2019, складеного відносно ОСОБА_1 кваліфіковані як прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів під час підписання наказу №263 від 21.12.2017 про преміювання свого чоловіка ОСОБА_5, за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Ці ж обставини, згідно протоколу про адмінправопорушення № 33-04/41 від 23.01.2019, складеного відносно ОСОБА_1 кваліфікованіяк неповідомлення про реальний конфлікт інтересів під час підписання наказу від 21.12.2017 № 262 про преміювання, зокрема свого чоловіка ОСОБА_5, за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Ці ж обставини, згідно протоколу про адмінправопорушення № 32-04/42 від 23.01.2019, складеного відносно ОСОБА_1 кваліфіковані як прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів під час підписання наказу №262 від 21.12.2017 про преміювання свого чоловіка ОСОБА_5, за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 172-7 КУпАП не визнала у повному обсязі та вказала, що вона займає посаду директора відокремленого підрозділу «Старобільського технікуму Луганського аграрного університету із 19.02.2015 по даний час згідно контракту від 19.02.2015. Відповідно до ч.1 ст. 34 ЗУ «Про вищу освіту» та пунктом 4.3 Положення Технікуму передбачено, що керівник закладу вищої освіти у межах наданих йому повноважень, зокрема, видає накази і розпорядження, дає обовязкові для виконання всіма учасниками освітнього процесу і структурними підрозділами закладу вищої освіти доручення, є розпорядником майна і коштів. Відповідно до ч.3 ст. 59 ЗУ Про вищу освіту», керівник закладу вищої освіти відповідно до законодавства, статуту та колективного договору визначає порядок, встановлює розміри доплат, надбавок, премій, матеріальної допомоги та заохочення педагогічних, науково-педагогічних, наукових та інших працівників закладів вищої освіти. Відповідно до п.2.3 Контракту, керівник зобовязується забезпечити ефективне використання і збереження державного майна та цільове використання бюджетних коштів. Відповідно до п.2.9 Контракту, керівник має право, зокрема, користуватись правом розпорядження коштами навчального закладу в межах делегованих йому повноважень відповідно до Положення, заохочувати працівників навчального закладу, накладати на них стягнення відповідно до законодавства.

Також ОСОБА_1 у судовому засіданні вказала, що із 04 жовтня 1986 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_5 Він із 1989 р. по даний час працює у вказаному навчальному закладі на різних посадах. З У 2014р. по день укладання вищевказаного контракту ОСОБА_1 виконувала обовязки директора вказаного навчального закладу, й таким чином, ОСОБА_5, внаслідок свого обіймання на той час посади заступника директора з навчально-виробничої роботи, перебував у її прямому підпорядкуванні. Вважаючи на це, з метою запобігання потенційному або реальному конфлікту інтересів, вона вирішила перевести ОСОБА_5 на посаду завідуючого виробничою практикою, тобто на посаду, яка прямо підпорядковувалося ії заступнику-відповідно, заступнику директора із навчально-виробничої роботи, що й було зроблено згідно наказу Технікуму від 29.09.2014р № 4.2.2/466-вк «Про корегування кадрового складу» у звязку зі змінами в штатному розписі згідно із наказом від 29.09.2014р. № 466. Після цього вона вважала, що нею вчинені усі необхідні дії, спрямовані на запобігання потенційного або реального конфлікту інтересів. У подальшому, вона неодноразово, у час та спосіб, вказаний у вищевказаних протоколах щодо неї видавала накази про преміювання ОСОБА_5 , однак кожного разу це відбувалося на підставі «Положення про преміювання працівників технікуму», та відповідного подання безпосереднього керівника ОСОБА_5, у числі інших осіб-педагогічних працівників Технікуму у однаковому для всіх розмірі, виходячи пропорційно із розміру посадового окладу та не надаючи при цьому переваги ані гірших умов ОСОБА_5 ані будь-кому з інших осіб з числа премійованих. Враховуючи викладене, вважала, що у даній ситуації був відсутній реальний конфлікт інтересів, й, відповідно, в її діях відсутня подія адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1- ОСОБА_6 підтримав позицію ОСОБА_1 із наведених вище підстав.

У судовому засіданні прокурор Старобільської місцевої прокуратури ОСОБА_7 зазначив, що вбачає у діях ОСОБА_1 склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ч.2 ст. 172-7 КУпАП та вважав за доцільне накласти на неї адміністративне стягнення у розмірі 3400 грн.

Обставини, зазначені у протоколах про адміністративні правопорушення та наявні у матеріалах справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 стосовно обставин призначення її на посаду, кругу повноважень, перебування її у шлюбі із ОСОБА_5, його посади на момент вчинення інкримінованих ОСОБА_1 діянь, підстав та обставин преміювання педагогічних працівників Технікуму, сторонами не оспорювалися. Клопотань про виклик свідків та витребування письмових доказів не надходило.

Вислухавши у судовому засіданні ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, прокурора Савченка М.О. приходжу до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ч.2. ст.172-7 КУпАП, що в свою чергу свідчить про необхідність закриття провадження по справі виходячи з наступного,-

Суд розглядає справу у межах обставин, викладених у протоколах про вчинення адміністративного правопорушення та на основі тих доказів, які стосуються обставин вчинення адміністративного правопорушення, які покладено в основу складання зазначених вище протоколів.

За змістом ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та обєктивно дослідити всі обставини справи у їх сукупності та зясувати, чи було скоєне адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За диспозицією ч.1 ст. 172-7 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

За диспозицією ч.2 ст.172-7 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку вчинення особою дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Таким чином, задля констатації наявності або відсутності у діях чи бездіяльності особи події та складу вищевказаних адміністративних правопорушень необхідно визначити, чи мав місце за даних обставин по справі реальний конфлікт інтересів.

Згідно ст.. 1 ЗУ «Про запобігання корупції» реальний конфлікт інтересів-суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або неупередженість прийняття рішень або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Закон України «Про запобігання корупції» відрізняє потенційний конфлікт інтересів від реального. Потенційний конфлікт інтересів відрізняється від реального тим, що при потенційному конфлікті встановлюється лише наявність, існування приватного інтересу особи,що може вплинути на обєктивність чи неупередженість прийняття нею рішень , тоді як при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями безпосередньо впливає / вплинула/ на обєктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень. Відмінність між цими поняттями полягає в тому, що для встановлення факту реального конфлікту інтересів недостатньо констатувати існування приватного інтересу, який потенційно може вплинути на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, а слід безпосередньо встановити, що по-перше приватний інтерес наявний, по друге, він суперечить службовим чи представницьким повноваженням, а по-третє, така суперечність не може вплинути, а реально впливає на обєктивність чи неупередженість прийняття рішень чи вчинення дій.

Однак, у вищевказаних протоколах про адміністративне правопорушення та матеріалах справі відсутні належні та достатні докази наявності факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом ОСОБА_1 на обєктивність або неупередженість прийнятих рішень щодо преміювання ОСОБА_5

Фактичні обставини, навпаки підтверджують, що в даному випадку особистий інтерес не міг вплинути на об'єктивність прийнятих ОСОБА_1 рішень, а саме наказів про преміювання, оскільки ОСОБА_1 видавала накази про преміювання всіх без виключення педагогічних працівників Технікуму а не лише одного ОСОБА_5 при цьому розміри його премій , які визначалися у відсотках та у розмірі середньомісячного фонду преміювання, не були більшими від розміру премій у відсотках інших педагогічних працівників Техникуму. Крім того, кожного разу, що не заперечується сторонами по справі, виданню наказу про преміювання передувало відповідне подання на имя директора навчального закладу.

Дослідження наказів про преміювання / т. 1 а.с. 93, т. 2 а.с. 93, т. 3 а.с. 93, т. 4 ст. 93, т. 5 а.с. 93-94, т. 6 ст. 93-95, т.7 а.с. 93, т. 8 а.с.93-95, т. 9 а.с.93-95, т. 9 а.с. 93-95, т. 10 а.с. 92-94, т. 11 а.с. 93, т. 12 , а.с. 93, т. 13 а.с.93, т. 14 а.с.93-95, т. 15 а.с. 93-95 / призводить до висновку про те, що у всіх випадках ОСОБА_5 не надавалася будь-яка перевага у розмірі премії ані у відсотковому ані у абсолютному значенні у порівнянні із іншими педагогічними працівниками Технікуму. Випадки, коли розмір премії ОСОБА_5 у абсолютному значенні був більшим, аніж розмір премії деяких інших педагогічних працівників пояснюються тим, ,що сума премії нараховується у відсотках від посадового окладу та відповідних надбавок до заробітної плати, й, відповідно посадовий оклад ОСОБА_5 як завідуючого виробничою практикою є більшим аніж посадовий оклад, наприклад, викладача, тому, відповідно, при застосуванні однакових відсотків премії всім педагогічним працівникам Технікуму сума нарахованої премії ОСОБА_5 може бути вищою у порівнянні із рядом інших працівників із нижчим посадовим окладом.

За таких встановлених обставин відсутня сукупність передбачених Законом підстав задля висновку про наявність реального конфлікту інтересів при виданні ОСОБА_1 наказів про преміювання у числі інших свого чоловіка ОСОБА_5 , що в свою чергу свідчить про відсутність події адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

По даній справі є також суттєвим той факт, що субєктивна сторона адміністративного правопорушення, повязаного із корупцією, передбаченого ч.1 ч.2 ст. 172-7 КУпАП характеризується тим, що воно повинно вчинюватися умисно, тобто особа, яка його вчинює , усвідомлює, що вона не повідомляє про наявність у неї реального конфлікту інтересів, або вчиняє дії чи приймає рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

З огляду на викладені у судовому засіданні доводи ОСОБА_1 відносно того, що вона саме із метою запобігання реальному конфлікту інтересів вчинила дії щодо переведенню свого чоловіка з посади заступника директора з навчально-виробничої роботи на посаду завідуючого виробничою практикою з 01.10.2014 (т.1 а.с. 87-89), яка не має прямого їй підпорядкування шляхом видання вищевказаних наказів про переведення, які /доводи/ не були оспорені у судовому засіданні прокурором, приходжу до висновку про те, що , відповідно, у подальшому, під час видання наказів про преміювання у числі інших ОСОБА_5, ОСОБА_1 не вважала що ці дії вчинюються в умовах реального конфлікту інтересів, що виключає наявність у неї умислу на вчинення дій, передбачених ч.1,ч.2 ст. 172-7 КупАП й що, в свою чергу свідчить про відсутність у її діях складу адміністративних правопорушень,передбачених ч.1ч.2 ст. 172-7 КУпАП.

Судовий збір в порядку ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись п.1 ст. 247 , п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 172-7 КУпАП та ч.2 ст. 172-7 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у звязку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови через Старобільський районний суд.

Суддя: Т.Г. Логвіненко