Справа № 750/1628/19 Головуючий у 1 інстанції Кузюра М. М.
Провадження № 33/4823/137/19
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2019 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Демченка О.В.,

з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 березня 2019 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, працює водієм на сполученні Чернігів-Київ проживає за адресою: вул. Чайкіна - 9, с. Количівка Чернігівського району Чернігівської області,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з нього на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Судом ОСОБА_1 було визнано винуватим в тому, що він 10 лютого 2019 року, о 12 год. 47 хв., у м. Чернігові по проспекту Миру, 3, керував автомобілем ВАЗ-21013, державний номерний знак А НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує на порушення судом вимог ст. ст. 268,279,280 КУпАП. Зазначає, що судом не було досліджено в повному обсязі докази, якими доведено вину, не надано їм належної оцінки, а лише поверхнево встановлено обставини справи. Зауважує, що не був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, особисто судову повістку про виклик до суду не отримував, її отримала мати, яка у звязку з її похилим віком забула передати йому, а віддала повістку вже разом з постановою суду лише 14 березня 2019 року, а тому вважає, що був обмежений в праві свого захисту. Зазначає, що у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного спяніння, що на думку апелянта, свідчить про не направлення поліцейським у встановленому законом порядку водія у заклад охорони здоровя для проходження огляду на стан спяніння, та свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоровя. Звертає увагу на той факт, що жодних зразків біологічного середовища йому не пропонувалось здати і вони не відбирались. Вказує, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівники поліції порушили вимоги ст. 256 КУпАП, а саме не було розяснено його прав та обовязав, що позбавило його можливості звернутись за юридичною допомогою. Вказує, що у протоколі не зазначено, що йому взагалі не пропонувалося пройти огляд на стан спяніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським на місці зупинки. Також в протоколі невірно вказано адресу, за якою його зупинено, а саме, м. Чернігів, проспект Миру, 3, а фактично його зупинено навпроти Сілікатного заводу в напрямку с. Количівка Чернігівського району, де він зареєстрований та мешкає, що не відноситься до Деснянського району м. Чернігова, а тому вважає, що справа непідсудна Деснянському районному суду м. Чернігова. Зазначає, що в порушення вимог ст. 266 КУпАП у матеріалах адміністративного провадження відсутні докази його відсторонення від керування та передачі керування іншій уповноваженій особі. Наголошує, що протокол складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, а тому, на думку апелянта, він не може бути предметом судового розгляду.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник підтримали позицію, яка викладена в апеляційній скарзі, і просили скасувати постанову суду та закрити провадження у справі із зазначених в скарзі підстав.

Дослідивши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 289 КУпАП в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З метою забезпечення принципу доступу громадян до правосуддя, апеляційний суд вважає за можливе поновити скаржникові строк на його звернення до суду.

Відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Посилання ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі на те, що судом при прийнятті рішення допущено порушення вимог ст. 268 КУпАП апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки в постанові суду цим обставинам надана обґрунтована оцінка, зокрема, враховано, що ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленим про день і час розгляду справи, не з'явився на її розгляд без будь-якого повідомлення про причини неявки. Виклик в судове засідання було доставлено в будинок, де мешкає ОСОБА_1 засобами поштового зв?язку, тому апеляційний суд вважає, що він був повідомлений про день і час судового розгляду належним чином. При таких обставинах, судом було прийнято вірне рішення про розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, що не можна вважати порушенням вимог ст.268 КУпАП.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Дане положення передбачає самостійне обстоювання сторонами їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів, але ОСОБА_1 у судове засідання місцевого суду не з'явився.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, зазначених у постанові, відповідає фактичним даним справи, ґрунтується на досліджених судом першої інстанції доказах, які також були предметом перевірки апеляційного суду.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 220349 від 10 лютого 2019 року (а.с.4), ОСОБА_110 лютого 2019 року, о 12 год. 47 хв., у м. Чернігові по проспекту Миру, 3, керував автомобілем ВАЗ-21013, державний номерний знак А НОМЕР_1, в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога, що підтверджується висновком № 67 від 10.02.2019 року, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху..

Згідно даного протоколу, ОСОБА_1 був ознайомлений з його змістом при його складанні, про що свідчить його особистий підпис, та в поясненнях додав, що випив лікарські засоби на спирту. Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, у силу положень ст. 251 КУпАП.

Згідно пунктів 16, 20, 22 розділу третього Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху, затвердженої спільним наказом МВС, МОЗ від 09.11.2015 р. № 1452/735, єдиним документом, який складається за результатами огляду на стан сп'яніння в закладі охорони здоров'я і таким, що підтверджує перебування водія транспортного засобу в тверезому стані або в стані алкогольного сп'яніння є висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до наявного у матеріалах справи висновку медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10 лютого 2019 року, виданого лікарем-наркологом КЛПЗ «Чернігівський обласний наркологічний диспансер», ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп'яніння (а.с.5).

Також вина ОСОБА_1 підтверджується рапортом інспектора взводу № 2 роти № 3 БУПП в Чернігівській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_3, який вказав, що під час патрулювання спільно з ст. лейтенантом поліції ОСОБА_4 у м. Чернігові по проспекту Миру, 3 було зупинено транспортний засіб ВАЗ-21013, державний номерний знак А НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_1, де в ході спілкування у водія було виявлено ознаки алкогольного спяніння. Зі згоди водія було проведено огляд на стан алкогольного спяніння у лікаря-нарколога ЧОПЛ, результат якого був позитивний, що підтверджується Висновком ЧОПЛ № 67 від 10.02.2019 року. На водія було складено постанову НК 404020 за порушення вимог п. 2.3 в та протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП серії БД 220349 за порушення вимог п. 2.9 а. Транспортний засіб було залишено на місці зупинки. (а.с.6).

Оцінивши зазначені докази в їх сукупності, суд обґрунтовано прийшов до висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, що забороняє водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, всі обставини, на які посилається апелянт, судом першої інстанції досліджені, їм надана правильна оцінка.

Також слід визнати такими, що не спростовують висновок суду про порушення ОСОБА_1 пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху й доводи апеляційної скарги про те, що судом розгляд справи проведено за відсутності ОСОБА_1 Розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 не призвів до неповноти у з'ясуванні фактичних обставин справи та висновку суду щодо наявності в його діях ознак правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому ОСОБА_1 не надав апеляційному суду нових доказів, які б спростовували висновок судді про його винуватість у вчиненні даного адміністративного правопорушення.

Також апеляційний суд звертає увагу на вимогу апеляційної скарги провадження у справі закрити, проте дана вимога є зовсім некоректною, оскільки статтею 247 КУпАП передбачено дев'ять підстав для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення. Жодного логічного посилання щодо даної вимоги мотивувальна частина скарги не містить, а тому унеможливлює її задоволення.

Автор апеляційної скарги вказує, що в матеріалах справи відсутній акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, а також відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного спяніння, але судом не було витребувано акту медичного огляду для перевірки відповідності висновку медичного огляду.

Перевіряючи цей довід скарги, апеляційний суд витребував з КЛПЗ «Чернігівський обласний наркологічний диспансер» акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння за № 67, з якого вбачається, що станом на 13 год. 15 хв. спеціальний технічний засіб Алкотест-5510, заводський № ARJK-0006 повірка №1 чинне до 02.01.2020 року, показав 1.26 %о, після чого, обстеживши через 20 хвилин, а саме, о 13 год. 35 хв., показник був аналогічний і становив 1.26 %о, що підтверджує перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння і спростовує його твердження про вживання настоянки шипшини в лікувальних цілях. Медичний огляд ОСОБА_1 проводився на підставі направлення водія до лікувального закладу, складеного інспектором поліції у повній відповідності до названої вище Інструкції.

Адміністративне правопорушення, скоєне ОСОБА_1, було зафіксовано поліцейськими на межі Деснянського та Новозаводського районів м. Чернігова. Тому розгляд справи по суті Деснянським районним судом м. Чернігова не впливає на законність і обґрунтованість судового рішення.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги ОСОБА_1, висновки суду першої інстанції про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та обєктивного зясування всіх обставин справи.

Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 березня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_5