ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження: №33/821/28/19Головуючий по 1 інстанції Угорчук В.В.
Справа: № 711/3737/19 Категорія: ч.4 ст.130 КУпАПДоповідач в апеляційній інстанції Ятченко М.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2019 р. м.Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Ятченко М.О., з участю захисника Гончара С.М., розглянувши апеляційні скарги захисника ОСОБА_1 - адвоката Гончара С.М. на постанову судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 01 липня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець

м.Черкаси, не працюючий, мешканець

АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 384, 20 грн., -

та

на постанову судді Придніпровського районного суду м.Черкаси від 31 травня 2019 року, якою ОСОБА_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 384, 20 грн., -

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду першої інстанції від 01.07.2019, ОСОБА_1 , 28 квітня 2019 року біля 10 год. 45 хв. на вул. Героїв Сталінграда, 64 в м. Черкаси вжив алкоголь після дорожньо-транспортної пригоди за його участю під час керування автомобілем «Опель Вектра» д.н.з. НОМЕР_1 до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху

України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 - адвокат Гончар С.М. подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 01.07.2019 скасувати та закрити провадження у справі стосовно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, також просив допитати в ході апеляційного розгляду свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , допитаних судом першої інстанції, а також заявленого, але недопитаного свідка захисту ОСОБА_4 ..

В обґрунтування доводів апеляції адвокат Гончар С.М. зазначав, що він вважає оскаржувану постанову місцевого суду незаконною, постановленою з істотними порушеннями норм процесуального права.

Так, у постанові зазначено, що суддя місцевого суду вирішив розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 та його захисника з огляду на неодноразові відкладення судових засідань, що нібито загрожувало спливом строку, визначеного ст.38 КУпАП, та відсутність клопотання про відкладення розгляду справи ОСОБА_1 ..

Проте, з такими висновками суду погодитися неможливо, оскільки кожне відкладення судового засідання було зумовлено об`єктивними причинами. Так, на 27.05.2019 ОСОБА_1 не був знайомий з матеріалами справи та не мав захисника - причина відкладення поважна. 31.05.2019 року захисником заявлено обґрунтоване клопотання про безпосередній допит судом свідків і воно було задоволене. Тобто, сторона захисту з`явилася в судове засідання, але воно було відкладене із об`єктивних, процесуально необхідних причин. Щодо судового засідання 06.06.2019, то заявлення відводу судді є правом учасника справи і апелянт вважає, що заявлений ним відвід цілком обґрунтований.

З приводу свідка, який з`явився, судом перекручено дійсність, адже свідок з`явився лише для написання заяви про неможливість участі в засіданні (а.с.37). Що ж до судового засідання, призначеного на 01.07.2019, то адвокат завчасно, ще 21.06.2019, як тільки отримав виклик в засідання, повідомив суддю про неможливість явки - і не через зайнятість, як вказує суд, а через заплановане ще раніше перебування за межами м. Черкаси та Черкаської області з 01 по 05 липня 2019 року. Вважає, що адвокат, як і будь-яка людина, що працює, може собі дозволити принаймні короткочасну відпустку (конституційне право на відпочинок), принаймні в межах одного робочого тижня, як у даному випадку. І суд було попереджено про це завчасно, за 10 днів (тобто, суд мав змогу і тим самим свідкам повідомити про неможливість проведення засідання 01.07.2019), наступного дня після отримання sms - повідомлення (було отримано 20.06.2019). У клопотанні захисник просив призначити засідання починаючи із 08.07.2019, тоді як 3-місячний строк накладення адміністративного стягнення спливав аж через 20 днів - 28.07.2019. Тобто, жодної реальної загрози розгляду справи у цей термін не існувало.

ОСОБА_1 24.06.2019 подано суду заяву, в якій він зазначав про клопотання свого захисника та наголошував, що бажає користуватися професійною правничою допомогою, просив не проводити розгляду справи без його захисника. Що це, як не клопотання про відкладення судового засідання? Натомість суд зазначив, що клопотання про відкладення судового засідання від ОСОБА_1 не надійшло.

Формальна вимога ст.268 КУпАП передбачає обов`язкову наявність відомостей про належне повідомлення особи про час і місце судового засідання як одну з умов розгляду справи за її відсутності. Здійснення ОСОБА_1 sms -повідомлення, на думку захисника, є протиправним, оскільки він не писав заяви про такий спосіб судових повідомлень.

Зокрема, судом, як це вбачається зі змісту постанови, було допитано в засіданні 01.07.2019 двох свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , пославшись на їхні показання у постанові. На думку захисника, право ОСОБА_1 на допит цих осіб було порушене, а тому воно може бути поновлене лише у суді апеляційної інстанції шляхом безпосереднього допиту судом цих осіб з участю ОСОБА_1 або принаймні його захисника.

Крім того, як вбачається із протоколу судового засідання, свідків було допитано без приведення до присяги та без попередження про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві свідчення.

Також недопитаним залишився свідок ОСОБА_4 , про допит якого просила сторона захисту - цим також порушене конвенційне право особи, що притягується до відповідальності (пункт d параграфу 3 статті 6 Конвенції), а тому таке право підлягає поновленню в суді апеляційної інстанції.

Також судом проігнороване клопотання сторони захисту про повернення протоколу та доданих до нього матеріалів на дооформлення, незважаючи на належне правове обґрунтування такої позиції.

У постанові суд посилається на відеозаписи з нагрудних камер поліцейських. Використання судом таких доказів, на думку сторони захисту, є процесуально протиправним. Так, жоден з відеозаписів не був наданий суду із протоколом про адміністративне правопорушення, а при ознайомленні зі справою стороною захисту цих відеозаписів у справі не було.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Проте ані в протоколі про адміністративне правопорушення, ані в оскаржуваній постанові суду не зазначено технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. З цього приводу Верховним Судом у постанові від 15.11.2018 у справі №524/5536/17, зроблено висновок, що «наданий відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис».

Крім того, вбачається з матеріалів справи, що суд самостійно вдався до збирання доказів, оскільки з власної ініціативи направив запит до Управління патрульної поліції про надання відеозапису (а.с.23), хоча обов`язок збирання доказів покладено на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Тому такий доказ має бути недопустимим і має бути виключений із доказування.

Але, крім того, із 5 відеофайлів на диску, наявному в матеріалах справи, лише відеофайл з назвою «4 » містить запис, який, можливо, має відношення до самої фабули протоколу про адміністративне правопорушення. Захистом цей файл було багаторазово переглянуто і ретельно, посекундно вивчено: він не містить підтвердження саме тієї фабули, яка викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, тобто вживання пива до проходження огляду на стан сп`яніння. На цьому відеозаписі видно, що чоловік бере в руки пластикову пляшку, працівники поліції повідомляють йому, що слід не пити, бо це буде порушення, теж саме каже йому й інший чоловік в цивільному одязі, кладучи руку на пляшку, після чого чоловік, що тримав пляшку в руках, повертається назад до правих передніх дверей автомобіля. Тобто, на відеозаписі не видно, щоб чоловік безпосередньо вжив вміст тієї пляшки. Крім того, нічим не підтверджено, що у середині пляшки був саме алкогольний напій (пластикові пляшки з-під будь-якого

напою можуть використовуватися неодноразово, тому там може бути просто вода, компот, будь-який напій), а це, єдиний доказ на підтвердження саме ч.4 ст.130 КУпАП.

Згідно постанови суду першої інстанції від 31.05.2019, ОСОБА_1 , 28 квітня 2019 року о 10 год. 00 хв., керуючи автомобілем «Опель Вектра» д.н.з. НОМЕР_2 в м.Черкаси по вул. Припортовій, порушуючи вимоги п.п. 12.1, 2.3.б Правил дорожнього руху України, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на бордюрний камінь. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим скоїв правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 - адвокат Гончар С.М. подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Придніпровського районного суду м.Черкаси від 31.05.2019 скасувати та закрити провадження у справі стосовно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляції адвокат Гончар С.М. зазначав, що він вважає оскаржувану постанову місцевого суду незаконною, постановленою з істотними порушеннями норм процесуального права.

Таким чином на розгляд до Черкаського апеляційного суду надійшло дві справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП та за ч.4 ст.130 КУпАП.

Вважаю, що необхідно дві справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , передбачені ч.4 ст.130 та ст.124 КУпАП на підставі ст.36 КУпАП об`єднати в одне провадження, оскільки ці два провадження стосуються однієї особи та вчинені майже одночасно.

Вивчивши матеріали провадження, перевіривши законність та обґрунтованість постанов суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційних скарг, заслухавши думку адвоката Гончара С.М., який підтримав апеляційні скарги та просив їх задовольнити із зазначених у ній підстав, приходжу до висновку, що апеляційні скарги адвоката Гончара С.М. в інтересах ОСОБА_1 не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про

адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Відповідно до ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримано у повному обсязі і висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.130 та ст.124 КУпАП, за обставин наведених у постановах, підтверджується зібраними по справі доказами. Висновки, які викладені в постанові суду відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події.

При винесенні постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, та змісту апеляційних скарг адвокат Гончар С.М. заперечив вину ОСОБА_1 у вчиненні вказаних правопорушень. Однак, такі заперечення повністю спростовані, не узгоджуються із встановленими в суді першої інстанції обставинами та не підтверджені при апеляційному перегляді.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбачених ч.4 ст.130 та ст.124 КУпАП що підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 175210

від 28.04.2019, з якого вбачається, що 28 квітня 2019 року біля 10 год. 45 хв. на вул. Героїв Сталінграду 64 в м.Черкаси водій ОСОБА_1 вживав алкоголь (пиво не фільтроване) після дорожньо-транспортної пригоди з його участю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КУпАП (а.с. 1);

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 289006

від 28.04.2019, з якого вбачається, що 28 квітня 2019 року біля 10 год. 10 хв. в м.Черкаси по вул. Героїв Сталінграду 64 водій керував авто «OPEL VECTRA» д.н.з. НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на бордюрний камінь. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п. 12.1, 2.3б Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП (а.с. 1);

- даними допиту свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в судовому засіданні суду першої інстанції, які пояснювали, що вранці 28.04.2019 були очевидцями того, як по вул. Г.Сталінграда в м.Черкаси водій автомобіля Опель з іноземною реєстрацією, порушуючи Правила дорожнього руху України, здійснив наїзд на бордюр, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження. За кермом цього автомобіля перебував незнайомець з ознаками алкогольного сп`яніння, який пропонував їм гроші і просив не викликати поліцію. Інших осіб, крім цього незнайомця, в салоні автомобіля не перебувало. В автомобілі була пляшка з пивом. Вони викликали поліцію і знаходились із незнайомцем до приїзду поліції, після чого поїхали по своїх справах, а згодом дали поліцейським свої письмові пояснення. Ознайомившись із відеозаписом події, вони підтвердили, що за кермом автомобіля перебував саме ОСОБА_1 , що вони бачили в салоні автомобіля пляшку з пивом, яку потім тримав в руках ОСОБА_1 , а особа, яка зафіксована на відеозаписі і стверджувала, що вона керувала автомобілем, насправді в автомобілі не перебувала, але ОСОБА_1 , поки не прибули поліцейські, когось викликав по телефону;

-даними схеми до протоколу огляду місця події (а.с.4);

-даними пояснень свідка ОСОБА_3 (а.с. 5);

-даними пояснень свідка ОСОБА_2 (а.с.6);

-даними рапорту поліцейського Чучко Т.В., з якого вбачається, що він разом із іншими поліцейськими прибув на дорогу по вул. Г.Сталінграда, 64 в м. Черкаси, де виявив очевидця ОСОБА_2 , пошкоджений автомобіль «Опель Вектра» реєстраційний номер НОМЕР_2 і

- ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, на якого як на водія вказав очевидець. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці з використанням спеціального технічного засобу, але до початку огляду почав вживати пиво «не фільтроване », незважаючи на неодноразові попередження поліцейських.

Що стосується визнання винним ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, то вважаю, що суд першої інстанції обґрунтовано встановив наявність в діях ОСОБА_1 даного складу правопорушення, оскільки його вина підтверджується:

-даними письмових пояснень свідка ОСОБА_3 (а.с. 5);

-даними письмових пояснень свідка ОСОБА_2 (а.с.6) з яких вбачається, що водій ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння керував автомобілем та здійснив наїзд на бордюрний камінь;

-даними схеми місця ДТП з оглядом пошкоджень на автомобілі (а.с.4).

Крім того, місцевим судом при перегляді дисків із відеозаписами події, зробленими з використанням нагрудних камер поліцейських, було встановлено, що вони велись відкрито і ОСОБА_1 попереджався поліцейським, що їх спілкування фіксується.

Також переглядом відеозаписів було встановлено, що поліцейські прибули на місце події, де виявили очевидця ОСОБА_2 , який після цього поїхав з місця події, а також ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння і пошкоджений автомобіль «Опель Вектра» реєстраційний номер НОМЕР_2 . ОСОБА_1 заперечував керування транспортним засобом, постійно з кимось зв`язувався по телефону, а потім на вимогу поліцейського погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці з використанням спеціального технічного засобу, але до початку огляду дістав із салону велику пляшку з пивом і демонстративно почав його вживати, незважаючи на попередження поліцейських. Також на місце пригоди прибув мужчина, який заявив, що саме він керував автомобілем.

Проте, допитані свідки категорично заявили, що ця особа не тільки не керувала автомобілем, а й перебувала в його салоні як свідок, тому що ОСОБА_1 перебував сам в салоні автомобіля і керував ним, скоївши дорожньо-транспортну пригоду - наїзд на перешкоду.

Таким чином, фактичні обставини щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.130 та ст.124 КУпАП судом першої інстанції встановлені цілком вірно.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.130 та ст.124 КУпАП повністю доведена зібраними та перевіреними по справі доказами, яким дана належна юридична оцінка, та які узгоджуються між собою та у своєму взаємозв`язку і у своїй сукупності повністю доводять вину ОСОБА_1

Адміністративне стягнення судом накладено з дотриманням правил, передбачених вимогами ст.ст.33, 34, 35 КУпАП з урахуванням всіх обставин адміністративного провадження та особи правопорушника є розмірним до вчиненого і справедливим.

Суд апеляційної інстанції бере до уваги доводи апелянта про те, що він не був присутнім в судовому засіданні суду першої інстанції, що відображено й у змісті самої оскаржуваної постанови. Однак, в суді апеляційної інстанції йому були надані всі можливості для представлення своєї позиції перед судом.

Суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи в суді першої інстанції 01.07.2019.

Доводи апелянта ОСОБА_5 , викладені ним в апеляційних скаргах про те, що постанова Придніпровського районного суду м.Черкаси області від 01 липня 2019 року та постанова Придніпровського районного суду м.Черкаси області від 31 травня 2019 року є незаконною, постановленою з істотними порушеннями норм процесуального права, не заслуговують на увагу та спростовуються письмовими доказами по справі, яким суд дав належну правову оцінку та які, в своїй сукупності та взаємозв`язку, повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчинених ним діяннях і з чим погоджується суд апеляційної інстанції.

Будь-які інші доводи апелянта, викладені ним в апеляційних скаргах,

сприймаються судом як спроба уникнути відповідальності, оскільки доказів, які б могли спростувати причетність ОСОБА_1 до вказаних правопорушень, суду не надано.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даних справ суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини даних справ та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.130 та ст.124 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

За таких обставин необхідно об`єднати в одне провадження справи про адміністративне правопорушення 33/821/28/19 та 33/821/52/19 з присвоєнням єдиного номеру справи 33/821/28/19.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 36, 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративне провадження (33/821/28/19) щодо ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП та адміністративне провадження (33/821/52/19) щодо ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП - об`єднати в одне адміністративне провадження з присвоєнням єдиного номеру провадження 33/821/28/19.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 130 КУпАП та ст.124 КУпАП, і накласти на нього стягнення за сукупністю вказаних правопорушень, відповідно до вимог ст.36 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та стягненням із ОСОБА_1 на користь держави судового збору у розмірі 384 грн. 20 коп..

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_1 адвоката Гончара С.М. - залишити без задоволення.

Постанови Придніпровського районного суду м.Черкаси від 31 травня 2019 року та Придніпровського районного суду м.Черкаси від 01 липня 2019 року, якою ОСОБА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три)

роки та стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 384, 20 грн. - залишити без змін.

Постанова є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя М. О. Ятченко