Справа № 214/6368/19
3/214/1886/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 жовтня 2019 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Гринь Н.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі матеріали справи, які надійшли від Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

12.08.2019 року приблизно о 22.50 год. ОСОБА_1 знаходячись за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно бабусі ОСОБА_2 , а саме погрожував їй фізичною розправою, ображав її нецензурною лайкою, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю.

ОСОБА_1 до суду не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Приймаючи до уваги, що судом вжито необхідних заходів для забезпечення участі у судовому засіданні, справа двічі призначалася до розгляду, жодного разу порушник не з`явився до суду, клопотань про відкладення розгляду справи від останнього не надходило, причини його неявки до суду визнано неповажними, враховуючи положення ст. 38 КУпАП, та, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважаю за можливе провести розгляд справи у його відсутність.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП .

Зокрема винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, яка підтверджується письмовими доказами по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №108587 від 19.08.2019 року, в якому зазначені обставини вчинення ОСОБА_1 психологічного насильства в сім`ї відносно його бабусі, що мало місце 19.08.2019 року о 22.50 год.; рапортом про прийняття заяви від 19.08.2019 про те, що онук ОСОБА_3 ображає ОСОБА_2 ; заявою ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності її онука; письмовими поясненнями ОСОБА_2

Диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Аналізом вказаних матеріальних норм встановлено, що суб`єктом складу правопорушення за ст.173-2 КУпАП може бути виключно особа, яка є членом сім`ї потерпілого та чи перебувають кривдник і потерпіла особа в будь-яких стосунках між собою. Об`єктивна сторона правопорушення передбачає активну чи пасивну поведінку кривдника, спрямовану на спричинення шкоди потерпілій особі вчиненням насильства (економічного, фізичного, психологічного).

В ході судового розгляду також встановлено, що ОСОБА_1 є онуком ОСОБА_2 , проживають за однією за адресою, тобто в контексті ч.1 ст.1, ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вони є суб`єктами, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, тому відповідно до диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП ОСОБА_1 є суб`єктом даного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.29 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», кривдник, який порушив вимоги спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, несе відповідальність відповідно до закону.

Суд, виходячи з наведеного, з дотриманням ст.ст.245, 280 КУпАП всебічно, повно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідив письмові матеріали та дійшов висновку, що в діях ОСОБА_4 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, за ознаками вчинення домашнього насильства, а саме умисне вчинення діянь психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погроз, образ) та фізичного, внаслідок чого завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого.

Обираючи вид і міру адміністративного стягнення, суд враховує особу ОСОБА_1 , характер вчиненого ним порушення, ступінь завданої шкоди потерпілій, не визнання вини, тому вважає за необхідне застосувати відносно нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт, яке відповідно до вимог ст.23 КУпАП суд вважає справедливим, достатнім і необхідним для запобігання вчиненню ним нових правопорушень. Підстав, передбачених ч.3 ст.30-1 КУпАП, які б визначали неможливість застосування до ОСОБА_1 такого виду адміністративного стягнення, у тому числі з урахуванням його віку, в ході судового розгляду не встановлено.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.23, 24, 30-1, 33-35, 39-1, 40-1, ч.1 ст.173-2, ст.ст.245, 268, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді громадських робіт строком 30 (тридцять) годин.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід держави судовий збір в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником, потерпілою протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя Н.Г.Гринь