Справа № 581/229/19
Провадження № 3/581/79/19
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 квітня 2019 року сел. Липова Долина

Суддя Липоводолинського районного суду Сумської області Бутенко Д.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_3 , розглянувши матеріали, які надійшли від Управління Укртрансбезпеки у Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уроженця смт.Врадіївка Миколаївської області, жителя АДРЕСА_1 непрацюючого, інвалідності не маючого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 ,

за ч. 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі- КУпАП),

в с т а н о в и в :

Опис обставин, установлених судом під час розгляду справи

1. У тексті протоколу про адміністративне правопорушення від 05 квітня 2019 року, складеного старшим державним інспектором ВДК Управління Укртрансбезпеки у Сумській області Тимченка М.М., зафіксовані ті обставини, що 05 квітня 2019 року о 11 год. 00 хв. ОСОБА_3 в сел.Липова Долина по вул.Роменській, 40 на автомобілі Opel Vektra, реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснював перевезення пасажирів на таксі, без оформлення ліцензії на перевезення пасажирів, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності

2. ОСОБА_3 у суді провину у вчиненні зазначеного проступку не визнав та пояснив, що він не займався господарською діяльністю, а лише підвозив в попутному напрямку пасажирів, безстрокову ліцензію при собі на перевезення пасажирів мав, її незаконно вилучив співробітник Укртрансбезпеки.

Докази та фактичні дані, які подані суду службовою особою органу поліції

3. Докази, які подані службовою особою органу поліції в обгрунтування факту вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ІІ № 0006618 від 05 квітня 2019 року, в якому викладена узагальнена сутність вищенаведених дій особи, що притягається до адміністративної відповідальності. З доданою відеофіксацією проступку вбачається, що водій ОСОБА_3 передав співробітнику Укртрансбезпеки ліценцію на перевезення пасажирів, яку він в подальшому фактично вилучив у нього (а.с.1,3),

- роздруківка з фото автомобіля Опель, державний номерний знак НОМЕР_2 , із розпізнавальним знаком таксі, який не рухався (а.с.2).

Висновки суду

4. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_3 , з`ясувавши обставини вчинення правопорушення, суд уважає, що сукупністю досліджених доказів не підтверджена ні подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, за участі ОСОБА_3 , ні склад цього адміністративного правопорушення в діях зазначеної особи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі -Конвенція), яка є джерелом права в Україні, кожному гарантовано право на справедливий суд. За своєю структурою стаття 6 Конвенції в частині першій встановлює загальні гарантії щодо справедливого судового розгляду при вирішенні спору, пов`язаного з правами та обов`язками цивільного характеру, а також при визначенні обґрунтованості будь-якого висунутого особі кримінального обвинувачення, частина друга та третя статті 6 закріплюють гарантії особам при її обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення.

У п. 82 рішення Європейського суду з прав людини (далі-ЄСПЛ) від 06 липня 1976 року у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» сформульовані три самостійні критерії для

визначення поняття «кримінальне обвинувачення»: перший критерій національного права, другий критерій коло осіб на, яких поширюється закон, і характеру правопорушення, та третій критерій критерій мети та тяжкості покарання (у залежності від тяжкості визначених законом санкцій та обмежень). Якщо хоча б один із критеріїв може бути застосований у будь-якій справі, то скоєне правопорушення слід розглядати за кримінально-правовим аспектом. У даній справі, з огляду на норму ч.1 ст.164 КУпАП, диспозиція якої поширюється на широке коло осіб, які можуть порушувати порядок провадження господарської діяльності, а санкція цієї статті має достатньо суворі види стягнень у виді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої. На думку суду, це свідчить про те, що санкція вищевказаного закону має каральний і стримуючий характер.

З урахуванням викладеного, слід уважати, що адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.164 КУпАП за своїм змістом і санкціями по двом вищевказаним критеріям відноситься до «кримінального обвинувачення» в розумінні статті 6 Конвенції із розповсюдженням відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду.

5. При розгляді справ про адміністративні правопорушення даної категорії суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи у вчиненні проступку «поза розумним сумнівом», що є характерним для справ з «кримінальним обвинуваченням». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (про це зазначено у п. 53 рішення Європейського суду з прав людини (далі-ЄСПЛ) від 20 вересня 2012 року у справі «Федорченко та Лозенко проти України», у п. 161 рішення ЄСПЛ від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

Із досліджених судом доказів не вбачається достовірне і безсумнівне підтвердження факту проведення ОСОБА_3 господарської діяльності з перевезення пасажирів на таксі без отримання ліцензії на перевезення пасажирів.

Так, протокол про адміністративне правопорушення від 27 лютого 2019 року містить посилання на виявлені узагальнені відомості щодо перевезення пасажирів на таксі ОСОБА_3 , без отримання ліцензії на перевезення пасажирів. У даній справі протокол про адміністративне правопорушення з вищевказаними додатками до нього не може бути визнаний єдиним належним доказом у розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним і беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали б жодних сумнівів у суду з цього приводу. На думку суду, фактичних відомостей викладених у цьому документі та у поясненнях ОСОБА_3 , наданих ним та під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, недостатньо для визнання винуватим зазначеної особи у порушенні порядку провадження господарської діяльності, оскільки нижченаведені докази формують «розумний сумнів» у доведеності зазначеної обставини.

6. Так, у матеріалах справи відсутні достовірні відомості, отримані як витяг з відповідного реєстру про видачу чи невидачу ліцензії на перевезення пасажирів на таксі ОСОБА_3 , а також посилання на нормативно-правові акти, які визначають обов`язкове отримання ліцензії на перевезення пасажирів на таксі і формують об`єктивну сторону проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено які норми закону (законів) є порушеними ОСОБА_3

7. За змістом ч.2 ст.3, ст.42 Господарського кодексу України будь-яка підприємницька (господарська) діяльність повинна мати систематичний і постійний характер (два і більше разів на рік), а не одноразовий характер з надання тих чи інших послуг, виконання робіт з досягненням економічного результату та з метою отримання прибутку тощо, що також не підтверджено поданими суду матеріалами. У протоколі про адміністративне правопорушення не наведено посилань на норми чинного господарського законодавства, які порушені особою, відносно якої порушується питання про притягнення її до адміністративної відповідальності, оскільки норма диспозиції ч.1 ст.164 КУпАП є відсилочною, що свідчить про неконкретність сформульваного проступку, який інкримінується ОСОБА_3 До цього, на думку суду, одноразове перевезення пасажирів на таксі та без підтвердження факту отримання прибутку за це не є підприємництвом, як різновидом господарської діяльності, і відповідно не є діянням, як обов`язковим елементом об`єктивної сторони порушення, передбаченого вищевказаним законом.

У матеріалах справи відсутні відомості про відібрані пояснення пасажирів, яких перевозив ОСОБА_3 , зокрема, на яких умовах він здійснював їх перевезення (безоплатно чи оплатно, однократно чи багаторазового, тощо).

8. З дослідженого відеоматеріалу до протоколу про адміністративне правопорушення вбачаються ті обставини, що спочатку водія ОСОБА_3 зупинив співробітник поліції, далі розмова продовжувалася з працівником Укртрансбезпеки, якому ОСОБА_3 передав оригінал ліцензії на здійснення перевезення пасажирів, яку в подальшому зазначений співробітник фактично вилучив без складання відповідного документу про це та без внесення відповідного запису до протоколу про адміністративне правопорушення. У подальшому співробітником Укртрансбезпеки складено протокол про адміністративне правопорушення серії ІІ № 0006618 від 05 квітня 2019 року про здійснення перевезення ОСОБА_3 пасажирів без оформлення ліцензії на перевезення пасажирів, що є фактичним підтвердженням несправедливої та необгрунтованої процедури притягнення зазначеної особи до адміністративної відповідальності.

9. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі за відсутністю події (фактів систематичного проведення господарської діяльності ОСОБА_3 без оформлення ліцензії на здійснення перевезення пасажирів) та за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП (не підтверджена наявність об`єктивних ознак вищевказаного проступку: всіх складових об`єктивної сторони у виді діяння, оскільки матеріалами не підтверджено факт систематичного та цілеспрямованого перевезення пасажирів на таксі вищевказаною особою без отримання для даного виду відповідної ліцензії з метою отримання прибутку).

Керуючись статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 62 Конституції України, ст. 1, 9, 23, 33, 164, п.1 ст.247, 276-285 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя

п о с т а н о в и в:

1. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене частиною першою статті 164 КУпАП, закрити за відсутністю події та складу зазначеного адміністративного правопорушення.

2. Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Д. В. Бутенко