ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Категорія: ст.124 КпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2019 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.,

з участю порушника ОСОБА_1 ,

його захисника Тимошенка В.А.,

перекладача Баклицької С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Тимошенка В.А. в інтересах порушника ОСОБА_1 на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтава від 04 жовтня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з вищою освіто, особа з інвалідністю 3-ї групи, неодружений, працюючий інструктором «ІНВАСПОРТУ», несудимий,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, з накладенням адміністративного стягнення - штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 340 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384, 20 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 10 липня 2019 року близько 12 години, керуючи автомобілем Ford Focus, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Пушкіна в м. Черкаси, виїжджаючи з другорядної дороги на головну по вул. Благовісна, не надав перевагу в русі автомобілю Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі та допустив з ним зіткнення.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив п.16.11 Правил дорожнього руху, яким встановлено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

В апеляційній скарзі адвокат Тимошенко В.А. просить скасувати постанову судді, а провадження по справі закрити, оскільки не вбачає в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.

При цьому зазначає, що знак «Дати дорогу» для ОСОБА_1 був непомітний з відстані 100 м із-за дерева, а тому він не порушував п.16.11 Правил дорожнього руху.

Також стверджує про наявність вини в діях водія автомобіля Toyota Camry, який рухався з перевищенням дозволеної швидкості руху та, на думку апелянта, повинен був вважати перехрестя вулиць Пушкіна і Благовісної перехрестям рівнозначних доріг і пропустити автомобіль, який наближався справа.

Крім того, захисник наголошує на порушенні працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення права ОСОБА_1 на захист, оскільки був відсутній сурдоперекладач.

Звертає увагу на недоліки протоколу про адміністративне правопорушення, а саме нерозбірливі підписи свідків, відсутність відмітки про залучення сурдоперекладача тощо.

Заслухавши пояснення порушника та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, приймати участь у розгляді справи, користуватися юридичною допомогою адвоката та послугами перекладача забезпечене судом апеляційної інстанції.

Висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення ґрунтуються на зібраних в установленому порядку і перевірених в судовому засіданні доказах.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 20 серпня 2019 року серії БД №309382 вбачається, що ОСОБА_1 10 липня 2019 року близько 12 години, керуючи автомобілем Ford Focus, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Пушкіна в м. Черкаси, виїжджаючи з другорядної дороги на головну по вул. Благовісна, не надав перевагу в русі автомобілю Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі та допустив з ним зіткнення (а.с.1)

Такі обставини пригоди підтверджуються протоколом огляду місця події від 10 липня 2019 року та схемою ДТП, складеними слідчим слідчого відділу Черкаського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області Рудь С.С. з участю, в тому числі, порушника, та підписаними ОСОБА_1 без будь-яких зауважень (а.с.9-15, 16).

При цьому працівниками поліції було дотримано приписів п.2 розділу VIII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС 07 листопада 2015 року №1395, відповідно до якого у випадках, коли внаслідок ДТП її учасникам заподіяно тілесних ушкоджень, викликається слідчо-оперативна група для проведення слідчих дій на місці пригоди відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно з п.16.11 Правил дорожнього руху на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

На схемі ДТП у відповідності до п.4 розділу VIII вказаної Інструкції графічно зображені та зафіксовані, зокрема, дорожні знаки 2.1 «Дати дорогу» по напрямку руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 перед виїздом на головну дорогу та на протилежній стороні перехрестя.

Більше того, в засіданні апеляційного суду порушник не заперечував складання цієї схеми з його участю та підписання ним схеми без зауважень.

Жодних доказів того, що перед знаком 2.1 «Дати дорогу» знаходилися будь-які об`єкти, які перешкоджали ОСОБА_1 побачити цей знак, матеріали справи не містять і в апеляційній скарзі не наведено.

Тобто, ОСОБА_1 в даному випадку повинен був дати дорогу автомобілю Toyota Camry, д.н.з. НОМЕР_2 , який наближався до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі.

Отже, доводи апеляційної скарги про винуватість водія автомобіля Toyota Camry в даній дорожньо-транспортній пригоді є неспроможними.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами ст.255 КпАП України, та відповідає вимогам ст.256 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, вважаю обґрунтованим висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та правильною кваліфікацію його дій за ст.124 КпАП України.

Стягнення накладене у відповідності з приписами ст.33 КпАП України, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують відповідальність.

Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді не встановлено.

Враховуючи викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Тимошенка Володимира Антоновича в інтересах порушника ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Октябрського районного суду м. Полтава від 04 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.