Справа № 450/4108/18 Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А.
Провадження № 33/811/414/19 Доповідач: Березюк О. Г.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року. Львівський апеляційний суд у складі: судді судової палати у кримінальних справах Березюка О.Г. у місті Львові, з участю прокурора Терешенка В.А., Терещенка Я.О. та його захиснкиа Чалого А.Г., розглянувши апеляційні скарги ОСОБА_1 та його захисника Чалого А.Г. на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 березня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП,

встановив:

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 березня 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.1726 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян (850 грн.) в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 384,20 грн. судового збору.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 , будучи заступником військового комісара з територіальної оборони ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до витягу з наказу № 36 військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.03.2017 року, відповідно до підпункту «г» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно, а саме о 20:19 год. 21.10.2018 року, без поважних причин, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згадану постанову оскаржили ОСОБА_1 та його захисник Чалий А.Г..

У апеляційних скаргах, які є ідентичні за своїм змістом, ОСОБА_1 та його захисник просять оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважають оскаржувану постанову незаконною та необґрунтованою і стверджують, що приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні корупційного правопорушення, суддя місцевого суду не з`ясував, чи містить вчинене ним діяння склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та чи є особа винною у його вчиненні.

Звертають увагу, що вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Таке зокрема зазначено у інформаційному листі від 22 травня 2017 року №223-943/0/4-17 судової палати у кримінальних справах Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією.

Підкреслюють, що ані протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ані постанова судді місцевого суду не містить даних про форму його вини, яка, виходячи із визначення поняття корупційного правопорушення, характеризується лише умисною формою. Матеріали справи не містять, та прокурором у судовому засіданні не надано доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_1 , несвоєчасно подавши декларацію за 2017 рік мав умисел, спрямований на порушення вимог фінансового контролю чи переслідував будь-який корупційний інтерес. У такому випадку відсутність умислу ОСОБА_1 , спрямованого на вчинення корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, свідчить про відсутність однієї із складових його елементів, а саме суб`єктивної сторони, а отже і складу адміністративного правопорушення в його діях в цілому.

Звертають увагу, що покликання судді місцевого суду на дату виявлення адміністративного правопорушення, яка зазначена в протоколі №742 - 05.12.2018 року є невірним, оскільки із матеріалів адміністративної справи вбачається, що згадане адміністративне правопорушення було виявлено задовго до дати складання зазначеного протоколу №742, тобто, задовго до 05.12.2018 року.

Таке зокрема вбачається із змісту листів від 08 жовтня 2018 року №03-3486 вих.18 (а.с.12) та від 13.11.2018 року №14-4096 вих.18 (а.с.9). Також, апелянт акцентує увагу на те, що у поясненнях ОСОБА_1 від 08.11.2018 року (ас.13) зазначено, що він надає такі пояснення з приводу обставин вчинення правопорушення та повторного подання декларації за 2017 рік, оскільки, з технічних причин, декларація за 2017 рік, яка, також, ним заповнювалась і подавалась на веб-сайті НАЗК 06.03.2018 року розміщена не була. Тобто, відібрання пояснень з приводу вчинення правопорушення відбулося задовго до дати виявлення самого правопорушення, яке зазначено в протоколі №742, що у свою чергу свідчить, що виявлення цього правопорушення відбулось раніше, ніж зазначено в протоколі №742. Відтак стверджує, що є достатні підстави для закриття провадження у зв`язку із закінченням строків накладенням адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП.

Заслухавши пояснення правопорушника та в його інтересах захисника на підтримку поданої апеляції, прокурора, який заперечив апеляцію, перевіривши матеріали адміністративної справи №450/4108/18 та доводи апеляційної скарги, слід вказати таке.

Частиною 1 ст.172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Судом першої інстанції встановлено факт несвоєчасного подання декларації ОСОБА_1 за 2017 рік о 20:19 год. 21 жовтня 2018 року.

У протоколі про адміністративне правопорушення №742 від 05 грудня 2018 року зазначено, що датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією є 20:19 год. 21 жовтня 2018 року, а дата виявлення правопорушення є дата складення протоколу, тобто 05 грудня 2018 року (а.с.5).

Суд першої інстанції у мотивувальній частині вказав, що датою виявлення правопорушення є дата складання протоколу 05.12.2018 року.

Такі твердження апеляційний суд вважає помилковими у частині дати вчинення та дати виявлення правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Так, згідно із підпунктом 1 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10.06.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 за №959/29089, щорічна декларація суб`єкта декларування подається у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Отже, днем вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання декларації за 2017 рік особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід вважати наступний день після закінчення строку, передбаченого законом для подання щорічних декларацій, тобто після 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2018 року.

Такий висновок зокрема випливає із конституційних положень, передбачених ст. 68 Конституції України, а також із положень ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», які передбачають обов`язок щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Що ж стосується дати виявлення правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, то такою слід вважати день виявлення уповноваженим органом не повідомлених відомостей або день опублікування несвоєчасно повідомлених відомостей про відкриття суб`єктом валютного рахунку в установі банку нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта на офіційному веб-сайті НАЗК, тобто у передбаченому законом спеціально для контролювання майнового стану суб`єктів, відкритому джерелі, належному, до того ж, антикорупційному правоохоронному органу.

Із матеріалів справи, а саме із листа від 08 жовтня 2018 року №03-3486 вих.18 вбачається, що уповноважений орган в особі начальника Управління захисту економіки у Львівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України дізнався 16 жовтня 2018 року про неподання ОСОБА_1 декларації за 2017 рік до 01 квітня 2018 року (а.с.12). Тому днем виявлення правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП є 16 жовтня 2018 року.

Результат пошуку інформації у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування показав, що днем опублікування ОСОБА_1 декларації про доходи за 2017 рік на офіційному веб-сайті НАЗК є 21 жовтня 2018 року (інтернет ресурс: https://public.nazk.gov.ua/declaration/880c4369-a42a-40af-b6f1-c5783cf16370).

Приходжу до переконання, що день виявлення правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП є 16 жовтня 2018 року, тобто день виявлення уповноваженим органом не повідомлених відомостей, оскільки цей факт мав місце раніше, ніж день опублікування несвоєчасно повідомлених відомостей на офіційному веб-сайті НАЗК.

Відповідно до положень ч.3 ст. 38 КУпАП - адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Згідно з п.7 ст.247 КУпАП якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення цей строк закінчився, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Крім того, висновок судді місцевого суду про зупинення строку розгляду адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у зв`язку із його перебуванням на лікуванні є безпідставним і незаконним. Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає випадків зупинення строку розгляду у справах про притягнення осіб до адміністративної відповідальності за вчинення корупційних правопорушень.

Покликання апелянта про відсутність у ОСОБА_1 умислу щодо несвоєчасного подання декларації є неспроможним і суд апеляційної інстанції таке до уваги не бере, оскільки адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.176-2 КУпАП - є правопорушенням з формальним складом, для констатації наявності якого встановлення суспільно-небезпечних наслідків не вимагається, і суб`єктивна сторона якого може виявлятися як в умисній так і в необережній формі вини.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді заступника військового комісара з територіальної оборони ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до витягу з наказу від 13 березня 2017 року № 36 (а.а.18), знав про обов`язок дотримуватися вимог Закону України «Про запобігання корупції», зокрема у частині щорічного до 1 квітня подання електронної декларації про доходи за попередній рік (звітний період).

Тому в цій частині апеляційні доводи є безпідставними і спростовуються зазначеним.

Разом з тим, як встановлено апеляційним судом, днем виявлення вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, а саме несвоєчасне подання щорічної декларації за 2017 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід вважати 16 жовтня 2018 року, тобто день, коли ця інформаціє офіційно стала відома начальнику УЗЕ у Львівській області ДЗЕ Національної поліції України.

Отже, днем закінчення передбаченого ч.3 ст.38 КУпАП строку накладення адміністративного стягнення, в такому разі, слід вважати 16 січня 2019 року.

Постанову про накладення адміністративного стягнення суд першої інстанції виніс 21 березня 2019 року, поза межами строків, передбачених ст.38 КУпАП (а.с.74-77).

Оскільки на момент розгляду справи судом першої інстанції строк, передбачений ч.3 ст.38 КУпАП, закінчився, провадження в ній підлягало закриттю. Накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за межами цього строку є незаконним.

Керуючись ст.ст.38, 247, 294 КУпАП,-

постановив:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та його захисника Чалого А.Г. задоволити частково.

Постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 березня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, скасувати, а провадження у цій справі закрити у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського
апеляційного суду Березюк О.Г.