КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ігнатов Р.М., за участі:

секретаря судового засідання Бендюжик Ю.А.

особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1

захисника Титаренко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника Титаренко Ольги Володимирівни в інтересах ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 02.09.2019, -

В С Т А Н О В И В

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 (один) рік.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду захисник особи, яка притягається до відповідальності ? адвокат Титаренко О.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій він просить апеляційний суд скасувати постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 02.09.2019 та закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник посилається на неповноту судового розгляду, оскільки суд безпідставно відмовив в задоволенні клопотання про виклик свідків, не взяв до уваги доводи про те, що в письмових поясненнях свідки засвідчили відмову ОСОБА_1 від огляду з використанням приладу "Драгер", тоді як йому ставиться в вину керування транспортним засобом з ознаками наркотичного сп?янння. Крім того, апелянт зауважує, що працівники поліції не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд н стан наркотичного сп?яніння на місці зупинки. При цьому, як стверджує захисник, ОСОБА_1 взагалі не керував транспортним засобом, оскільки за кермом була його дружина ? ОСОБА_2 , коли до автомобіля підійшли патрульні поліції у автомобіля був вимкнений двигун.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 27.07.2019 о 13 год. 10 хв. по вул. Лук?янівській, 77 в м.Києві керував автомобілем "Volkswagen", д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп?яніння, від проходження огляду на стан сп?яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5. ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника Титаренко О.В. та особи, яка притягається до відповідальності ? ОСОБА_1 , які підтримали подану апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити, їх пояснення, дослідивши в присутності учасників письмові матеріали справи, а також відеозапис з нагрудної камери поліцейського, з`ясувавши питання, які виникли під час такого дослідження, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах апеляційної скарги, а також доводи апеляції, суд вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Ст.280 КУпАП передбачено обов?язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що даних вимог закону дотримано не було, що підтверджується слідуючим.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №257161, ОСОБА_1 ставиться в вину відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп?яніння.

Однією з головних умов огляду водія транспортного засобу на стан сп?янніня є не лише наявність достатніх підстав вважати, що водій перебуває у стані сп?яніння згідно з ознаками такого стану, а й та обставина, що він у такому стані він керував транспортним засобом. Тобто відмова особи від проходження огляду на стан сп`яніння повинна бути в нерозривному зв`язку з керуванням цією особою транспортним засобом в такому стані.

Так, в судовому засіданні від 07.10.2019 ОСОБА_1 показав суду, що він не керував автомобілем. Він разом зі своєю дружиною, яка була за кермом, приїхали за адресою Лук?янівська, 77 в м.Києві по справах. Припаркувавши автомобіль ОСОБА_2 відлучилась, а ОСОБА_1 пішов пити каву. Коли він повернувся до автомобіля, біля нього вже перебував інспектор поліції, який запитав чий це транспортний засіб, на що ОСОБА_1 повідомив, що авто належить його сім?ї. Потім інспектор поліції попросив пред?явити водійське посвідчення, що ОСОБА_1 і зробив. На питання інспектора чи вживав він алкогольні напої або наркотичні засоби, пояснив, що не вживав. Потім інспектор почав вимагати у ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп?яніння в закладі охорони здоров?я, безпідставно заявляючи, що у нього є ознаки наркотичного сп'яніння, на що ОСОБА_1 пояснив, що він абсолютно тверезий і не виконував функцію водія, за кермом була його дружина, що двигун автомобіля вимкнений, а сам автомобіль був припаркований. В подальшому працівником поліції було запрошено двох свідків.

Згідно дослідженого безпосередньо за участі ОСОБА_1 та його захисника відеозапису з нагрудної камери поліцейського АА00029 вбачається, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп?яніння у встановленому законом порядку (а.с. 5), але при яких обставинах не зафіксовано. Більше того, з відео видно, що він не знаходиться за кермом автомобіля і стоїть на тротуарі зі стаканом кави.

Натомість, вказаний відеозапис не містить відомостей, які б вказували на те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції. Також наявне відео не спростовує показання ОСОБА_1 , що він не виконував функцію водія.

Також в матеріалах справи про адміністративне правопорушення наявні письмові пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 27.07.2019 (а.с. 3), а також направлення на огляд водія від 27.07.2019 (а.с. 4).

Згідно пояснень ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , вони стали свідками відмови ОСОБА_1 пройти перевірку для визначення стану сп?яніння за допомогою приладу "Драгер", що засвідчили своїми підписами в протоколі про адміністративне правопорушення.

Однак, прилад "Драгер" являється алкометром, тобто засобом вимірювальної техніки, призначеного для виміру або концентрації алкоголю в повітрі, що видихається людиною, або концентрації алкоголю в крові людини (по повітрю, що видихається), тоді як ОСОБА_1 ставиться в вину відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп?яніння.

Враховуючи вказане письмові пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є неналежним доказом, так як не стосуються предмету доказування.

Таким, що не відповідає критерію допустимості апеляційний суд оцінює також і направлення водія на огляд, поза як вказане направлення не містить підпису особи, яка його склала.

У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Між тим, згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що транспортний засіб "Volkswagen", д.н.з. НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції і що ОСОБА_1 ним керував, то вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведена у поза розумний сумнів.

Відтак, сукупність вищенаведених обставин приводять до висновку, що оскаржувана постанова Шевченківського районного суду міста Києва від 02.09.2019 підлягає скасуванню, а провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Титаренко Ольги Володимирівни ? задовольнити.

Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 02.09.2019, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення ? скасувати та закрити провадження відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАп за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М. Ігнатов

Справа №761/31904/19

Апеляційне провадження № 33/824/3712/2019

Категорія: ст.130 КУпАП

Суддя у першій інстанції - Мєлєшак О.В.

Суддя в апеляційній інстанції - Ігнатов Р.М.