П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Балацька Г.О. за участі:

особи, стосовно якої складено протокол про

адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 ,

захисника особи, стосовно якої складено протокол про

адміністративне правопорушення, адвоката Федорова Д.С.,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Літвіна І.М. на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 23 квітня 2019 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який працює машиністом котлів у КП "Київенерго", зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постановою суду першої інстанції встановлено, що 16.02.2019, о 09 год. 20 хв., водій ОСОБА_1 керував автомобілем "Chevrolet Cruze", номерний знак НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності, та рухався по Кільцевій дорозі, б. 15-А/1, в м. Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови).

Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку (на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, у закладі охорони здоров?я) ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник Літвін І.М. в інтересах ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить постанову Святошинського районного суду м. Києва від 23.04.2019 стосовно ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження в справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки судом першої інстанції було поверхнево розглянуто дану справу, не було здійснено повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи.

На обґрунтування апеляційних вимог захисник Літвін І.М. вказує, що судом першої інстанції безпідставно не враховані пояснення ОСОБА_1 у судовому засіданні під час розгляду справи у першій інстанції про те, що 16.02.2019, близько о 9 год. ранку, на нього було скоєно напад із застосування зброї, через що він був вимушений втікати від нападників на своєму автомобілі та про що ОСОБА_1 здійснив виклик поліції по лінії "102", що підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_2 , стенограмою оператора служби "102, заявою про вчинення кримінального правопорушення, відеозаписом з нагрудних камер працівників патрульної поліції.

При цьому захисник Літвін І.М. посилається і на те, що з пояснень ОСОБА_1 та відеозапису з нагрудних камер працівників патрульної поліції вбачається, що йому не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки з застосуванням спеціально-технічних приладів в присутності свідків, не відсторонювали від керування транспортним засобом та не надали направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та в його інтересах захисника Федорова Д.С. на підтримку доводів апеляційної скарги захисника Літвіна І.М. у повному обсязі, переглянувши відеозапис досліджуваних подій, дослідивши матеріали справи та додаткові дані, перевіривши доводи апеляційної скарги, слід дійти наступного.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, як указано в ст. 294 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об?єктивне з?ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов?язаний, зокрема, з?ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з?ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп?яніння всупереч нормі п. 2.5 Правил дорожнього руху України, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушеннясерії БД № 118654 від 16.02.2019, в означений день, о 09 год. 20 хв., по Кільцевій дорозі, б. 15-А/1, в м. Києві, водій ОСОБА_1 керував автомобілем "Chevrolet Cruze", номерний знак НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності, з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка хода, млява мова.

Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків.

В діях ОСОБА_1 вбачається порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

Дані обставини правопорушення засвідчили в протоколі про адміністративне правопорушення свідки-поняті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що узгоджується з поясненнями останніх і від 16.02.2019, у яких вони також поставили підпис і під тим, що ОСОБА_1 від проходження огляду як за допомогою приладу "Драгер", так і у лікаря нарколога - відмовився (а.с. 2).

Крім того, і сам ОСОБА_1 протягом усього провадження не заперечував того, що за досліджуваних подій він дійсно керував транспортним засобом в стані алкогольного сп?яніння, але за різних обставин та підстав.

Так, в заяві від 18.02.2019, кому адресувалася заява з її змісту не видно, ОСОБА_1 власноручно виклав обставини того, що вранці 16.02.2019 він повертався додому по вул. Якуба Колоса біля 8.00-8.40, коли двоє невідомих, висловлюючи образливі слова, спровокували конфлікт, у ході якого один з невідомих дістав пістолет.

Враховуючи, що вони перебували в стані алкогольного сп?яніння та були озброєні він- ОСОБА_1 був вимушений утекти і сховатися в своєму автомобілі, з метою забезпечення особистої безпеки. У цей же час він викликав службу "102".

Після того як він трохи заспокоївся від стресової ситуації, то зрозумів, що зброя пневматична. Просив вжити заходи (а.с. 11).

Водночас звертає на себе увагу та обставина, що заява ОСОБА_1 , можливо за вказаним змістом, за № 12139 зареєстрована в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень у вчиненні кримінального правопорушення та інших повідомлень Святошинського УП ГУНП у м. Києві 18.02.2019 (а.с. 12), тоді як протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складений о 9.40 год. 16.02.2019 (а.с. 1).

Тобто ОСОБА_1 подав заяву про вчинене стосовно нього правопорушення через 2 дні після складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Станом на час прийняття рішення судом апеляційної інстанції - 20.11.2019, про результати розгляду заяви ОСОБА_1 , що зареєстрована 18.02.2019, сторона захисту не повідомила, що вказує на відсутність будь-якого інтересу з боку захисту до розгляду такої заяви.

Як указують дані стенограми оператора служби "102" з заявником 16.02.2019 та додаткової реєстрації змісту інформації, що надійшла фактично від ОСОБА_1 :

- о 09.03 год. заявник повідомив, що їде зі сторони Якуба Колоса по Кільцевій дорозі біля Житомирського мосту в нетверезому стані, тікає від людей, які його переслідують і погрожують фізичною розправою...

У подальшому дзвінок обірвався (а.с. 18);

- о 09.03 год. він повідомив, що перебуває за кермом в стані алкогольного сп?яніння порушує Правила дорожнього руху і чи має право він це робити, оскільки стосовно нього вчинені (як він вказав) протизаконні дії, але при цьому відмовився назвати себе (а.с. 19);

- о 10.41 год. та о 10.49 год. нетверезий заявник ОСОБА_1 на АЗС скаржився, що працівники поліції не розглядають його повідомлення щодо того, що невідомі стріляли (а.с. 18);

- о 11.48 год. надійшло повідомлення зі служби "102", що заявник повідомив, що їде за адресою вул. Кільцева дорога в м. Києві у нетверезому стані, порушує Правила дорожнього руху, більше даних не надав (а.с. 18 зв.).

За письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 26.03.2019, він суду першої інстанції посилався на те, що 16.02.2019 він вранці був неподалік по вул. Якуба Колоса і по дорозі додому підійшов до свого запаркованого автомобіля, біля якого стояли двоє невідомих, які щось роздивлялися на автомобілі.

На його запитання: "у чому справа?", один з невідомих осіб став його ображати нецензурними словами, схопив його за куртку, а інший - дістав пістолет та став погрожувати, що його застрелить, а тому він відразу забіг у свій автомобіль, різко від?їхав від нападників та зателефонував на лінію "102", вказавши на обставини, що сталися, та повідомив, що буде очікувати працівників поліції неподалеку на АЗС.

Проте, працівники поліції, які приїхали на АЗС, від нього заяву про напад не відбирали, а звинуватили його у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп?яніння.

Оскільки він перебував у стресі, то не зовсім коректно себе поводив.

Він дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп?яніння, оскільки був вимушений керувати транспортним засобом в такому стані (а.с. 23).

В суді ж апеляційної інстанції ОСОБА_1 надав наступні пояснення.

Так, 16.02.2019 він повертався додому біля 09 год. ранку з дня народження, де вживав спиртні напої.

Автомобіль "Chevrolet Cruze", номерний знак НОМЕР_1 , належить йому на праві власності .

АДРЕСА_3 , двоє осіб стосовно нього вчинили злочин.

А саме, вони заглядали у вікна його авто, на що він їм зробив зауваження.

Один з них спровокував бійку, другий дістав пістолет, а тому він вимушено сів в автомобіль, повідомив по телефону про подію, що відбулася, та за домовленістю з оператором служби "102" (як він стверджує) став очікувати працівників поліції на АЗС приблизно за 600 м. від місця події, щоб для його- ОСОБА_1 захисту повернутися до місця події та затримати невідомих.

Коли приїхав на АЗС та дочекався працівників поліції, розповів їм про те, що сталося, проте замість того, щоб поїхати до місця пригоди по вул. Якуба Колоса, б. 22, в м. Києві, вони між собою сперечалися протягом 40 хв., куди йому- ОСОБА_1 писати заяву про кримінальне правопорушення.

Про обставини, що спонукали його- ОСОБА_1 сісти за кермо автомобіля, він розповідав і в присутності свідків-понятих.

Про собаку вказав працівникам поліції, оскільки був збуджений, і навів це як приклад, що так могло статися, оскільки з ним відбулася подібна ситуація за півроку до досліджуваних подій, коли він гуляв з собакою, а, викликавши поліцію, очікував її прибуття тривалий час.

Оскільки ж працівники поліції розпочали складати стосовно нього- ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, він спочатку і вказав на те, що транспортний засіб "Chevrolet Cruze", номерний знак НОМЕР_1 , йому не належить і він зайшов на АЗС попити пиво, але в подальшому він намагався пояснити все як було.

Отже за вказаних пояснень безпосереднього переслідування ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння, невідомими - не встановлено, оскільки він бажав повернутися, як він вказує, до будинку АДРЕСА_3 .

Згідно переглянутого відеозапису досліджуваних подій за участі ОСОБА_1 , останній, на перше запитання працівника поліції на АЗС про його рух по зустрічній смузі, вказував лише на те, що він сам особисто викликав працівників поліції на АЗС, оскільки в нього стріляли.

При цьому не можна не послатися на те, що ОСОБА_1 спочатку працівникам поліції пояснював, що автомобіль "Chevrolet Cruze", номерний знак НОМЕР_1 , йому не належить, документів на право керування транспортним засобом у нього не має, їх викрали, та що він прийшов на АЗС купити пива і по лінії "102" нічого не повідомляв.

У подальшому ОСОБА_1 стверджував, що дійсно викликав поліцію, оскільки в нього стріляли, а ще пізніше визнав, що вказаний автомобіль належить йому і він тікав від нападників.

А саме зазначив, що він вигулював собаку вночі, коли побачив, що двоє невідомих осіб стоять біля його автомобіля. Дані особи вчинили на нього напад і він втік від них на автомобілі.

На неодноразові запитання працівників поліції чи бажає ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп?яніння у лікаря-нарколога шляхом здачі сечі, жодного разу, у тому числі у присутності двох свідків-понятих нічого не відповів, наполягаючи лише на тому, що він сам викликав працівників поліції, які повинні лише дослідити його заяву про те, що в нього стріляли з пневматичної зброї.

Після відповідного попередження ОСОБА_1 та пояснень останнього, що він нікуди не поїде, працівники поліції в присутності понятих і повідомили ОСОБА_1 , що не надання відповіді на запитання щодо його наявності його бажання пройти огляд на стан сп?яніння, вони розцінять як відмову від проходження такого огляду.

Водночас, слід наголосити, що ОСОБА_1 не заперечував того, що він дійсно керував транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння, проте по зустрічній смузі по Кільцевій дорозі не рухався, а лише заїхав на АЗС проти встановлених правил, а саме за напрямком виїзду з неї.

Але дані відомості не узгоджуються з повідомленням самого ОСОБА_1 на лінію "102" про те, що вже станом на 09.03 год. 16.02.2019 він їхав по Кільцевій дорозі з порушенням Правил дорожнього руху України і його цікавило лише питання чи він має право це робити, хоча об?єктивних даних про його переслідування невідомими - суду не надано.

Згідно досліджуваного відеозапису, ОСОБА_1 дійсно перебував у стані, що очевидно не відповідає обстановці.

При цьому він нецензурно висловлювався на адресу як працівників поліції, так і свідків-понятих.

ОСОБА_1 не відповідав на поставлені запитання, поводився агресивно, у зв?язку з чим, за попередньою пересторогою, на нього одягнули кайданки, які, у подальшому, з нього були зняті.

Відеозапис подій з нагрудної камери поліцейського не вказує на те, що ОСОБА_1 поставив під сумнів правильність встановлення осіб свідків-понятих працівниками поліції з послідуючим відображенням їх даних у матеріалах справи.

За клопотанням сторони захисту розгляд провадження в суді апеляційної інстанції відкладався для надання часу для запрошення в судове засідання свідків-понятих чи їх опитування адвокатом у відповідності з нормою ст. 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", - чим захисник не скористався.

Дані щодо оскарження ОСОБА_1 чи в його інтересах захисником дій працівників поліції при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення - відсутні.

Не вказала на такі обставини і сторона захисту в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 17 КУпАП, особа, яка діяла, зокрема, в стані крайньої необхідності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Згідно зі ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує, зокрема, правам і свободам громадян, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Ретельно дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 не діяв у стані крайньої необхідності, оскільки його дії, як-то: дзвінок на лінію "102" та подання заяви про вчинений злочин - не узгоджуються з подальшою його поведінкою.

А саме, дійсно ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп?яніння та порушуючи Правила дорожнього руху, телефонував на лінію "102".

Проте зміст його повідомлення оператору зводиться до запоруки уникнення відповідальності у разі, якщо його зупинять працівники поліції, про що свідчить і його подальша поведінка, коли на АЗС до нього підійшли працівники поліції, які почали вказувати на вчинення ним- ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, він взагалі відмовився від належності йому автомобіля "Chevrolet Cruze", номерний знак НОМЕР_1 , та від свого звернення на спецлінію "102", а потім, знову наполягаючи на вчинення стосовно нього правопорушення, - і від проходження огляду на стан сп?яніння.

Така поведінка ОСОБА_1 і вказує на очевидне порушення ним, крім іншого п. 2.5

Правил дорожнього руху України, який знав міру відповідальності за нього, оскільки притягався до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 08.08.2016.

Не заслуговують на уваги і доводи апеляційної скарги захисника Літвіна І.М., що підтримані стороною захисту в суді апеляційної інстанції, про порушення працівниками патрульної поліції порядку огляду ОСОБА_1 , оскільки, відповідно до положень ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків, а уразі незгоди водія на проведення такого огляду або з результатами його проведення - у закладі охорони здоров?я.

У який спосіб, з дотриманням якої процедури за конкретних обставин досліджуваної справи повинен був проведений огляд ОСОБА_1 , який сам вказував на керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння, що було очевидним, - з апеляційної скарги не видно, не послалася на такі обставини, щоб заслуговували на увагу, і сторона захисту в суді апеляційної інстанції.

Посилання захисника та ОСОБА_1 на те, що останньому не запропонували на місці пройти огляд на визначення//спростування стану сп?яніння, а тому порушена процедура огляду, що визначена ст. 266 КУпАП, у даному випадку носять формальний характер, оскільки, дійсно з досліджуваного відеозапису, його фрагменту, що наданий суду, видно, що працівники поліції пропонували пройти такий огляд у медичному закладі, на що ОСОБА_1 взагалі не реагував, вказуючи тільки про вчинення стосовно нього протиправних дій невідомими особами, не заперечуючи при цьому про дійсне перебування ним в стані алкогольного сп?яніння під час керування транспортним засобом.

При цьому слід потворно наголосити на тому, що свідки-поняті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підписали пояснення зі змістом пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп?яніння і за допомогою приладу "Драгер" у встановленому законом порядку (а.с. 2).

Отже, за наведеним, слід дійти висновку, що суд першої інстанції, дослідивши матеріали провадження, в їх сукупності, обґрунтовано визнав доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Підстав для скасування постанови суду та закриття провадження в справі стосовно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - не вбачається.

Не є обставиною, що може слугувати підставою для прийняття такого рішення і посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_1 працівниками поліції не був відсторонений від керування транспортним засобом, відомості про що дійсно відсутні в справі.

Стягнення на ОСОБА_1 накладено відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Законом України від 07.07.2016 за № 1446-VIII посилена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи за відмову у проходженні медичного огляду для визначення такого стану.

А тому, притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за відмову від проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп?яніння і буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які б слугували підставою для скасування постанови суду першої інстанції, - не встановлено.

За підсумками, апеляційна скарга адвоката Літвіна І.М. в інтересах ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника Літвіна І.М. залишити без задоволення, а постанову Святошинського районного суду м. Києва від 23 квітня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Г.О.Балацька