КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.,

за участю:

потерпілого ОСОБА_1

представників потерпілого ОСОБА_2 .

ОСОБА_3

захисника Черкашина О.А.

особи, яка притягнута до

адміністративної відповідальності, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника Черкашина Олексія Анатолійовича в інтересах ОСОБА_4 на постанову Оболонського районного суду м. Києва від 28 березня 2019 року, якою

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_4 визнаний винуватим в тому, що 25 жовтня 2018 року близько 22.35 год. в Полтавській області на автодорозі Гадяч-Опішня Т1706, керуючи автомобілем КАМАЗ 5410 державний номерний знак НОМЕР_1 в напрямку м. Зіньків не надав перевагу у русі автомобілю Subaru державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в напрямку м. Гадяч по головній дорозі, та скоїв зіткнення, що спричинило механічні пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 16.14 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник Черкашин О.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник посилається на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а також наявні порушення норм матеріального і процесуального права.

Апелянт звертає увагу на те, що схема ДТП не відповідає фактичним обставинам справи. На схемі ДТП точка зіткнення транспортних засобів зображена на перехресті, тоді як фактично зіткнення відбулось до початку перехрестя на смузі руху «КАМАЗу», а відтак вина ОСОБА_4 у правопорушенні, що йому інкримінується в цій справі, відсутня.

Також апелянт зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що автомобілі учасників ДТП рухались в попутному напрямку, тоді як згідно зі схемою ДТП, складеною поліцією, автомобілі рухались у зустрічному напрямку. Згідно з поясненнями ОСОБА_1 удар був у передню ліву частину автомобіля «Subaru», що крім цього підтверджується фотографією автомобіля «Subaru» з місця ДТП. Апелянт звертає увагу на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено конкретне місце (ділянка дороги), на якому сталася ДТП.

Окрім того як зазначає захисник, на схемі ДТП, складеній поліцією, зазначено, що стан дорожнього покриття мокрий, однак водій «Subaru» ОСОБА_1 в судовому засіданні 21 березня 2019 року стверджував, що дорога на момент ДТП була повністю суха.

Також апелянт звертає увагу, що у схемі ДТП, що складена поліцією, наявні численні порушення, виправлення та неточності, що не дозволяють достовірно визначити конкретне місце зіткнення транспортних засобів, що в порушення п. 4 VIII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, на схемі ДТП, що складена поліцією, не зазначені: ділянка дороги, на якій сталась ДТП (не заповнене відповідне поле у правому «верхньому куті схеми); сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів та слідів, в тому числі прив`язка місця зіткнення; сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортних засобів, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту; координати місця зіткнення відносно сталих орієнтирів; наявні численні виправлення у цифрових значеннях; на схемі ДТП відсутнє посилання на серію і номер протоколу, до якого додається схема ДТП (не заповнені відповідні поля у нижній частині схеми); протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 063918 та схема ДТП складені різними особами, вони містять взаємовиключну інформацію, а також відсутні фото та відеофіксація ДТП.

В апеляційній скарзі захисник наголошує на тому, що судом першої інстанції відхилені клопотання про призначення судової експертизи, не зважаючи на те, що на схемі ДТП, що складена поліцією, наявні численні порушення, виправлення та неточності, що не дозволяють достовірно визначити конкретне місце зіткнення транспортних засобів. Також в оспорюваній постанові суд першої інстанції зазначив, що матеріали про адміністративне правопорушення надійшли до суду після дооформлення 12 лютого 2019 року, хоча фактично оригінали матеріалів (схеми ДТП та пояснень) були надані суду представником іншого учасника ДТП ОСОБА_1 в судовому засіданні 21 березня 2019 року.

Також захисник зазначає, що судом першої інстанції безпідставно незадоволено клопотання про відхилення оригіналу протоколу про адміністративне правопорушення БР № 063918 від 25 жовтня 2018 року як доказу, хоча в порушення вимог постанови Оболонського районного суду від 15 січня 2019 року у справі № 756/14590/18 недоліки протоколу БР № 063918 від 25 жовтня 2018 року (у протоколі не зазначені прізвища, адреси свідків чи потерпілих) не усунуті; що судом першої інстанції було допитано свідка ОСОБА_5 , про якого у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено нічого, як і про наявність взагалі будь-яких свідків, та проти опитування якого заперечував захисник. Привід вказаної особи здійснив за власної ініціативи представник іншого учасника ДТП ОСОБА_1 .

Окрім того, як зазначено в апеляційній скарзі, судом першої інстанції безпідставно відхилено клопотання про залучення прокурора до участі у справі, хоча ОСОБА_4 свою вину не визнав, а фактичне представлення сторони обвинувачення (письмові пояснення представника ОСОБА_1.), фактичний збір та подання до суду доказів обвинувачення у цій справі (привід свідка, подання оригіналів документів, складених працівниками поліції, суду першої інстанції в судовому засіданні 21 березня 2019 року) здійснювались представником іншого учасника ДТП ОСОБА_1 , а не прокурором як особою, уповноваженою представляти сторону обвинувачення. Отже наявні підстави вважати, що суд першої інстанції порушив принцип неупередженості.

При цьому, як вказує захисник, суд першої інстанції в оспорюваній постанові зазначив, що клопотання захисника про призначення у справі судових експертиз та залучення прокурора до участі у справі відхилені з підстав того, що зазначені клопотання спрямовані на затягування справи. Однак захисник наголошує на тому, що оцінка судом клопотань захисника як таких, що спрямовані на затягування розгляду справи, є нелогічною, оскільки на момент подання клопотань (21 березня 2019 року та 28 березня 2019 року) строк притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності вже сплив.

Також захисник вказує, що суд віднісся критично до твердження ОСОБА_4 про вплив на нього працівників поліції, оскільки останній добровільно визнав вину та не звертався до правоохоронних органів щодо незаконного впливу на нього.

Як звертає увагу захисник в апеляційній скарзі, судом не взято до уваги, що показання іншого учасника ДТП ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_5 , що були надані у судовому засіданні 21 березня 2019 року, суттєво різняться між собою, а свідок ОСОБА_5 є заінтересованою особою. Разом з тим, пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_5 , що надані в судовому засіданні, збігаються із усними поясненнями ОСОБА_4 в тому, що зіткнення відбулось у темну пору доби за відсутності освітлення на дорозі, що не дало об`єктивно встановити місце зіткнення на підставі показів учасників ДТП.

Крім того, захисник зазначає, що ОСОБА_1 стверджував, що підписував протокол про адміністративне правопорушення, однак наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 063918 ОСОБА_1 , як потерпілим, не підписаний.

Також захисник наголошує, що свідок ОСОБА_5 є зацікавленою особою, оскільки є знайомим ОСОБА_1 .

За таких обставин захисник вважає, що в суді першої інстанції допущено порушення ст. ст. 252, 280 КУпАП, оскільки судом першої інстанції не було достеменно з`ясовано, чи дійсно в діях ОСОБА_4 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Суд першої інстанції, оцінюючи зібрані докази та роблячи висновки, не врахував, що фактичні обставини не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників ДТП та їх адвокатів, опитавши свідків, дослідивши наявні у справі докази, а також додатково надані сторонами під час апеляційного розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст.ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції вказані вимоги закону дотримані.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 063918 від 26 жовтня 2018 року, складеного щодо ОСОБА_4 , 25 жовтня 2018 року о 22.35 год. ОСОБА_4 в Полтавській області на автодорозі Гадяч-Опішня Т1706, керуючи автомобілем «КАМАЗ 5410» державний номерний знак НОМЕР_1 в напрямку м. Зіньків, не надав перевагу у русі автомобілю «Subaru» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку в м. Гадяч по головній дорозі, та скоїв зіткнення, що спричинило механічні пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 16.14 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.

У вказаному протоколі в графі «Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності» ОСОБА_4 власноручно зазначив, що порушив ненавмисно, не бачив знак «Головна дорога» (ас. 1).

Також матеріали справи містять:

- письмові пояснення ОСОБА_4 , у яких останній зазначав, що, з`їжджаючи з головної дороги, він не помітив знаку, який вказував, що головна дорога уходить праворуч по ходу його руху, він не надав перевагу у русі автомобілю «Subaru» та допустив з ним зіткнення, а саме, у лівий бік передньою частиною автомобілю Камаз, яким він керував. Вказаний автомобіль він просунув близько 30 метрів (ас. 8);

- письмові пояснення ОСОБА_1 про те, що, рухаючись по головній дорозі, на перехресті автомобіль Камаз не надав йому перевагу у русі та здійснив зіткнення з автомобілем під його керуванням (ас. 9)

- письмові пояснення свідка ОСОБА_5 , який вказав про те, що він знаходився на задньому пасажирському сидінні в автомобілі «Subaru». Побачив автомобіль Камаз, який їхав в напрямку м. Зіньків. На повороті об`їзної дороги відчув удар двох автомобілів, а саме автомобіль Камаз вдарив автомобіль «Subaru» в лівий бік та просунув «Subaru» по інерції його близько 30 метрів (ас. 10)

- схему місця ДТП, на якій зафіксовані наслідки дорожньо-транспортної пригоди (ас. 5).

Суд першої інстанції за результатами розгляду справи, опитавши ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_5 , дослідивши наявні у справі докази, дійшов висновку про те, що в діях водія ОСОБА_4 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що його винуватість повністю доведена і підтверджується всією сукупністю доказів по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 26 жовтня 2018 року серії БД № 063918, схемою місця ДТП, поясненнями водія ОСОБА_1 , показаннями свідка, його письмовими поясненими від 25 жовтня 2018 року, матеріалами ЖЕО по факту ДТП № 30/42 Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП Полтавської області, які узгоджуються між собою та повно відтворюють обставини ДТП, в тому числі й місце зіткнення транспортних засобів, і з таким висновком суду першої інстанції погоджується й апеляційний суд.

Так під час апеляційного розгляду ОСОБА_4 зазначив, що не вважає себе винуватим у ДТП, оскільки зіткнення відбулось на його смузі руху. Він рухався на вантажному автомобілі «Камаз» об 11 год. вечора в напрямку м. Зіньків зі швидкістю приблизно 40 км/год. Автомобіль був завантажений соняшником. Метрів за 200 до перехрестя був знак 2.3, проте перед перехрестям дорожніх знаків не було. Головна дорога змінювала свій напрямок на право. Він рухався по прямій в напрямку м. Зіньків, знаходився в центральній смузі руху, було темно, дорожнє покриття було мокре. Рухаючись прямо, він повинен був надати перевагу у русі автомобілю, який рухався по головній дорозі. Однак, автомобіль під керуванням ОСОБА_6 виїхав і зупинився. Він ( ОСОБА_4 ) не мав куди діватись, і тому, з метою уникнення зіткнення, взяв правіше і почав гальмувати, але уникнути зіткнення не вдалося, внаслідок чого передньою частиною автомобіля Камаз вдарив ліву сторону автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . Він ( ОСОБА_4 ) не був зобов`язаний зупинятись перед тією ділянкою дороги, адже там не було жодних стоп-ліній, просто головна дорога. При під`їзді до перехрестя автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в поперечному напрямку, з`явився раптово, і ДТП сталася раптово. Автомобіль під керуванням ОСОБА_8 виїхав раптово на перехрестя і зупинився. Приблизна відстань, коли він побачив автомобіль під керуванням ОСОБА_6 , - це 10-15 метрів. Він думав, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 проїде, але автомобіль тільки виїхав і зупинився. Екстрене гальмування застосовував, але оскільки автомобіль «Камаз» був завантажений, то по інерції автомобіль продовжив рух, автомобіль швидко не зупинився. Зіткнення відбулось лівою частиною автомобіля «Камаз», в якому було пошкоджено ліва частина бамперу і ліве крило, інших пошкоджень не було, з передньою боковою лівою частиною автомобіля під керуванням ОСОБА_6 , а саме в переднє ліве крило. Автомобілі після зіткнення змістились. Автомобіль під його ( ОСОБА_4 ) керуванням протягнув автомобіль під керуванням ОСОБА_6 близько метрів 40. Детально скільки саме його ( ОСОБА_4 ) автомобіль протягнув автомобіль під керуванням ОСОБА_6 , він ( ОСОБА_4 ) не пам`ятає. Самостійно відстань гальмівного шляху не виміряв. Заміри, коли складалась схема пригоди, здійснювались за його ( ОСОБА_4 ) участю, але він не дивився на рулетку. Більш того ситуація була стресова. Працівники поліції говорили про те, що автомобіль «Камаз» можуть забрати на штраф майданчик у зв`язку з ДТП, і він переживав за вантаж, оскільки вантаж був дорогий. Заперечення чи зауваження по схемі ДТП не було, розташування автомобілів після ДТП на схемі вірно було вказано, але було зображено невірно місце зіткнення, оскільки зіткнення відбулося на його смузі руху. По відношенню до розподільної смуги уламки знаходились на його ( ОСОБА_4 ) смузі руху. Удар відбувся до початку перехрестя. Про місце зіткнення ні він, ні ОСОБА_1 працівникам поліції не говорили. Поліцейські самостійно щось писали.

В автомобілі під керуванням ОСОБА_1 було близько трьох людей. В авто «Камаз» був тільки він. Після настання ДТП було багато людей на місці ДТП: поліцейські, адвокат зі сторони ОСОБА_1 , і також були сторонні особи. Особа адвокат представився. Вони не спілкувались, адвокат спілкувався з поліцією. Працівників поліції було 3-4 осіб. Схему пригоди підписав, щоб не забрали автомобіль на штрафмайданчик і щоб відпустили. Працівники поліції спочатку запропонували особисто скласти пояснення, сказали, що писати. Взагалі на місці ДТП підписав два пояснення. Перше пояснення писав сам, друге пояснення писали працівники поліції, він ( ОСОБА_4 ) тільки підписав.

На момент оформлення ДТП автомобілі були у нерухомому стані. Чи був присутнім на місці ДТП свідок ОСОБА_9 , він ( ОСОБА_4 ) не пам`ятає, там були певні особи. В протоколі є його ( ОСОБА_4 ) підпис. Те, що зазначено в протоколі, які документи додавались, правильно зазначено. Схему ДТП підписував. Пояснення надав після того, як приїхали працівники поліції, з 25 на 26 число, так як ДТП трапилось близько 11 год. вечора. Вину свою не визнавав, а в поясненнях писав так, як сказав працівник поліції, вину не визнавав. За метрів 200 до перехрестя бачив знак «Головна дорога» і напрямок дороги, інших перехресть не було. Автомобіль «Subaru» освітлювався. Світло фар побачив раптово - близько на відстані, можливо «Subaru» виїхав на зустрічну смугу руху. Світло від автомобіля, який наближався до перехрестя, він ( ОСОБА_4 ) не бачив. Щодо протиправних дій працівників поліції не звертався до правоохоронних органів.

В апеляційному суді захисник Черкашин О.А. зазначив про те, що в суді першої інстанції не ставилось питання про допит працівників поліції, оскільки схема ДТП не відображає всіх дійсних обставин, це може встановити тільки експерт. Працівники поліції не є експертами. Відстані на схемі всі відповідають, але не відповідає масштаб. Виїзд зі сторонами на місце ДТП не дало можливості вирішити питання щодо місця зіткнення, а воно має юридичне значення. В схемі пригоди, складеній працівниками поліції, не співпадає розмітка та її кути. На схемі зазначено кут повороту 90 градусів , але насправді кут на тій ділянці дороги є меншим. Пояснення працівника поліції відрізнялись від того, що насправді зображено на схемі, де саме знаходиться зустрічна, скільки смуг зображено на схемі. Питання у цьому провадженні є у схемі, яка не оформлена належним чином.

Опитаний в суді апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_1 заперечував проти задоволення апеляційної скарги та пояснив, що рухався на автомобілі «Subaru» з м. Полтава у напрямку м. Гадяч по головній дорозі. Перед перехрестям рухався зі швидкість близько 20-25 км/год. Коли виїхав на перехрестя, відбулось ДТП, на його ( ОСОБА_1 ) автомобіль зліва налетів транспортний засіб під керуванням ОСОБА_4 . Він ( ОСОБА_1 ) не виїжджав на зустрічну смугу руху. Він рухався у своїй смузі. Якщо виїжджати з напрямку м. Полтава в сторону м. Гадяч, то одна смуга руху, а якщо рухатися з м. Гадяча - три смуги руху: одна смуга повертає праворуч в бік м. Полтава, одна - прямо на м. Зіньків та зустрічна смуга з м. Зіньків в бік м. Гадяч. Зіткнення відбулось на його ( ОСОБА_6 ) смузі руху, коли він вже виїхав на перехрестя. Час на момент пригоди був близько 22-35, освітлення - не було, тільки світло фар. Коли здійснюється поворот ліворуч на ту частину дороги, на яку потрібно повернути, оглядається добре, світло фар автомобіля під керуванням ОСОБА_4 - бачив. В його ( ОСОБА_6 ) автомобіля світло фар були увімкнені. ОСОБА_4 не міг не бачити його ( ОСОБА_6 ) автомобіль.. Зіткнення відбулось у ліву передню бокову частину автомобіля. Внаслідок зіткнення автомобіль змістився і зупинився. В момент зіткнення автомобіль під його ( ОСОБА_6 ) керуванням перебував в русі.

На схемі ДТП автомобілі зафіксовані у тому стані, як вони зупинилися після ДТП.. Дорожнє покриття на момент пригоди було сухе. Самого автомобіля «Камаза» він не бачив, бачив тільки світло від автомобіля. У його ( ОСОБА_6 ) автомобілі знаходився свідок ОСОБА_10 , який також був під час оформлення матеріалів. В автомобілі «Subaru» було пошкоджено переднє ліве крило, два передніх колеса, бампер, фара, лобове скло, капот, двері з лівого боку автомобіля. В автомобілі «Камаз» було пошкоджено бампер і підніжка. Схема ДТП відповідає тій картині, яка мала місце на момент приїзду працівників поліції, а саме, що стосується прив`язки до перехрестя, розташування автомобілів після зіткнення.

На момент ДТП дорожню розмітку бачив. В момент ДТП видимість була нормальна. На момент ДТП дорожнє покриття було сухим. На перехресті в напрямку м. Гадяч для проїзду дозволена одна смуга для руху - права. Світло «Камаз» побачив метрів за 50, а сам автомобіль «Камаз» побачив із за кущів приблизно метрів за 20 перед зіткненням. Автомобіль «Камаз» побачив з лівої сторони від свого автомобіля. На момент ДТП автомобіль «Subaru» перебував безпосередньо на перехресті. Для уникнення ДТП нічого не встиг застосувати, оскільки у «Камазу» була велика швидкість, у зв`язку з чим не було можливості уникнути ДПТ, не було часу зреагувати. На момент ДТП в автомобілі було двоє осіб (водій і свідок ОСОБА_9 ). Хто саме викликав поліцію на місце ДТП, він не знає. На місці ДТП були поліцейські та ще сторонні особи. На час оформлення ДТП підписував більше одного документу. Підписував протокол та схему ДТП, заміри, які на схемі ДТП, відповідали фактичним, що він і підтверджував своїм підписом. При оформленні ДТП був присутнім, спершу поїхали до лікарні, а вже потім оформляли ДТП.

Представник потерпілого ОСОБА_2 вказав про те, що питання про виклик працівників поліції для їх допиту не ставилось, оскільки на підставі доказів, які надані суду першої інстанції, можна було зробити висновок про обставини події. В даному випаду практика Європейського суду з прав людини говорить про те, що суд не можу бути стороною обвинувачення, що закріплено у рішенні ЄС Карелін проти Російської Федерації. Доказів було достатньо.

Представник потерпілого ОСОБА_11 С.Г. заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити постанову суду першої інстанції в силі, наголосивши на тому, що водій автомобіля «Камаз» порушив ПДР України, що призвело до настання ДТП. Автомобіль «Subaru» не виїжджав на зустрічну смугу руху. Вина ОСОБА_4 підтверджується наявними у справі доказами, оскільки водій автомобілю «Камаз» рухався по другорядній дорозі та не надав перевагу в русі автомобілю під керуванням ОСОБА_6 , який рухався по головній дорозі. Саме водій автомобілю «Камаз» повинен був надати перевагу в русі автомобілю «Subaru». Вважає, що посилання захисника на неправильність зазначення місця зіткнення свідчать про те, що сторона захисту намагається спотворити фактичні обставини справи.

Відповідно до пояснень апеляційної інстанції свідка ОСОБА_5 , він їхав в автомобілі «Subaru» пізно ввечері, рухались в напрямку м. Гадяча, за кермом був ОСОБА_6 , в автомобілі була ще одна невідома йому особа. В автомобілі «Subaru» він сидів ззаду справа за пасажирським сидінням. Проїжджали об`їзну почув незрозумілі звуки, побачив вантажівку, яка рухалась прямо, а потім відчув удар. На вулиці було темно, ліхтарів не було, лише світло фар транспортного засобу. Автомобіль «Subaru» мав увімкнені фари, коли наближались до перехрестя, інших автомобілів не бачив, підняв голову тільки коли відчув щось недобре. Хтось вигукнув «ой-ой», після чого автомобіль «Камаз» влетів автомобіль під керуванням ОСОБА_6 . Автомобіль «Subaru» тільки виїжджав на перехрестя. Зіткнення відбулось з передньою лівою боковою передньою частиною автомобіля під керуванням ОСОБА_1 . Світло фар автомобіля «Камаз» побачив за метрів 30 до зіткнення. На якій смузі відбулось зіткнення, не бачив. Дорожнє покриття було сухе. Дорожні знаки були: головна дорога і напрямок дороги по відношення до авто «Subaru». Що стосується автомобілю «Камаз», то головна дорога з його сторони уходила на право. Про дорожній знак «надати дорогу» для водія Камазу, йому достеменно невідомо. Після того, як сталось зіткнення, всі вийшли з авто, підбіг водій вантажного авто, щось покричав. Викликати поліції, швидку. Швидку викликали тому, що в ОСОБА_1 була кров на голові. З водієм ОСОБА_4 безпосередньо він не спілкувався. Автомобілі не змінювали свого розташування, як вони зупинились після ДТП, та і були зафіксовані. Коли здійснювались заміри, він частково приймав участь, щось запитували працівники поліції, але він нічого не тримав, в тому числі рулетку. Зіткнення було бокове. Автомобіль «Subaru» вдарило збоку.

На момент ДТП дорожню розмітку він не бачив, так як не перебував за кермом, бачив тільки автомобіль, який світив фарами і їхав на них. В момент ДТП була темна пора доби, хмарно, ніч, світив місяць. Дорожнє покриття сухе було. Автомобіль «Subaru» перед зіткненням пригальмовував. Автомобіль під керуванням ОСОБА_4 побачив за кілька секунд до зіткнення. Авто «Камаз» наближався з лівої сторони з м. Гадяча. Поліцію, здається, викликав він. На місці ДТП було близько троє поліцейських. На місці ДТП була якась людина юрист чи адвокат, хтось приїжджав, хтось підходив. При оформленні пригоди підписував якісь документи, пояснення, протокол про адміністративне правопорушення, мабуть, не підписував. Схему ДТП думав, що підписував. В його присутності ніхто не заперечував проти даних, внесених до схеми ДТП. Документи оформлялись у присутності двох водіїв. Спочатку ОСОБА_1 забрала швидка, а потім, після його повернення, проводили всі заміри, без ОСОБА_6 нічого не робили. Після ДТП він ( ОСОБА_9 ) одразу надавав пояснення, які підтверджує. У його присутності працівники поліції не застосовували незаконні методи впливу ні до кого. Він не пам`ятає, щоб у його присутності хтось говорив про причини ДТП.

Згідно з поясненнями інспектора сектору реагування патрульної поліції ОСОБА_12 в апеляційному суді він виїхав на місце ДТП, яке трапилось за участю автомобіля «Subaru» та «Камаз» поблизу м. Зіньків на перехресті. Було встановлено, що в лівий бік автомобіля «Subaru» в`їхав автомобіль «Камаз». Автомобіль «Subaru» знаходився майже на узбіччі дороги, а автомобіль «Камаз» перебував частково на дорозі в напрямку м. Зіньків. Ширина проїжджої частини дороги, по якій рухався Камаз, - 14,8 м. Далі йде роздвоєння дороги, одна смуга іде в напрямку м. Гадяч, інша в напрямку м. Зіньків, а також з м. Зіньків - одна зустрічна смуга. Смуга руху, яка іде прямо та праворуч складає майже 11 метрів. На схемі зазначено місце зіткнення транспортних засобів, де залишився осип уламків. Орієнтиром для замірів був край проїзної частини дороги. Якщо брати до уваги траєкторію руху автомобілю «Subaru», то місце зіткнення зазначено на смузі руху автомобілю «Subaru». 14,8 це ширина від краю проїзної частини до краю проїзної частини. Зіткнення відбулось на смузі руху «Subaru». Зіткнення відбулось, коли пересікався рух автомобілів «Камаз» та «Subaru» ближче до бігборда, і фактично на смузі руху автомобілю «Subaru». Водій автомобіля «Камаз» повернув праворуч з метою уникнення зіткнення, та як не помітив автомобілю «Subaru». Таку інформацію надав водій автомобіля «Камаз» при складанні схеми ДТП. Коли здійснювались заміри, ні від одної, ні від другої сторони зауважень не надходило, водії розписались у схемі пригоди.

В оформленні ДТП взяло участь троє поліцейських. Прив`язка здійснювалась до сталих предметів, з боку руху автомобіля «Subaru» - до дорожнього знаку, який знаходився там, і відповідно до дорожнього знаку проводилась перпендикулярна лінія, і таким чином прив`язували всі відстані. Місце зіткнення транспортних засобів прив`язано до краю проїзної частини. Перехрестя видиме, перешкод немає, але можливо допустити, що лісові насадження можуть частково перешкоджати оглядовості, але рух прямо видимий. Масштаб зображення був дотриманий. На схемі перехрестя побудовано під кутом 90 градусів, але фактично перехрестя має т-образну форму.

Чи був острівець на тій ділянці дороги, він не пам`ятає. Перешкоди для авто «Subaru» не було. Місце зіткнення зображено на схемі неподалік острівка. На місці ДТП були водій авто «Subaru» та його пасажири, жодних представників не було.

Знаки «Головна дорога», «Напрямок руху», «Надати дорогу» були. З м. Гадяч в напрямку м. Зіньків дорожній знак «Головна дорога» по ходу руху вправо, по об`їзній теж знак «Головна дорога» по ходу руху вліво, і з м. Зіньків знак «Надати дорогу». В первинних поясненнях водій автомобіля «Камаз» сказав, що не помітив, що знак «Головна дорога» повертає праворуч. Водій автомобіля «Камаз» рухався прямо в напрямку м. Зіньків. Зіткнення відбулось, коли автомобіль «Камаз» перебував на смузі руху автомобіля «Subaru».

Відповідно до схеми дорожньо-транспортної пригоди та наявних у справі фотокарток місцем ДТП є т-образне перехрестя автодороги Гадяч-Опішня Т1706, яке має три смуги руху шириною 14.8 м, з яких в напрямку м. Зіньків права крайня смуга руху складає 3,40 м та уходить праворуч, друга смуга руху прямо (напрямок руху прямо на м. Зіньків) шириною 4 м, зустрічна смуга руху з м. Зіньків шириною 7,40 м. В напрямку м. Зіньків наявні дорожні знаки 2.3, 7.8 ПДР України, у зустрічному напрямку - дорожні знаки 2.1, 7.8 ПДР України. З боку руху автомобіля «Subaru» дорога складається із двох смуг руху, одна з виїздом на перехрестя, де наявні дорожні знаки 2.3, 7.8 ПДР України, та зустрічна - кожна шириною 3.5 м.

Осип уламків знаходиться на перехресті на відстані 7,70 м від краю проїзної частини в бік напрямку руху в м. Гадяч. На відстані 7.80 м від цього краю розпочинається гальмівний шлях, довжиною 46,5 м від лівих коліс автомобіля Камаз, та довжиною 41 м від правих коліс вказаного автомобіля. Автомобіль Камаз розташований впритул під кутом до транспортного засобу «Subaru», який знаходиться біля узбіччя повороту на м. Зіньків. Вказані обставини свідчать про місце зіткнення автомобілів та рух автомобіля «Камаз» під час ДТП.

На звороті схеми пригоди зафіксовані пошкодження автомобілів внаслідок ДТП: в автомобілі «Subaru» пошкоджено бампер, передні коліса, радіатори, капот, передня ліва дверка, лобове скло, скло передньої лівої дверки, двигун; в автомобілі «Камаз» пошкоджено бампер, переднє ліве крило (ас. 103).

Схема пригоди підписана водіями без будь-яких застережень та зауважень, а тому доводи апелянта про те, що схема пригоди не відповідає п. 4 VIII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, є непереконливими.

Оцінюючи наявні у справі докази в їх сукупності, апеляційний суд доходить такого висновку.

Відповідно до п. 16.14 ПДР України, якщо головна дорога на перехресті змінює напрямок, водії транспортних засобів, які рухаються по ній, повинні керуватися між собою правилами проїзду перехресть рівнозначних доріг.

Цим правилом повинні керуватися між собою і водії, які рухаються по другорядних дорогах.

Табличка 7.8 «Напрямок головної дороги» вказує напрямок головної дороги на перехресті. Застосовується із знаками 2.1 , 2.2, 2.3.

Дорожній знак 2.3 - знак пріоритету, відповідно до якого надається право першочергового проїзду нерегульованих перехресть.

Знак встановлюється безпосередньо перед перехрестям, а також на початку головної дороги. Знак обов`язково повторюється з відповідною табличкою перед перехрестям, на якому головна дорога змінює свій напрямок.

З наявних у справі фотокарток вбачається, що знаки 2.3, 7.8 ПДР України встановлені по ходу руху автомобіля під керуванням водія ОСОБА_4 за 200 м перед перехрестям (ас. 112).

Таким чином, згідно з матеріалами справи та встановлено під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції, 25 жовтня 2018 року приблизно о 22.35 год. водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем КАМАЗ з причіпом в зоні дії дорожніх знаків 2.3, 7.8 ПДР України, рухаючись прямо в бік м. Зіньків, при зміні напрямку головної дороги, при виїзді на нерегульоване перехрестя не надав перевагу у русі автомобілю «Subaru» під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів, що призвело до їх пошкодження, тобто, внаслідок порушення ОСОБА_4 п. 16.14 ПДР України відбулася дорожня транспортна пригода, в результаті якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що пояснення ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_5 різняться між собою, є необґрунтованими, оскільки вказані особи надавали пояснення з приводу обставин ДТП так, як їх сприймали безпосередньо, і по фактичним обставинам ДТП, а саме механізму ДТП та її наслідкам давали послідовні пояснення, які узгоджуються між собою та підтверджуються іншими доказами у справі.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції безпідставно відхилено клопотання про залучення прокурора до участі у справі, хоча ОСОБА_4 свою вину не визнав, а фактичне представлення сторони обвинувачення, фактичний збір та подання до суду доказів обвинувачення у цій справі (привід свідка, подання оригіналів документів, складених працівниками поліції, суду першої інстанції в судовому засіданні 21 березня 2019 року) здійснювались представником іншого учасника ДТП ОСОБА_1 , а не прокурором як особою, уповноваженою представляти сторону обвинувачення, а тому наявні підстави вважати, що суд першої інстанції порушив принцип неупередженості, є безпідставними, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 250 КУпАП прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів при провадженні в справах про адміністративне правопорушення має право: порушувати провадження в справі про адміністративне правопорушення; знайомитися з матеріалами справи; перевіряти законність дій органів (посадових осіб) при провадженні в справі; брати участь у розгляді справи; заявляти клопотання; давати висновки з питань, що виникають під час розгляду справи; перевіряти правильність застосування відповідними органами (посадовими особами) заходів впливу за адміністративні правопорушення; вносити подання, оскаржувати постанову і рішення по скарзі в справі про адміністративне правопорушення, а також вчиняти інші передбачені законом дії.

При провадженні у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 172-4 - 172-9, 172-9-2 цього Кодексу, участь прокурора у розгляді справи судом є обов`язковою.

Разом з тим, згідно з ч. 5 ст. 7 КУпАП прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Дорожньо-транспортна пригода мала місце за участю фізичних осіб - водіїв транспортних засобів, а саме водія ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , і санкцією ст. 124 КУпАП не передбачено застосування заходів примусвого характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Окрім того, положення ст. 7 КУпАП не містять імперативної норми про обов`язкову участь прокурора при розгляді справи.

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Положеннями ст. 255 КУпАП передбачено, що уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ мають право складати протоколи у справах про адміністративне правопорушення, в тому числі, за правопорушення передбачені ст. 124 КУпАП, а тому доводи апелянта про участь прокурора у розгляді справи є безпідставними.

Твердження захисника Черкашина О.А. про те, що суд першої інстанції в оскаржуваній постанові безпідставно відхилив клопотання сторони захисту про призначення у справі судових експертиз з підстав, що такі клопотання спрямовані на затягування справи, є непереконливими, оскільки зі змісту постанови вбачається, що суд відмовив у задоволенні таких клопотань, в першу чергу, внаслідок їх необґрунтованості, з чим погоджується й апеляційний суд. Так відповідно до ст. 273 КУпАП Експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях. Проте, у даному провадженні потреба у проведенні експертизи не виникла, оскільки наявні у справі та досліджені докази в їх сукупності дають можливість прийняте законне та обґрунтоване рішення.

Доводи захисника про те, що судом першої інстанції безпідставно незадоволено клопотання про відхилення оригіналу протоколу про адміністративне правопорушення БР № 063918 від 25 жовтня 2018 року як доказу, оскільки у протоколі не зазначені прізвища, адреси свідків чи потерпілих, і ці недоліки не усунуті; що судом першої інстанції було допитано свідка ОСОБА_5 , про якого у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено нічого, як і про наявність взагалі будь-яких свідків, та проти опитування якого заперечував захисник, є непереконливими. Так, свідок ОСОБА_5 був встановлений працівниками поліції на місці ДТП під час оформлення його наслідків, був опитаний безпосередньо одразу після ДТП, і не зазначення його та потерпілого ОСОБА_1 не свідчать про те, що обставини вчинення ОСОБА_4 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення встановлені не вірно. Окрім того, не зазначення свідка і потерпілого у протоколі про адміністративне правопорушення не є підставою для скасування постановленого рішення.

Враховуючи достатність матеріалів, які надають можливість з усією повнотою встановити дійсні обставини ДТП, суд першої інстанції повно та всебічного з`ясував обставини, які призвели до ДТП, надав їм об`єктивну оцінку та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому апеляційна скарга захисника Черкашина О.А. в інтересах ОСОБА_4 до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Постанову Оболонського районного суду м. Києва від 28 березня 2019 року, якою ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, - залишити без змін, апеляційну скаргу захисника Черкашина Олексія Анатолійовича в інтересах ОСОБА_4 - без задоволення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А. Васильєва