Справа № 127/8460/19
Провадження № 33/801/758/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Клапоущак С. Ю.
Доповідач: Оніщук В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Оніщук В.В., за участю секретаря судового засідання Богацької О.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 19 квітня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 19 квітня 2019 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 грн.

У постанові суду зазначено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 053792, 16 березня 2019 року о 00:50 год. по вул. Хмельницьке Шосе, 145 у м. Вінниці, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (тремтіння пальців рук, поведінка не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 19 квітня 2019 року скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а також скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі зазначено, що працівниками поліції помилково було встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження медичного огляду, оскільки за кермом була інша особа, як пізніше було встановлено ОСОБА_2 , який видавав себе за ОСОБА_1 , використовуючи втрачені скаржником раніше посвідчення водія.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, який просить задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав та закрити провадження у справі, доводи його захисника, а також покази свідків, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд прийшов до таких висновків.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 особисто не був присутній під час ухвалення оскаржуваного рішення, а копію оскаржуваної постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 19 квітня 2019 року, отримав лише 30 серпня 2019 року.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 19 квітня 2019 року.

Щодо доводів ОСОБА_1 по суті вимог апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Положеннями ч.7 ст.294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

В результаті дослідження матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено такі обставини.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 053792, 16 березня 2019 року о 00:50 год. по вул. Хмельницьке Шосе, 145, у м. Вінниці, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (тремтіння пальців рук, поведінка не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, в ході апеляційного розгляду справи встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 складений з порушеннями вимог законодавства.

Пунктом 1, 2, розділу ІІІ "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року передбачено, що з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення в разі неможливості скласти його на місці вчинення правопорушення, якщо його складення є обов`язковим, порушника може бути доставлено до органу поліції.

Відомості стосовно осіб, які вчинили адміністративні правопорушення та яких доставлено до органу поліції, фіксуються в журналі обліку доставлених осіб, які вчинили адміністративні правопорушення (додаток 4), який за наявності технічної можливості ведеться в електронній формі.

Вимоги до протоколу про адміністративне правопорушення викладені в ст. 256 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 053792 від 16 березня 2019 року вказано, що затриманим громадянином є ОСОБА_1 , особу встановлено на підставі посвідчення водія серії П НОМЕР_2 .

Однак, в ході розгляду справи апеляційним судом встановлено, що відповідно до довідки РСЦ МВС у Вінницькій області територіальний сервісний центри № 0541 від 06 серпня 2019 року, ОСОБА_1 втратив посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 13 жовтня 2008 року і йому видно нове посвідчення водія серії НОМЕР_4 від 18 грудня 2008 року (особливі відмітки Дублікат П/В/ НОМЕР_3 ).

06 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Вінницького ВП ГУПП про вчинення кримінального правопорушення та просив прийняти міри до невідомої особи, яка в період часу з грудня 2013 року по березень 2019 року користувалась підробленим посвідченням водія виданого на його ім`я ААВ НОМЕР_5 , яке він втратив в грудні 2013 року.

18 вересня 2019 року від Головного управління Національної поліції у Вінницькій області надійшла відповідь, згідно якої вищевказана подія не містить ознак кримінального правопорушення.

При розгляді справи в суді апеляційної інстанції встановлено та підтверджено працівниками патрульної поліції Сівак Р.П ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були заслухані в якості свідків у судовому засіданні, що особа, яка 16 березня 2019 року о 00:50 год. по вул. Хмельницьке Шосе, 145 у м. Вінниці керувала транспортним засобом «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 на підставі посвідчення водія НОМЕР_6 , не є ОСОБА_1

Вказаний факт також підтверджується постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 07 жовтня 2019 року, яка набрала законної сили, у справі №127/24732/19 за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №1 батальйону №1 УПП у Вінницькій області Степанова О.А. та поліцейського 4 роти батальйону №1 УПП у Вінницькій області Гнідунця Д.В. про скасування постанов та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, працівниками поліції було помилково встановлено, що водій який керував транспортним засобом «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 на підставі посвідчення водія НОМЕР_6 , є ОСОБА_1 , оскільки вищезазначене посвідчення водія було втрачене.

Під час розгляду вказаного протоколу суд першої інстанції не звернув уваги на вказані недоліки протоколу і доданих до нього матеріалів.

В силу ч. 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, а апеляційний суд не наділений повноваженням збирати докази винуватості чи невинуватості особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, тому апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не підтверджується сукупністю належних і допустимих доказів.

За встановлених під час апеляційного розгляду справи обставин, є законні підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування оскарженої постанови у зв`язку з недоведеністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 245, 247, 280, 289, 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 19 квітня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 19 квітня 2019 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду: /підпис/ В.В. Оніщук

Згідно із оригіналом:

Суддя Вінницького

апеляційного суду: В.В. Оніщук