Справа № 214/6585/19
3/214/1938/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 жовтня 2019 року, суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко А.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Полку патрульної поліції в м. Кривому Розі управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який працює агентом з постачання ТОВ «Початок», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

30.08.2019 року до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 208797 від 18.08.2019 року відносно ОСОБА_1 про притягнення його до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відповідно до вищевказаного протоколу, 18.08.2019 року о 23-20 годині в м. Кривому Розі, Саксаганському районі, по вул. Марійській, в районі буд.49, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Passat FOM 731 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження повного медичного огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що зафіксовано на бодікамеру НОМЕР_1 -00122. Факт руху транспортного засобу зафіксовано на відео реєстратор - Xiaomi.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що 18.08.2019 року, приблизно о 23.20 год., він рухався на автомобілі Фольксваген Пассат в напрямку Більшовика. Його зупинили працівники поліції, які до цього його переслідували із увімкненими звуковими сигналами. Працівники поліції перевірили його документи та в ході розмови в ник виникли підозри, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння. Він відмовився проходити освідування на стан сп`яніння, оскільки боявся залишати на дорозі автомобіль. Були запрошені свідки та складено протокол про адміністративне правопорушення. Потім він викликав таксі і поїхав на ПНД для проходження огляду на стан сп`яніння. Причину зупинки йому не повідомили. Він не відмовлявся проходити освідування на місці зупинки, однак йому сказали, що необхідно їхати на ПНД.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника Шаповалова І.В., дослідивши письмові матеріали справи, вважаю, що провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративній відповідальності підлягають особи, які керують транспортним засобом, у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 р. N 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.4 зазначеної Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;почервоніння обличчя або неприродна блідість.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудних камер працівників поліції слідує, що водій ОСОБА_1 , в присутності свідків, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому Законом порядку.

При цьому, з даного відеозапису, не вбачається наявності в діях та поведінці ОСОБА_1 , ознак наркотичного сп`яніння, вказаних у протоколі, а співробітник поліції навіть на прохання ОСОБА_1 не повідомив йому ознак сп`яніння за яких у нього були підстави вважати, що той перебуває у стані наркотичного сп`яніння.

Між тим, з відеозапису слідує, що ОСОБА_1 чітко та адекватно відповідає на всі запитання працівника поліції, а його поведінка та координація рухів повністю відповідають обстановці, за якої відбувається спілкування.

Даних щодо наявності у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння не містять і письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Суд звертає увагу і на те, що зазначені пояснення свідків також не містять даних щодо серії та номеру протоколу про адміністративне правопорушення при оформленні якого їх було залучено, часу надання пояснень. Крім того, пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відібрані з грубим порушенням КУпАП, оскільки не містять відомостей за якими документами встановлено їх особу.

При цьому, зазначені свідки за викликом суду в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, причини неявки суду невідомі.

Таким чином, суд не може визнати пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належними та допустимими доказами по справі.

За змістом ч.4 ст.266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не пройшов огляд у медичному закладі з метою встановлення стану сп`яніння на вимогу співробітників поліції в момент його зупинки.

Проте, ОСОБА_1 надав до суду висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР» №2047 від 19.08.2019 року. В даному висновку зазначено, що ОСОБА_1 19.08.2019 року о 01.00 год. був направлений на огляд, а о 01.05 годині того ж дня пройшов медичний огляд. За результатами огляду, у гр. ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено (а.с. 7).

За таких обставин, відомості зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння не знайшли свого підтвердження належними доказами, оскільки спростовані дослідженими в судовому засіданні доказами, в тому числі висновком з КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР» №2047 від 19.08.2019 року.

Враховуючи положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії»(рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії»(заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

При цьому суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція).

Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про відсутність поставленого у вину працівником патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, вважаю, що обставини, які викладені в протоколі не містять всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити відповідно до вимог п. 1) ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 33-35, ч.1 ст. 130, п. 7 ч. 1 ст. 247, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга, подання прокурора подаються до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя А.В. Ткаченко