Номер провадження: 33/813/511/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Кравця Ю.І, за участю секретаря судового засідання Ткачука В.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, потерпілої ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Малиновського районного суду м.Одеси Гарського О.В. від 07.03.2019 року,

встановив

Зазначеною постановою судді провадження по справі про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка смт. Трикратне, Вознесенського району, Миколаївської області, громадянки України, що має вищу освіту, працює адвокатом, що зареєстрована та мешкає за адресою: м. Одеса, вул. 7-ма Пересипська, 9а, кв. 4, до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п.7 ст.247 КпАП України, в звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КпАП України.

В оскаржуваній постанові районний суд зазначив, що ОСОБА_4, 27.11.2018 року о 09 годині 50 хвилин керуючи транспортним засобом «Toyota Corolla» д.з. ВН 3720 ЕК в м. Одесі по вул. Івана та ОСОБА_5, 30 в порушенні п. 10.1 «Правил дорожнього руху», перед початком руху не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, а саме не надала перевагу в русі автомобілю «Chevrolet Aveo» д.з. ВН 3747 ЕВ, який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого сталося зіткнення. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Районний суд дійшов до висновку, що при судовому розгляді справи вина ОСОБА_2 у порушенні вимог п.10.1 Правил дорожнього руху знайшла своє підтвердження, таким чином, ОСОБА_2 порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, а тому повинна нести адміністративну відповідальність за ст.124 КУпАП. Однак, враховуючи те, що на час розгляду справи сплинули строки адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП, вищевказане провадження у даній справі підлягає закриттю у звязку з закінченням строку адміністративного стягнення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, посилається на те, що вона не порушувала пункту 10.3 Правил дорожнього руху, але суд першої інстанції безпідставно та необґрунтовано перекваліфікував її дії, як водія, в порушення нею п. 10.1., а не 10.3 Правил дорожнього руху, як було зазначено в протоколі. Також звертає увагу на те, що у схемі місця ДТП є недоліки та неточності у відображені, а саме: в схемі місця ДТП відображено два автомобілі, водії яких були учасниками ДТП, але не зазначено та не ідентифіковано який із них являється автомобілем «Chevrolet Aveo», а який із них, є автомобілем «Toyota Corolla»; у схемі ДТП правильно відображено місця розташування двох автомобілів після зіткнення, але невірно зазначено місце удару (місце зіткнення автомобілів), що в судовому засіданні підтвердили ОСОБА_3 та свідки. ОСОБА_2 вважає винною у ДТП водія транспортного засобу «Chevrolet Aveo» ОСОБА_3 оскільки, саме вона виїхала на її смугу при перестроюванні і повинна була надати їй перевагу у русі. ОСОБА_2 звернула увагу суду на те, що вона не мала намір перестроюватись у ліву полосу, а лише хотіла об'їхати попереду припаркований авто, при цьому вона залишалась у своїй, правій смузі для руху.

Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_2 ставить питання щодо скасування постанови та прийняття нової постанови, якою визнати її невинуватою у скоєнні інкримінованого правопорушення та закрити провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_2, яка підтримала апеляційну скаргу, пояснення потерпілої ОСОБА_3, яка просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, суд дійшов до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а постанову суду першої інстанції без змін виходячи з наступного.

Встановлюючи, що в діях ОСОБА_2, присутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбачені ст.124 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, та закриваючи провадження по справі суд першої інстанції встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.

Суд зазначив, що допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 показала, що 27.11.2018 року приблизно о 09 годині 50 хвилин вона керувала транспортним засобом «Chevrolet Aveo» д.з. ВН 3747 ЕВ в м. Одесі по вул. І. та ОСОБА_6 в напрямку вул. ОСОБА_7, у крайній лівій смузі для руху. Підїжджаючи до перехрестя з вулицею ОСОБА_7, вона мала намір здійснити поворот на право, на зазначену вулицю. Для цього, завчасно включила правий поворот та почала перестроювання у крайню праву смугу. Автомобіль «Toyota Corolla» д.з. ВН 3720 ЕК знаходився припаркованим на вул. І. та ОСОБА_6 в напрямку вул. ОСОБА_7, водій якого не здійснював жодних рухів та намірів почати рух. Порівнявшись з вказаним транспортним засобом, його водій ОСОБА_4 раптово для ОСОБА_3 почала рух, а саме у ліву смугу для руху, де рухалась остання. В результаті вказаного маневру ОСОБА_4 допустила зіткнення з її транспортним засобом. Зі схемою ДТП, водій ОСОБА_3 згодна. Вважає, що ОСОБА_4 порушила п. 10.1 Правил дорожнього руху.

Суд вважав, що обставини правопорушення й вина правопорушника також підтверджуються зібраними в порядку ст.251 КпАП України доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 079774 від 27.11.2018 року; схемою місця ДТП від 27.11.2018 року; поясненнями учасників ДТП ОСОБА_4, ОСОБА_3

Допитані у якості свідків за клопотанням особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 показали, що очевидцями ДТП, що відбулось 27.11.2018 року біля 11 години 00 хвилин, за участю автомобілів «Toyota Corolla» д.з. ВН 3720 ЕК та «Chevrolet Aveo» д.з. ВН 3747 ЕВ на вул. Івана та ОСОБА_5 в м. Одесі, вони не були. На місце прибули на прохання водія ОСОБА_4, з якою перебувають у дружніх та добрих службових стосунках. На місці ДТП, оглянули транспортні засоби, місце ДТП, де була осип краски та бруду, на підставі чого зробили висновок, що місце контактування транспортних засобів, яке було на відстані до 1 метра від розділювальної смуги на правій полосі для руху.

Суд першої інстанції критично оцінив покази свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, оскільки покази даних свідків не є інформацією яка надана безсторонньо на підставі обєктивно отриманої інформації про подію дорожньо-транспортної пригоди, а є виключно умовиводами та припущеннями.

Суд вважав, що схема дорожньо-транспортної пригоди, місце розташування транспортних засобів після пригоди, що відображено на фото, покази учасників пригоди та пошкодження наявні на транспортних засобах свідчать про те, що водій ОСОБА_4 порушила вимоги п.10.1 «Правил дорожнього руху», відповідно до якого, перед початком руху та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

ОСОБА_4 перед початком руху та як встановлено з її показів, здійснюючи обїзд попереду припаркованого транспортного засобу, не переконалась, що її дії не створять небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, почала рух свого транспортного засобу та допустила зіткнення з автомобілем «Chevrolet Aveo» д.з. ВН 3747 ЕВ під керуванням ОСОБА_3

Суд вважав, що співробітники поліції допустили певну помилку у кваліфікації дій водія ОСОБА_4, оскільки зазначили у протоколі порушення п. 10.3 «Правил дорожнього руху», хоча очевидним є порушення п. 10.1 відповідних Правил.

Суд також критично оцінив покази водія ОСОБА_4, щодо не порушення вимог п. 10.1 Правил, оскільки у випадку їх виконання бездоганним чином та дочекавшись закінчення маневру транспортного засобу, який вже рухався по дорозі, наслідків у вигляді зіткнення транспортних засобів можливо було б запобігти.

Водій транспортного засобу «Chevrolet Aveo» д.з. ВН 3747 ЕВ, рухаючись по дорозі та змінюючи напрямок свого руху, не тільки не могла передбачити дії водія припаркованого транспортного засобу, але й не повинна була слідкувати за її рухами, оскільки вже порівнялась з транспортним засобом «Toyota Corolla» і фізично не могла її побачити.

Оскільки жодної відеофіксації подій правопорушення не здійснено, покази водія ОСОБА_4 суддя визнав такими, що не відповідають обєктивним обставинам події. Відповідно, суд дійшов висновку, що в діях водія ОСОБА_4 є очевидним порушення п. 10.1 «Правил дорожнього руху», за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП. При цьому суд не давав оцінку діям водія ОСОБА_3, оскільки її дії не є предметом даного судового розгляду.

Враховуючи те, що на момент розгляду справи строки накладення адміністративного стягнення, встановлені ст. 38 КУпАП закінчилися, районний суд дійшов до висновку про закриття провадження на підставі п. 7 ст. 247 КпАП України.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками районного суду та вважає, що суд першої інстанції, зясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 стосовно того, що суд першої інстанції безпідставно та необґрунтовано перекваліфікував її дії, як водія, в порушення нею п. 10.1., а не 10.3 Правил дорожнього руху, як було зазначено в протоколі, оскільки судом правильно встановлено порушення ОСОБА_2 п.10.1 «Правил дорожнього руху», відповідно до якого, перед початком руху та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Суд звертає увагу на те, що відповідно до ст.124 КУпАП особа притягається до адміністративної відповідальності запорушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Також суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги стосовно того, що у схемі місця ДТП є недоліки та неточності у відображені, оскільки зазначену схему після її складання було підписано учасниками ДТП, у тому числі й апелянтом, яка, будучи адвокатом, при її складанні та підписанні будь-яких зауважень не зазначила.

Суд апеляційної інстанції також відхиляє доводи апеляційної скарги стосовно винуватості у ДТП водія транспортного засобу «Chevrolet Aveo» ОСОБА_3, оскільки відсутність вини ОСОБА_3 у ДТП встановлено постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 26.02.2019 року, яку ОСОБА_2 не оскаржила. Більш того, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 визнала невинуватість ОСОБА_3 у скоєнні ДТП.

За таких обставин вважаю, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненому правопорушенні та правильно кваліфікував її дії за ст.124 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_2 у вчиненому правопорушенні, а тому висновок районного суду про визнання її винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закриття провадження по справі у звязку з закінченням на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності є законним та обґрунтованим, тому немає підстав для скасування або зміни постанови суду.

Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі щодо невизнання своєї вини розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

У відповідності до ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.

За наведених вище обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення а постанова районного суду залишенню без змін

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Малиновського районного суду м.Одеси від 07.03.2019 року, якою провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито у звязку із в звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КпАП України залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І.Кравець