ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«04» жовтня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої судді Фаріонової О.М.

за участю секретаря Тимошенка О.С.

представника особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

потерпілого ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 01 серпня 2019 року, якою

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Лимани Жовтневого району, Миколаївської області, працює директором Миколаївського обласного центру зайнятості, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Судом встановлено, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 09.07.2019 р., 04.05.2019 р. ОСОБА_2 був поданий запит до Державного центру зайнятості. 11.05.2019 р. заявник отримав лист, відповідно до якого запит був перенаправлений до належного розпорядника інформації Миколаївського обласного центру зайнятості, та була отримана відповідь від 16.06.2019 р. №18/10/1618-19 за підписом директора ОСОБА_3 ., у якій було відмовлено у наданні інформації, зазначеної у запиті ОСОБА_2 .

За висновками судді, своїми діями ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову скасувати та провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає зазначену постанову незаконною, оскільки він не є суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення.

Зазначає, що Миколаївський обласний центр зайнятості не є розпорядником публічної інформації, оскільки не є суб`єктом владних повноважень, а є неприбутковою державною установою.

Посилається на п. 4 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», в якій зазначено, що до розпорядників інформації, зобов`язаних оприлюднювати та надавати за запитами інформацію, визначену в цій статті, у порядку, передбаченому цим Законом, прирівнюються суб`єкти господарювання, які володіють інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією).

Вважає, що у даному випадку, Миколаївський обласний центр зайнятості не виступає суб`єктом господарювання, оскільки запитувана інформація не стосується ведення ним господарської діяльності. Крім того, у своєму запиті ОСОБА_2 не посилається на те, що запитувана ним інформація становить суспільний інтерес та у зв`язку з чим саме вона зроблена.

Стверджує, що не є тотожними поняття «підприємство установа організація, що використовує кошти загальнообов`язкового державного соціального страхування» у розумінні Закону України «Про відкритість використання публічних коштів» та «розпорядник інформації» у розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Також вважає, що не є тотожними поняття «інформація про використання публічних коштів» та «публічна інформація», а Закон України «Про відкритість використання публічних коштів» встановлює вичерпний перелік даних, які мають саме оприлюднюватись на єдиному веб-порталі використання публічних коштів, а не надаватись за запитами.

На думку апелянта, обов`язок центру зайнятості надавати інформацію за запитами, аналогічними тому, з яким звернувся ОСОБА_2 , у законодавстві не закріплений. Тому вважає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_3 захисника Абакумова С.М., на підтримку поданої апеляційної скарги, пояснення потерпілого ОСОБА_2 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд встановив наступне.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків та іншими документами.

Як передбачено ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону суддя дотримався.

Притягуючи ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності суддя вірно зазначив, що вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 07.07.2019 р. та зібраними по справі доказами, а саме: копією запиту на отримання публічної інформації, розпорядником якої є Державний центр зайнятості у електронній формі від 04.05.2019 р. та копією відповіді на запит від 16.05.2019 р. №18/10/1618-19.

З цими висновками апеляційний суд погоджується, з огляду на наступне.

Так, головним спеціалістом Відділу регіонального представництва в південних областях Секретаріату Верховної Ради України з прав людини Одінцовою С.В. (далі за змістом - Уповноважена особа) 09 липня 2019 року складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

В протоколі уповноваженою особою зазначено, зокрема, наступне.

До регіонального представника Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини звернувся потерпілий ОСОБА_2 зі зверненням щодо порушення права на доступ до публічної інформації з боку Миколаївського обласного центру зайнятості.

За результатами перевірки звернення потерпілого було встановлено, що на підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації», ОСОБА_2 звернувся до Державного центру зайнятості із запитом від 04.05.2019 р., в якому просив надати інформацію:

1)про витрачені кошти на відрядження співробітників Миколаївського ОЦЗ (м. Миколаїв) до Первомайської міськрайонної філії МОЦЗ (м. Первомайськ Миколаївської області) з метою проведення у філії інвентаризації, яка проводилась згідно наказів № 5-24 від 21.02.2019 р. Миколаївського ОЦЗ «Про прийняття-передачу матеріальних цінностей у зв`язку із зміною матеріально відповідальних осіб», № 15-24 від 11.03.2019 р. «Про прийняття-передачу матеріальних цінностей у зв`язку із зміною матеріально-відповідальної особи», а також інших наказів протягом лютого - березня 2019 року, а саме: витрати на проїзд (квитки, бензин), витрати на проживання, добові;

2)про запланові кошти на відрядження співробітників Миколаївського ОЦЗ (м. Миколаїв) до Первомайської міськрайонної філії МОЦЗ (м. Первомайськ Миколаївської області) з метою проведення в період з 24-26 квітня 2019 року моніторингового візиту, а саме: витрати на проїзд (квитки, бензин), витрати на проживання, добові інформація про запланований візит отримана особисто від ОСОБА_3 в телефонному режимі);

3)кошторис (тимчасовий, постійний) Миколаївського ОЦЗ на 2019 рік;

4)відомості про отриману заробітну плату директором Миколаївського ОЦЗ, його заступниками протягом 2019 року, із визначенням суми коштів, отриманих в якості преміювання; відповідні розпорядчі документи, які стали підставою для їх виплат;

5)відомості про отриману заробітну плату спеціалістом відділу працевлаштування Первомайської філії ОСОБА_4 за період з січня 2018 та протягом 2019 року, із визначенням суми коштів, отриманих в якості преміювання, надбавок; відповідні розпорядчі документи, які стали підставою для їх виплат;

6)інформацію у кількісному виразі, без уособлення, про кількість випадків притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Миколаївської обласної служби зайнятості протягом 2018 року та протягом 2019 року.

11.05.2019 р. ОСОБА_2 отримав лист Державного центру зайнятості №33/14/2372-19 в якому йшлося про переправлення запиту від 04.05.2019 р. до належного розпорядника інформації, а саме: до Миколаївського обласного центру зайнятості.

Листом від 16.05.2019 р. №18/10/1618-19 за підписом директора Центру ОСОБА_5 Д.М., надано відповідь на запит за зверненням ОСОБА_2 , де зазначено, що дана інформація не може бути надана через те, що Державна служба зайнятості (Центральний апарат), у тому числі Миколаївський обласний центр зайнятості, фінансується за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та не є розпорядником публічної інформації щодо використання бюджетних коштів.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, який відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, є доказом у справі про адміністративне правопорушення, у діях директора Миколаївського обласного центру зайнятості ОСОБА_3 , вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, а саме: ненадання інформації на запит.

Так, відповідальність за ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, настає у разі порушення Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме: необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом, ненадання відповіді на запит на інформацію, ненадання інформації, неправомірна відмова в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання недостовірної інформації.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП виражається у неправомірній відмові в наданні інформації, несвоєчасному або неповному наданні інформації, наданні інформації, що не відповідає дійсності, у випадках, коли така інформація підлягає наданню на запит громадянина чи юридичної особи відповідно до Законів України «Про інформацію», «Про доступ до публічної інформації», «Про звернення громадян», «Про доступ до судових рішень» та «Про засади запобігання і протидії корупції».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про доступ до публічної інформації», суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є:

1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень;

2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону;

3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Стаття 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлює, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;

4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

2. До розпорядників інформації, зобов`язаних оприлюднювати та надавати за запитами інформацію, визначену в цій статті, у порядку, передбаченому цим Законом, прирівнюються суб`єкти господарювання, які володіють: 1) інформацією про стан довкілля; 2) інформацією про якість харчових продуктів і предметів побуту; 3) інформацією про аварії, катастрофи, небезпечні природні явища та інші надзвичайні події, що сталися або можуть статися і загрожують здоров`ю та безпеці громадян; 4) іншою інформацією, що становить суспільний інтерес (суспільно необхідною інформацією).

3. На розпорядників інформації, визначених у пунктах 2, 3, 4 частини першої та в частині другій цієї статті, вимоги цього Закону поширюються лише в частині оприлюднення та надання відповідної інформації за запитами.

Доводи апелянта про те, що Миколаївський обласний центр зайнятості не є розпорядником публічної інформації, оскільки не є суб`єктом владних повноважень не є слушними, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 Положення про Миколаївський обласний центр зайнятості, затвердженого Наказом Державної служби зайнятості (Центрального апарату) від 15.06.2017 р. №80, Миколаївський обласний центр зайнятості (далі регіональний центр зайнятості), є неприбутковою державною установою, підпорядкованою та підзвітною Державній службі зайнятості (Центральному апарату).

Згідно п. 5 Положення, регіональний центр зайнятості є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України та банківських установах, кутові штампи та печатки із зображенням Державного Герба України, своїм найменуванням, ідентифікаційним кодом згідно ЄДРПОУ, інші печатки.

Таким чином, у розумінні положень п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», Миколаївський обласний центр зайнятості є розпорядником публічної інформації, оскільки є державною установою, тобто є суб`єктом владних повноважень.

Ще однією підставою відмови у наданні інформації на запит ОСОБА_2 було те, що запитувана інформація не може бути надана, оскільки Державна служба зайнятості (Центральний апарат), у тому числі Миколаївський обласний центр зайнятості, фінансується за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та не є розпорядником публічної інформації щодо використання бюджетних коштів.

Так, згідно п. 4 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 02.03.2000 р. №1533-ІІІ (із змінами та доповненнями), п. 5 Положення про державну службу зайнятості, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 15.12.2016 р. №1543, діяльність Миколаївського обласного центру зайнятості та виконання ним завдань і функцій, передбачених законодавством, у тому числі фінансування витрат на матеріальне та соціально-побутове забезпечення його працівників здійснюється за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Частиною 5 статті 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що кошти Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття не включаються до складу Державного бюджету України.

Проте, в силу положень п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про відкритість використання публічних коштів» № 679-VIII від 15.09.2015 р., кошти Фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, відносяться до публічних коштів.

Таким чином, як встановлено під час апеляційного розгляду, Миколаївський обласний центр зайнятості є державною установою, тобто є розпорядником публічної інформації, що відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень та інших розпорядників публічної інформації.

Зокрема, до цієї інформації відноситься і інформація щодо використання коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування, з яких фінансується Миколаївський обласний центр зайнятості на виконання ним завдань і функцій, передбачених законодавством, у тому числі фінансування витрат на матеріальне та соціально-побутове забезпечення його працівників та ці кошти відносяться до публічних коштів.

Тобто, зазначена інформація належить до відкритих даних, а отже повинна бути надана у відповідь на запит, відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації», чого директором Миколаївського обласного центру зайнятості ОСОБА_3 зроблено не було.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про доступ до публічної інформації», відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації несуть особи, винні у вчиненні таких порушень:

1) ненадання відповіді на запит; 2) ненадання інформації на запит; 3) безпідставна відмова у задоволенні запиту на інформацію; 4) не оприлюднення інформації відповідно до статті 15 цього Закону; 5) надання або оприлюднення недостовірної, неточної або неповної інформації; 6) несвоєчасне надання інформації; 7) необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом; 8) нездійснення реєстрації документів; 9) навмисне приховування або знищення інформації чи документів.

За такого, суддею прийняте вірне рішення про порушення ОСОБА_3 . вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме: у ненаданні інформації на запит.

Тобто, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП вина ОСОБА_3 доведена.

Стягнення на ОСОБА_3 накладено в межах санкції ч. 2 ст. 212-3 КУпАП.

Хоча судове засідання в суді першої інстанції було проведено у відсутність ОСОБА_3 , але він скористався правом апеляційного оскарження, шляхом подачі апеляційної скарги, під час якого фактично поновлені його процесуальні права.

Прийняте суддею рішення є законним та обґрунтованим, а тому немає підстав для скасування постанови судді, про що просить апелянт.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 01 серпня 2019 року, якою ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Фаріонова