Провадження № 3/537/930/2019
Справа № 537/3426/19
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.10.2019 року м. Кременчук

Суддя Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Мурашова Наталя Валентинівна, за участі секретаря Мєняйлова О.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника адвоката Мусієнка Ж.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду справу, яка надійшла з Батальйону патрульної поліції в місті Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піщане Кременчуцького району Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, вдівця, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №203772, складеним 05.08.2019 року інспектором роти №1 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП лейтенантом поліції Іськовим В.М., 05.08.2019 року о 19 год. 10 хв. в м. Кременчуці по вул. Гвардійська, буд.4а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом AUDI A6, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння проводився, у встановленому законом порядку, у лікаря нарколога за адресою м. Кременчук вул. Ціолковського, буд.76, проба позитивна 2,72‰.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за яке він притягається до відповідальності, заперечував факт керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 зазначив, що 05.08.2019 року близько 16 год. він разом зі своїм знайомим ОСОБА_2 приїхав на автостоянку по АДРЕСА_2 . Під час паркування зачепив автомобіль ВАЗ 2106. У жінки-охоронця дізнався мобільний номер власника пошкодженого автомобіля, зателефонував йому, повідомив про подію та домовився про зустріч на вечір. Власник ВАЗ розмовляв з ним неадекватно. Тому після розмови, хвилюючись за свій автомобіль, ОСОБА_1 припаркував його біля під`їзду будинку АДРЕСА_3 , куди приїхав на свято до знайомої ОСОБА_3 Залишивши автомобіль, ОСОБА_1 пішов в гості до своєї знайомої ОСОБА_4 , де разом з друзями вживали алкогольні напої. В цей же день близько 19 год. на пропозицію власника автомобіля ВАЗ 2106 ОСОБА_1 зустрівся з ним на автостоянці, щоб обговорити порядок відшкодування заподіяної йому шкоди. Так, ОСОБА_1 вдруге пішки прийшов на стоянку. Між ними виникла суперечка щодо ремонту автомобіля, яка переросла в бійку. З цих підстав жінка-охоронець викликала працівників поліції. Коли приїхали працівники патрульної поліції, то спочатку оглянути ВАЗ 2106, потім оглянули автомобіль ОСОБА_1 , що знаходився біля буд. 11 по вул. Гвардійській. На прохання поліції ОСОБА_1 надав документи на автомобіль та посвідчення водія. Працівники поліції звинуватили ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою технічного засобу або в медичній установі. На що ОСОБА_1 відмовився. Працівники патрульної поліції проігнорували твердження ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. О 22 год. працівники поліції застосували кайданки та відвезли його до Кременчуцького обласного наркологічного диспансеру, де було проведено його огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 стверджував, що працівники поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення безпідставно не врахували його пояснень про те, що він вживав алкогольні напої після того, як поставив автомобіль на парковці біля під`їзду, де святкував з друзями зустріч.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідності, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ст.1 та ст.8 Основного Закону, Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Згідно із ч. 3 п. (b) ст. 31 Віденської Конвенції про право міжнародних договорів від 1969 року, ратифікованої Україною 14.05.1986 року, поряд з контекстом договору враховується наступна практика його застосування, яка встановлює угоду учасників щодо тлумачення. Крім того, відповідно до ст. 32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини (далі за текстом - Конвенція) питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.

В ч.1 ст. 6 Конвенції передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції може розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справи «Лучанінова проти України», «Швидка проти України», «Салов проти України»).

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні, як і значно перевищує мінімальний розмір штрафу, визначений ч.2 ст. 52 КК України, а крім того ще передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортним засобом.

Обов`язкова відповідність процесу у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП таким засадам, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, безпосередність дослідження доказів, а також змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів безумовно має враховуватись як особами, яких звинувачують у скоєнні адміністративного правопорушення, та їх захисниками, так і судом, що здійснює розгляд відповідних справ.

Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Згідно ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином суб`єктом правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП може бути лише особа, яка керувала транспортним засобом з порушенням ПДР України.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 4 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував факт керування ним автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Пояснення ОСОБА_1 підтверджені показаннями допитаних судом свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Так, свідок ОСОБА_2 дав показання про те, що 05.08.2019 року з ранку разом з ОСОБА_1 ремонтували його автомобіль. При цьому не вживали алкогольні напої. ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння. По закінченню ремонту на автомобілі під керуванням ОСОБА_1 поїхали разом до знайомої ОСОБА_3 Близько 16 годин автомобіль під керуванням ОСОБА_1 заїхав на парковку біля будинку ОСОБА_3 , де під час руху було подряпано припаркований автомобіль ВАЗ. Для вирішення питання про відшкодування шкоди ОСОБА_1 зателефонував власнику ВАЗ, але між ними виникла суперечка. Тому ОСОБА_1 виїхав зі стоянки та припаркував свій автомобіль біля будинку ОСОБА_3 . Після цього ОСОБА_2 разом з ОСОБА_1 піднялися в квартиру ОСОБА_3 , де святкували зустріч, вживаючи алкогольні напої. Близько 19 годин ОСОБА_1 пішли на стоянку, де зустрілися з власником ВАЗ з приводу відшкодування заподіяної шкоди. Під час спілкування ОСОБА_1 з власником ВАЗ між ними виникла сварка, яка переросла в бійку. Коли приїхала поліція власник ВАЗ втік, на стоянці залишився ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Поліція встановила особу ОСОБА_1 . На питання поліції ОСОБА_1 показав свій автомобіль, який залишився стояти біля під`їзду будинку ОСОБА_3 Потім працівники поліції звинуватили ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Працівники поліції не реагували на повідомлення ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Потім працівники поліції застосували кайданки до ОСОБА_1 та відвезли його в наркодиспансер. ОСОБА_2 категорично стверджував, що в той день о 19 год. ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_3 дала показання про те, що 05.08.2019 року о 16 годині до неї в гості прийшли ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Вони приїхали на автомобілі, який припаркували біля під`їзду її будинку. При цьому ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння. Вони разом святкували, вживаючи алкогольні напої. Близько 19 год. ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 пішли на стоянку поряд з її будинком, де в цей день о до 16 годин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, подряпав припаркований автомобіль, для зустрічі з власником автомобіля. Через деякий час вона, перебуваючи в своїй квартирі, почула під під`їздом сварку. Потім з`ясувалось, що біля під`їзду її будинку працівники поліції звинуватили ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Працівники поліції не реагували на повідомлення ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Потім працівники поліції застосували кайданки до ОСОБА_1 та відвезли його в наркодиспансер. ОСОБА_3 категорично стверджувала, що в той день о 19 год. ОСОБА_1 не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

В обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, наведених в протоколі про адміністративне правопорушення БД №203772 від 05.08.2019 року, складеного БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області, подано відеозапис події, висновок щодо медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, письмові пояснення свідка ОСОБА_5 та рапорт інспектора роти №1 БПП в м. Кременчук УПП в Полтавській області лейтенанта поліції Іськова В.М.

Так, на дослідженому відеозапису з камер поліції не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом AUDI A6, д.н.з. НОМЕР_1 , о 19 год. 10 хв. 05.08.2019 року.

З відеозапису події вбачається, що 05.08.2019 року близько 20 год. на автостоянку по вул. АДРЕСА_3 в м. Кременчуці прибули працівники патрульної поліції за викликом охоронця, яка вказала, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем при виїзді з автостоянки, пошкодив припаркований автомобіль ВАЗ. При цьому охоронець зазначила, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння.

Допитаний в судовому засіданні працівник патрульної поліції Іськов В.М., який склав протокол про адміністративне правопорушення БД №203772, дав показання, що 05.08.2019 року під час несення служби в складі екіпажу «Залік-151» разом із сержантом поліції ОСОБА_6 , близько 20 год. отримали виклик «Бійка» за адресою: АДРЕСА_3 вул АДРЕСА_4 Гвардійська, автостоянка біля будинку 4а. Заявником була охоронець автостоянки ОСОБА_5 Прибувши за вказаною адресою, бійки виявлено не було. На автостоянці перебував ОСОБА_1 . При цьому ОСОБА_5 повідомила, що близько 19 год. на автостоянку заїхав автомобіль AUDI A6, д.н.з. НОМЕР_1 , в якому перебували двоє чоловіків, за кермом ОСОБА_1 . В ході спілкування вона помітила, що чоловіки перебували в стані алкогольного сп`яніння, поводили себе агресивно. ОСОБА_7 дізнався зі слів ОСОБА_5 , що о 19 год. 10 хв. ОСОБА_1 , керуючи вказаним транспортним засобом, покинув територію автостоянки, при цьому пошкодив автомобіль ВАЗ. ОСОБА_7 не бачив особисто самої бійки та керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Йому це стало відомо лише з пояснень заявника ОСОБА_5 .

Як вбачається з письмових пояснень свідка ОСОБА_5 , 05.08.2019 року близько 19 год. на автостоянку заїхав автомобіль AUDI A6, д.н.з. НОМЕР_1 , в якому перебували двоє чоловіків. Під час спілкування з ними, вона звернула увагу, що водій та пасажир перебувають в стані алкогольного сп`яніння. О 19 год. 10 хв. зазначений автомобіль виїжджаючи з автостоянки здійснив наїзд на припаркований автомобіль ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_2 . Вона повідомила власника ВАЗ про пошкодження його автомобіля. Коли власник ВАЗ також прийшов на стоянку, то між ним та чоловіками з AUDI виникла бійка.

Проте письмові пояснення свідка ОСОБА_5 , вочевидь, написані поліцейським Іськовим В ОСОБА_8 .

За таких обставин, відповідно до принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів, суд вважав за необхідне перевірити показання свідка ОСОБА_5 шляхом безпосереднього допиту її в судовому засіданні для усунення суперечностей між її показаннями та показаннями допитаних судом свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Суд неодноразово викликав в судове засідання свідка ОСОБА_5 для дачі пояснень шляхом направлення повісток та телефонограм. Однак свідок не з`явилася в судове засідання, по телефону повідомила, що не буде давати суду жодних показань проти ОСОБА_1

Звернення суду до БПП в місті Кременчук в Полтавській області ДПП НП України про забезпечення явки свідка ОСОБА_5 в судове засідання було проігнороване.

Матеріали справи не містять інших доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Керуючись принципами змагальності та диспозитивності судового процесу, аналізуючи вище вказані докази в їх сукупності, суд вважає, що в наявних матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази, які поза розумним сумнівом свідчили б, що 05.08.2019 року о 19 год. 10 хв. в м. Кременчук по вул. Гвардійській, 4а, ОСОБА_1 керував транспортним засобом AUDI A6, д.н.з. НОМЕР_1 .

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, складений працівниками поліції, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення Європейського суду з прав людини від 18 січня 1978 у справі «Ірландія проти Сполученого королівства»), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до положень ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини зазначає, що рівень певності, якого має досягти суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу осіб, що притягуються до відповідальності, які є ключовими поняттями для демократичної концепції судового розгляду.

З огляду на викладене, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, з урахуванням положень ст. 254 КУпАП, суд вважає недоведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння 05.08.2019 року о 19 год. 10 хв. в м. Кременчук по вул. Гвардійській, біля буд.4а, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події, складу адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу правопорушення.

Керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом 10 діб з моменту винесення.

Суддя Крюківського районного суду

м. Кременчука Полтавської області Мурашова Наталя Валентинівна