Житомирський апеляційний суд
Справа №295/8605/19 Головуючий у 1-й інст. Комнацький О. В.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Рябчука Ігоря Валерійовича, апеляційну скаргу захисника Рябчука І.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м.Житомира від 10 липня 2019 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 , непрацюючого, одруженого, який має двох неповнолітніх дітей-

в с т а н о в и в:

Постановою Богунського районного суду м.Житомира від 10 липня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. 00 коп. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 грн. 20 копійок в дохід держави.

Згідно постанови суду, 05.06.2019, о 03 годині 25 хвилин, ОСОБА_1 у м. Житомирі по вул. Покровській, 50, керував транспортним засобом Rover 620 SLI, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.

Діями, що виразилися у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На прийняте судом рішення захисник Рябчук І.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі. Вказує, що постанова суду є незаконною та такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, що потягло за собою однобічне та не повне з`ясування судом всіх фактичних обставин справи, їх не дослідження та не надання їм належної оцінки, при цьому суд лише формально підійшов до встановлення обставин справи, що є наслідком необгрунтованого застосування до ОСОБА_1 виду адміністративного стягнення. Зазначає, що у постанові суду першої інстанції не вказано якими доказами підтверджується висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, не дано будь-якої оцінки поясненням цієї особи про незгоду з рішенням поліцейського у даній справі, не вказано конкретних ознак алкогольного сп`яніння які вмінялися у провину цій особі згідно протоколу про адміністративне правопорушення. Вказує, що основним доказом по зазначеній адміністративній справі є протокол про адміністративне правопорушення складений працівниками патрульної поліції у відсутність ОСОБА_1 Це порушення процесуальних норм права є дуже суттєвим, оскільки такий розгляд справи позбавив ОСОБА_1 можливості реалізувати свої справа, передбачені ст. 268 КУпАП України, зокрема, дати пояснення, заявити клопотання про допит свідків. Стверджує, що на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Проте працівники поліції наполягали на проведенні огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. В свою чергу ОСОБА_1 погодився пройти освідування за допомогою алкотестера на місці зупинки. Проте екіпаж працівників поліції не був забезпечений алкотестером. Зважаючи на це ОСОБА_1 вимагав надати інший законний, допустимий для використання прилад для того, щоб пройти освідування на місці. Проте ОСОБА_1 в його законній вимозі було категорично відмовлено з невідомих причин. Звертає також увагу на те, що відсутні будь-які інші підстави проведення огляду в закладі МОЗ. ОСОБА_1 не пройшов освідування на місці зупинки через те, що працівники поліції пропонуючи це зробити, не були забезпечені вказаним приладом. З цієї причини ОСОБА_1 відмовився їхати до закладів МОЗ. Крім того зазначає, що зважаючи на те, що ОСОБА_1 працівники поліції відпустили з місця зупинки транспортного засобу в порушення Інструкції про відсторонення від керування, проте в матеріалах справи присутній висновок Обласного наркологічного диспансера Житомирської обласної ради, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння (а.с.2) відповідно до змісту якого ОСОБА_1 поїхав проходити освідування та перебував в стані алкогольного сп`яніння. Детально оглянувши Висновок та надавши для ознайомлення ОСОБА_1 останній пояснив, що в графі №11 «Підпис обстежуваної особи» знаходиться підпис виконаний іншою особою, а не ним. Візуально розбіжності присутні. В графі №4, де повинно бути зазначено назва та номер документа, що посвідчує обстежувану особу присутній рукописний запис: «без документів». Як наслідок було порушено цілий ряд пунктів зазначеної інструкції. Тому відповідно до ч. 22 Розділу III Інструкції Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї інструкції, вважаються недійсними.

В судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 частково підтримав доводи апеляційної скарги, зазначив, що дійсно був зупинений працівниками поліції, був на медичному огляді в медичному закладі, однак не згоден з тим, що в нього було виявлено алкогольне сп`яніння, оскільки алкоголь перед керуванням автомобілем не вживав.

Захисник в судовому засіданні підтримав доводи та пояснення, зазначені в апеляційній скарзі, не заперечуючи при цьому факту проходження ОСОБА_1 медичного огляду на стан сп`яніння. Однак вважає проведення такого огляду з порушеннями встановленого порядку, додатково зауважував на фрагментарності здійсненого працівниками поліції відеозапису проходження підзахисним огляду на стан сп`яніння без відеофіксування його результатів. Крім того, зазначив, що з огляду на зазначені доводи та обставини, а також враховуючи, що у ОСОБА_1 на утриманні наявні двоє неповнолітніх дітей, останній може бути звільнений від відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю даного адміністративного правопорушення.

Заслухавши доводи та пояснення учасників судового розгляду , дослідивши наявні в матеріалахх справи письмові докази, відеозапис з нагрудної камери поліцейського, документи, надані на запит апеляційного суду, а також документи, долучені в ході апеляційного розгляду справи стороною захисту, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції під час розгляду справи стосовно ОСОБА_1 1 за ч.1 ст.130КУпАП дотримався.

Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції та так само і за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (надалі - Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Порядком).

Відповідно до змісту ст.266КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно п.3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За ч.2 ст.266КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч.3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Як визначено п.3 Порядку, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Відповідно до п. 6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. А згідно п.8 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Апеляційним судом встановлено, що в ході досудової перевірки там складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення істотних порушень положень вищезазначених Інструкції, Порядку та вимог ст.266 КУпАП працівниками поліції не було, а висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами, перевіреними в ході апеляційного перегляду справи..

Висновок суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з яким погоджується і апеляційний суд, ґрунтується на протоколі про адміністративне правопорушення від 05.06.2019 року, в якому зазначено про керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, що було встановлено медичним висновком в результаті його огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, вказаним висновком № 379 від 05.06.2019 року, рапортом інспектора поліції про обставини виявлення та фіксування даного правопорушення.

Крім того за клопотанням сторони захисту в ході апеляційного перегляду справи на запит суду було отримано акт медичного огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, в якому зафіксовано перебіг такого огляду, його результати з встановленням стану алкогольного сп`яніння 1,98 проміле, а в подальшому - 2,01 проміле, та на підставі якого було видано медичний висновок про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, а також відеозапис з нагрудної камери поліцейського, здійснений в ході зупинки ОСОБА_1 та проведення його медичного огляду в закладі охорони здоров`я.

Зазначені додаткові доказі в сукупності з доказами, доданими до протоколу про адміністративне правопорушення, безумовно свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 правопорушення, зазначеного в протоколі та доведеніть вини у його вчиненні, та в свою чергу беззаперечно спростовують доводи апеляційної скарги про порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп`яніння, передбаченого ст. 266 КУпАП, відсутності у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, ненадання можливості ОСОБА_1 проходження огляду на місці зупинки, проведення такого огляду відразу в медичному закладі за відсутності будь-яких підстав для такого огляду, невідповідності висновку про стан сп`яніння вимогам, які до нього пред`являються узв`язку з відутністю на той момент в ОСОБА_1 документів, що посвідчують його особу, відсутність посвідчення відмови ОСОБА_1 від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення, та невідсторонненя останнього від подальшого керування тарнспортним засобом.

Так з наведених доказів, в тому числі і з відеозапису з нагруної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 в нічний час був зупинений працівниками поліції під час керування транспортним засобом без документів, що надають право на таке керування. При цьому у ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, зазначені в протоколі, його огляд на стан сп`яніння було проведено в медичному закладі, результатом якого було встановлення стану сп`яніння. Факт зупинки та проведення огляду не заперечувався і самим ОСОБА_1 в ході апеляційного розгляду справи. При цьому результат такого огляду у виді алкогольного сп`яніння він пояснити не міг, зазначаючи про те, що перед керуванням автомобілем алкоголь не вживав, не надавши при цьому переконливих доказів в заперечення такого результату огляду.

При цьому можлива невідповідність медичного висновку вимогам щодо встановлення особи, яка оглядається, відсутність огляду на місці зупинки автомобіля, відсутність в матеріалах справи доказів відсторонення ОСОБА_1 від подальшого керування автомобілем, незасвідчення в протоколі його відмови від підпису, не спростовують встановлених обставин, які безумовно свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 зазначеного правопорушення, та не є настільки істотними порушеннями, які б були підставою для визнання проведеного огляду на стан сп`яніння недійсним. Не спростовують зазначених обставин і фрагментарність відеозапису, його наче б то неінформативність, оскільки не видно обличчя водія та результатів огляду, оскільки сам ОСОБА_1 не заперечував зазначені обставини та наявність показників алкотестера, визначених в документах.

При цьому посилання сторони захисту на малозначність вказаного парвопорушення також не знайшло свого підтвердження, оскільки керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння в межах 2 проміле, не може бути визнане малозначним правопорушенням, навіть за відсутності негативних наслідків від нього, а сімейний стан ОСОБА_1 та наявність в нього неповнолітніх дітей, не може вплинути як на визнання даного правопорушення малозначним, так і на визначення виду та міри стягнення, з огляду на безальтернативність санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Також не знайшли свого підтвердження і доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції справу з порушенням вимог ст. 268 КУпАП було розглянуто у відсутність ОСОБА_1 , та не з`ясовано поважність його неприбуття в судове засідання, чим грубо порушено його процесуальні права без надання можливості представити свої заперечення, пояснення, докази, тощо. Так ОСОБА_1 належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, в судові засідання не з`являвся, із заявами про відкладання розгляду не звертався. Під час розгляду в суді першої інстанції був присутнім його захисник - адвокат Єсін П.С., який просив закрити провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, враховуючи неявку ОСОБА_1 в судові засідання суду першої інстанції, ОСОБА_1 у повному обсязі реалізував свої права, передбачені ст.268 КУпАП під час апеляційного перегляду справи.

З огляду на викладене, підстав для скасування постанови суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника Рябчука І.В. в інтересах ОСОБА_1 та для закриття провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу правопорушення, а також звільнення його від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, апеляційний суд не вбачає.

Постанова суду першої інстанції є законною та обгрунтованою.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу з доповненнями захисника Рябчука Ігоря Валерійовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м.Житомира від 10 липня 2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: