Провадження № 33/801/807/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Клапоущак С. Ю.
Доповідач: Марчук В. С.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

судді судової палати у цивільних справах Марчук В.С.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 17 вересня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Садківці Шаргородського району Вінницької області, громадянина України, ФОП, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №200761 від 28.08.2019 року - 18.08.2019 року о 10 год. 15 хв. в м. Вінниці по вул. Брацлавській, 27 водій ОСОБА_1 , сідаючи до салону автомобіля марки «BMW 525 TDS 5H Komb», номерний знак НОМЕР_2 , що був припаркований на тротуарі, відчинивши водійські двері транспортного засобу, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Honda Accord», номерний знак НОМЕР_3 , який рухався в попутному напрямку, в зв`язку з чим обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 15.13 Правил дорожнього руху Українита вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 вересня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн. на користь держави, вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку як незаконну та необґрунтовану; він вважає, що висновки суду є хибними та такими, що не відповідають обставинам справи.

Апеляційна скарга зводиться до того, що ОСОБА_1 не являється суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки на момент зіткнення він не був учасником дорожнього руху, не виходив з транспортного засобу, фактично, ще навіть не сів за кермо автомобіля, тому, відповідно до Правил дорожнього руху на той момент він не був водієм транспортного засобу, а лише пішоходом. Зазначає, що водій автомобіля «Honda Accord», номерний знак НОМЕР_3 , який рухався в попутному напрямку, побачивши перешкоду, у вигляді пішохода, не дотримався безпечного бокового інтервалу, який має бути не меншим за 0,8 м., і порушив п.13.3

Просить постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 17.09.2019 року скасувати та провадження в справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Заслухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до положення ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлене неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Розглядаючи справу та притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції вважав, що вина правопорушника доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №200761 від 28 серпня 2019 року (а.с. 1), схемою місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 2), письмовими поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази, повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву в їх належності та допустимості.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №200761 від 28.08.2019 року - 18.08.2019 року о 10 год. 15 хв. в м. Вінниці по вул. Брацлавській, 27 водій ОСОБА_1 , сідаючи до салону автомобіля марки «BMW 525 TDS 5H Komb», номерний знак НОМЕР_2 , що був припаркований на тротуарі, відчинивши водійські двері транспортного засобу, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Honda Accord», номерний знак НОМЕР_3 , який рухався в попутному напрямку, в зв`язку з чим обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

У своїх поясненнях водій ОСОБА_1 зазначив, що 28 серпня 2019 року він припаркував свій автомобіль «BMW 525» на тротуарі біля магазину, на відстані 40 см від проїжджої частини, без будь якого порушення вимог п. 15.10 Правил дорожнього руху та не створював перешкоди для вільного руху пішоходів по тротуару, ширина якого складає не менше 2-х метрів вільного руху. Пересвідчившись, що немає поблизу автомобілів, він почав обходити свій автомобіль, дійшов до сидіння водія і почав відчиняти двері, в цей час автомобіль «Honda Accord», номерний знак НОМЕР_3 , який рухався по проїжджій частині дороги в попутному напрямку, вдарився у двері його автомобіля.

Обставини зазначені водієм ОСОБА_1 , та розташування транспортних засобів, обєктивно підтверджуються схемою місця ДТП (а.с.2).

З вказаного вбачається, що суд першої інстанції дав правильну оцінку всім наявним доказам у справі та належним чином мотивував у постанові свої висновки. Вказані висновки суду відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст.124 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена в разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Враховуючи, норму статті 124 КУпАП та Постанову Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді такої категорії справ, необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення, норми яких правил, інструкцій інших нормативних актів не додержано, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та наслідками, які настали, на що зокрема було звернуто увагу судом першої інстанції.

Згідно матеріалів справи, а саме протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 вирішено притягнути до адміністративної відповідальності за порушення п.15.13 Правил дорожнього руху України.

Пунктом 15.13 ПДР України передбачено, що забороняється відчиняти двері транспортного засобу, залишати їх відчиненими і виходити з транспортного засобу, якщо це загрожує безпеці і створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху.

Вказана норма відноситься до розділу «Зупинка і стоянка» ПДР України та регулює порядок дій учасників дорожнього руху під час зазначених дій. Її аналіз у сукупності з іншими нормами ПДР України дозволяє зробити висновок про те, що відповідальність за її порушення може покладатися не лише на водія, а і на особу, яка своїми безпосередніми діями може створити небезпеку для інших учасників дорожнього руху, відчиняючи двері транспортного засобу.

Так, згідно п.1.3, 1.4, 1.5 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що він не являється суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки на момент зіткнення він не був учасником дорожнього руху, не виходив з транспортного засобу, фактично, ще навіть не сів за кермо автомобіля, тому, відповідно до Правил дорожнього руху на той момент він не був водієм транспортного засобу, а лише пішоходом.

Такі пояснення у суді першої інстанції були надані захисником ОСОБА_3 М. адвокатом Гайдамакою С.В. і суд надав їм оцінку, відповідно до норми ст. 124 КУпАП та п. 1.10 розділу 1 ПДР України, вважаючи їх хибними, з чим повністю погоджується суд апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги про допущення іншим учасником дорожньо-транспортної події - водієм автомобіля «Honda Accord», номерний знак НОМЕР_3 порушень норм ПДР, є голослівними, не грунтуються на будь-яких доказах.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. На думку апеляційного суду, судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст. 280 КУпАП дотримано, докази перевірено на їх допустимість та належність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, судом встановлено з наведенням відповідних мотивів; дії ОСОБА_1 кваліфіковано правильно за ст. 124 КУпАП, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.124, ст.294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 17 вересня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП залишити без змін.

Дана постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом

суддя В.С. Марчук