Справа № 635/3111/19
Провадження № 3/635/1207/2019
ПОСТАНОВА

19 квітня 2019 року смт Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі судді Савченка Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Покотилівка Харківського району Харківської області справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП, ОСОБА_1,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №0019097 від 09.04.2019 р., ОСОБА_1 09.04.2019 о 14 год. 11 хв. в Харківська область, 471 км. Автодороги М03 «Київ-Харків-Довжанський» надавав послуги з перевезення вантажу без державної реєстрації як субєкта госпадарювання, транспортним засобом Renault АІ4030НІ, чим вчинив правопорушення, передбачене ч .1 ст.164 КУпАП.

У відповідності до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема, слід зясувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що протокол про адміністративне правопорушення №0019097 від 09.04.2019 підлягає направленню для належного оформлення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 КУпАП провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Статтею 6 частина 12 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України, підлягають державному контролю.

Згідно ст. 9 Закону України «Про автомобільний транспорт», встановлені зобовязання, зокрема, ліцензування на автомобільному транспорті, спрямоване на визначення початкових і поточних умов надання послуг з перевезень пасажирів і небезпечних вантажів, а також найважливіших параметрів обслуговування споживачів.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів, тощо.

Статтею 47 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлені особливості внутрішніх перевезень вантажів та правила їх надання. Так, до внутрішніх перевезень вантажів відносяться перевезення вантажів між пунктами відправлення та призначення, розташованими в Україні, та комплекс допоміжних операцій, повязаних з цими перевезеннями.

Згідно до ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов'язковими документами також є:

для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг;

для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов'язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

Згідно ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Після дослідження матеріалів справи встановлено, що відповідно до товарно-транспортної накладної №3031 від 08 квітня 2019 року, ОСОБА_1, як водій, здійснював перевезення вантажу з м.Києва до м.Дружківка на автомобілі Renault Magnum. З ТТН також убачається, що автомобільним перевізником є Промальянс ОСОБА_2

Відповідно до Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №363 від 14 жовтня 1997 року, визначені права, обовязки і відповідальність перевізників, вантажовідправників і вантажоодержувачів (далі - Правила). Відповідно до пункту 11 Правил основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, яка повинна оформлюватись субєктом господарювання.

В розумінні ст. 48 ЗУ «Про автомобільний транспорт» необхідними документами які повинен був мати і пред'являти ОСОБА_1 особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху як водія, є посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Жодних доказів, які б свідчили про відсутність реєстрації водія (найманого працівника) ОСОБА_1, або взагалі необхідність такої реєстрації субєктом господарювання, суду не надано.

Згідно зі ст.251 КУпАП обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративна справа не може бути розглянута і підлягає поверненню органу, який направив матеріал, для зясування зазначених обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 256, 268, 278 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Повернути матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1за ч. 1 ст. 164 КУпАП до Управління Укртрансбезпеки у Харківській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Д.М. Савченко