АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" квітня 2019 р. м.Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Ятченко М.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову судді Лисянського районного суду Черкаської області від 26 лютого 2019 року, якою

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець вул.

Будівельників, 12, кв.134, м.Київ, місце реєстрації: вул. Зелена, 52, с.

Шубині Стави, Лисянського району, Черкаської області, громадянина

України,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 грн. (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік та стягненням з нього на користь держави судового збору в розмірі 384,20 грн..

в с т а н о в и в :

Постановою Дарницького районного суду м.Києва від 23.01.2019 справу №753/24696/18 (провадження №3/753/302/19) про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП направлено для розгляду до Лисянського районного суду Черкаської області.

ОСОБА_3 04 грудня 2018 року близько 03 години 00 хвилин керував автомобілем НОМЕР_1 з ознаками (наркотичного) алкогольного спяніння (тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Своїми діями ОСОБА_3, вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив: поновити йому строку на апеляційне оскарження; постанову Лисянського районного суду Черкаської області від 26 лютого 2019 року скасувати; закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт вказував на те, що він був неналежним чином повідомлений про день та час слухання справи, що позбавило його можливості реалізувати свої права, передбачені ст.268 КУпАП. Також апелянт вказував, що у протоколі про адміністративне правопорушення суть порушення сформульована незрозуміло, адже не вказано від якого саме огляду відмовився водій. Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, що водій відмовився від проходження огляду у закладі охорони здоровя. Апелянт вважає, що направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними.

В судове засідання апеляційного суду Черкаської області, призначене на 05.04.2019 ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленим, не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя вважає наступне.

Як вбачається з матеріалів провадження, рішення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 було прийняте 26.02.2019, при цьому ОСОБА_3 участі в розгляді провадження в суді першої інстанції не брав, а зважаючи на те, що ОСОБА_3 дізнався про це рішення лише 07.03.2019, то, безумовно є підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до положень ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст.33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність.

Вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримано у повному обсязі і висновок суду про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин наведених у постанові, підтверджується зібраними по справі доказами. Висновки, які викладені в постанові суду відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, та змісту апеляційної скарги ОСОБА_3 заперечив свою вину у вчиненні вказаного правопорушення. Однак, такі заперечення повністю спростовані, не узгоджуються із встановленими в суді першої інстанції обставинами та не підтверджені при апеляційному перегляді.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП що підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №165486 від 04.12.2018 року (а.с1);

- даними письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.2);

- даними постанови про накладення адміністративного стягнення від 04.12.2018 року серія НК №730629 (а.с.3).

Доводи ОСОБА_3, викладені ним в апеляційній скарзі про те, що він був неналежним чином повідомлений про день та час слухання справи, що позбавило його можливості реалізувати своє право на захист, то вважаю, що судом апеляційної інстанції поновлено права ОСОБА_3, в тому числі - на захист, а тому постанова місцевого суду з підстав, що він не брав участь у розгляді справи судом першої інстанції не може бути скасована, оскільки його відсутність в суді першої інстанції, чи присутність в суді апеляційної інстанції, не вплинула на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення щодо нього, а судом першої інстанції вжито всіх заходів для унеможливлення порушення процесуальних прав ОСОБА_3, а також здійснено всі дії для розгляду справи в розумні строки, передбачені ст.38 КУпАП.

Будь-які інші доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі, сприймаються судом як спроба уникнути відповідальності, оскільки доказів, які б могли спростувати його причетність до вказаного правопорушення, суду не надано.

Виходячи з цього, дії обвинуваченого судом першої інстанції кваліфіковані вірно.

Стосовно виду і розміру стягнення суддя апеляційного суду вбачає, що суд першої інстанції належно і обґрунтовано застосував до обвинуваченого стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами згідно з санкцією ч.1 ст.130 КУпАП в редакції Закону України від 07.07.2016 р. № 1446-VIII.

З урахуванням наведеного приходжу до висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги по суті немає, а постанова суду є законною, обґрунтованою і скасуванню або зміні не підлягає.

Враховуючи викладене вважаю, що немає підстав для скасування або зміни постанови судді першої інстанції стосовно ОСОБА_3.

Тому, враховуючи вищевикладене та керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Лисянського районного суду Черкаської області від 26 лютого 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Лисянського районного суду Черкаської області від 26 лютого 2019 року, відносно ОСОБА_3 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М. О. Ятченко