Справа №: 716/2016/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2019 суддя Заставнівського районного суду Чернівецької області Пухарєва О.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Заставнівського ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягався, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 260428 від 01.10.2019 - ОСОБА_1 ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а саме в присутності дітей вчинив конфлікт із тещею ОСОБА_5 , в ході якого у їх присутності виражався в її адресу нецензурною лайкою.

Згідно протоколу дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст. 184 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнав, мотивуючи тим, що він не ухилявся від батьківських обов`язків щодо виховання дітей. При цьому пояснив, що 01.10.2019 у нього на грунті побутових відносин в присутності дітей виник конфлікт із тещею ОСОБА_5 , в ході якого він ображав її нецензурними словами.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП немає, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з системного аналізу положень ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, тощо. Протокол підписується особою, яка його склала і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 є батьком неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Судом встановлено, що 01.10.2019 старшим інспектором Заставнівського ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області Маником І.І. відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №260428 від 01.10.2019 за те, що він 01.10.2019 ухилився від виконання батьківських обов`язків по відношенню до дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а саме в присутності дітей вчинив конфлікт із тещею ОСОБА_5 , в ході якого виражався в її адресу нецензурною лайкою, у зв`язку із чим його дії кваліфіковано за ч.1 ст. 184 КУпАП.

Потерпілими у даному протоколі вказано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4

Диспозиція ч.1 ст.184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Згідно із ст. 9 КУпАП одним із елементів складу адміністративного правопорушення є вина правопорушника у формі умислу чи необережності.

У ч. 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП проявляється у невиконанні батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей, а саме: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду; ухилення від виховання дітей (у т. ч. незабезпечення відвідування ними школи, контролю за проведенням дозвілля); незабезпечення дитині безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці; невжиття заходів щодо їх лікування; безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності; штучне створення незадовільних побутових умов тощо.

Неналежне виконання обов`язків щодо виховання дітей означає бездію, у результаті якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Наприклад, схвалюються здійснення підлітком антигромадських вчинків, прививаються погляди, установки, що пропагандують жорстокість, агресивність, ненависть, неповагу до закону; складаються умови, які загрожують життю та здоров`ю неповнолітнього; мають місце постійні чіпляння до дитини з будь-якого приводу і без нього.

Разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено суті самого правопорушення, а саме не вказано в чому полягають протиправні дії чи бездіяльність ОСОБА_1 як батька, які вказують на ухиляння від виконання батьківських обов`язків та чи є між неналежним вихованням дітей та наслідками (які також не вказані в протоколі) причинний зв`язок.

У матеріалах справи та в протоколі відсутні й будь-які докази, які б указували на факт ухилення ОСОБА_1 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання дітей, що за своїм змістом не є достатнім для визначення складу правопорушення.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України" (рішення від 09 червня 2011 року, заява N 16347/02), "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, вважаю, що всі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення слід тлумачити на його користь.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Тому вважаю за необхідне провадження по справі закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. п.1 ч.1 ст 247, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Заставнівський районний суд особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О. Пухарєва