Справа № 161/7367/19 Провадження №33/802/807/19 Головуючий у 1 інстанції:Пушкарчук В. П.
Категорія:ст.124 КпАП України Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2019 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Гапончук В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 серпня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючу, визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, та закрито провадження на підставі п.7 ст.247 КпАП України - у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 цього ж Кодексу.

Так, ОСОБА_1 визнано винною у тому, що вона 17 квітня 2019 року об 15 год. 10 хв. в м.Рожище на вул.Грушевського, керуючи автомобілем марки "Нісан", державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахувала дорожньої обстановки, не вибрала безпечної швидкості руху та дистанції, внаслідок чого здійснила зіткнення з припаркованим автомобілем марки "Фольксваген", державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушила п.п.13.1, 13.3 ПДР України та відповідно вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КпАП України.

Не погоджуючись із вказаною постановою судді ОСОБА_1 . подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність просить скасувати та закрити провадження у справі відносно неї за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України. Зазначає про те, що її вини у вчиненні інкримінованого їй правопорушення немає, оскільки зіткнення автомобіля, яким вона керувала з припаркованим автомобілем марки "Фольксваген" відбулось внаслідок того, що громадянин ОСОБА_4 несподівано відкрив задні ліві двері автомобіля "Фольксваген", що вона не могла передбачити. Крім того вказує, що в при складенні матеріалів працівниками поліції, останні проігнорували її прохання вказати про пошкодження на задній лівій двері автомобіля марки "Фольксваген".

Водночас, апелянт ОСОБА_1 просить поновити їй строк апеляційного оскарження судового рішення посилаючись на те, що на розгляді справи вона присутня не була, а про існування оскаржуваної постанови від 07.08.2019 року вона дізналась лише 01 жовтня 2019 року від своєї матері.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про час, дату та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не подавала.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Вважаю, що слід врахувати доводи апелянта ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі та поновити їй строк апеляційного оскарження судового рішення, оскільки він був пропущений з поважних причин.

У відповідності до положень ст.ст. 245, 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог закону при розгляді справи суд першої інстанції дотримався.

Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України за обставин викладених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю доказів, перевірених у судовому засіданні та належно оцінених судом.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №206891 від 17.04.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п.п.13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України та відповідно вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.

Відповідно до п.п.13.1. 13.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (далі - ПДР України) водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу. Під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

За змістом ст.124 КпАП України об`єктивна сторона правопорушення, характеризується діями спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

З апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, яке їй інкримінується - за ст.124 КпАП України не визнає, оскільки вважає, що дорожньо-транспортна пригода виникла не її вини.

Проте такі її доводи до уваги не приймаються з огляду на наступне.

Доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, стверджується дослідженими судом доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №206891 від 17.04.2019 року, який без жодних зауважень підписаний ОСОБА_1 . Відповідно до цього протоколу суть правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 полягає в тому, що вона 17.04.2019 року об 15 год. 10 хв. в м.Рожище на вул.Грушевського, керуючи автомобілем марки "Нісан", державний номерний знак НОМЕР_1 , не врахувала дорожньої обстановки, не вибрала безпечної швидкості руху та дистанції, внаслідок чого здійснила зіткнення з припаркованим автомобілем марки "Фольксваген", державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушила п.п.13.1, 13.3 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст.124 КпАП України;

- схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 17.04.2019 року, в якій, окрім іншого зафіксовано місце дорожньо-транспортної пригоди, розташування транспортних засобів після ДТП, характер механічних пошкоджень транспортних засобів, який підписаний без жодних зауважень ОСОБА_1 Схема також підписана і водієм автомобіля марки "Фольксваген" ОСОБА_5 , який був іншим учасником ДТП, а також свідками пригоди ОСОБА_4 і ОСОБА_6 ;

- письмовим поясненням ОСОБА_4 , який був безпосереднім свідком ДТП.

Крім того, свідок ОСОБА_4 в ході апеляційного розгляду підтвердив свої пояснення, які були надані працівникам поліції на місці пригоди. Зокрема, пояснив, що коли він підійшов до автомобіля марки "Фольксваген" аби дістати з нього певні речі, то в цей час автомобіль "Нісан Жук" стояв десь за метрів 10 від нього. І вже після того як він відкрив задні праві двері автомобіля, то відчув і побачив, як в автомобіль "Фольксваген", в ліву сторону, в`їхав автомобіль "Нісан Жук", яким, як з`ясувалось пізніше керувала ОСОБА_1 Остання після зіткнення, свій автомобіль зупинила приблизно за 100 метрів від місця пригоди.

Проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи та фактично відтворюють картину події, яка вказана в протоколі про адміністративне правопорушення.

Викладені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_1 про відсутність в її діях складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються вищевикладеним, а матеріали справи містять докази, які підтверджують порушення нею Правил дорожнього руху та відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.

Не знайшли свого об`єктивного підтвердження в ході апеляційного розгляду справи і доводи ОСОБА_1 про те, що зіткнення транспортних засобів відбулось саме з вини особи, яка несподівано відкрила задні ліві двері автомобіля марки "Фольксваген", оскільки матеріали справи з цього приводу будь-яких доказів не містять, і не було таких здобуто в ході розгляду справи.

Не заслуговує на увагу суду і твердження ОСОБА_1 про те, що при складенні матеріалів працівниками поліції, останні проігнорували її прохання вказати про пошкодження на задній лівій двері автомобіля марки "Фольксваген", оскільки воно не знайшло свого логічного підтвердження в ході розгляду справи. При цьому, схема місця ДТП та протокол про адміністративне правопорушення, були підписані ОСОБА_1 без жодних застережень або зауважень.

Таким чином, усі твердження апелянта не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а зводяться до суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства.

Правильним також є висновок суду про закриття провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КпАП України, оскільки на час розгляду справи закінчились строки накладення адміністративного правопорушення, передбачені ч.2 ст.38 цього ж Кодексу.

А тому, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно дослідив усі обставини справи в їх сукупності та постановив законне судове рішення про визнання винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та закрив провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КпАП України.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову судді - без змін відповідно до ст.294 КпАП України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 серпня 2019 року в даній справі.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 серпня 2019 року в даній справі щодо неї - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.В. Гапончук