ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1225/19 Справа № 201/9262/19 Суддя у 1-й інстанції - Гончаренко В.М. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 23 серпня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 04.08.2019 року о 08.25 годин, керуючи транспортним засобом «Фольксваген», д/н НОМЕР_1 , рухався по вул. Першогвардійська в м. Лебедин Сумської області, де, не обравши безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку та її зміну, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «ГАЗ», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3 «б», 12.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 серпня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень, а також стягнуто з нього судовий збір на користь держави в розмірі 384 гривень 20 копійок.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , просить поновити строк для оскарження цієї постанови, оскільки про наявність вказаної постанови він дізнався лише 27.09.2019 року, також просить постанову скасувати, винести нову постанову, якою закрити провадження по адміністративній справі щодо нього, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що його не було належним чином повідомлено про час та місце судового засідання, а тому він був позбавлений можливості дати пояснення щодо ДТП, подати додаткові докази у справі, також судом не були перевірені обставини вчинення ДТП.

Зазначає, що, окрім цього, судом має бути з`ясовано наявність причинно-наслідкового зв`язку між виникненням цього ДТП, порушеннями ПДР особою та наслідками, які настали, а саме, пошкодження транспортних засобів.

Вказує на те, що постановою Зарічного районного суду м. Сум від 19.09.2019 року було встановлено вину ОСОБА_2 у цьому ДТП та зазначено, що саме порушення водієм "ГАЗ" ОСОБА_2 п.п. 10.1., 10.2. ПДР перебуває у причинному зв`язку із настанням ДТП.

Характер руху транспортного засобу під його керуванням не є причиною виникнення цього ДТП та їх наслідків.

В суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Вимоги апеляційної скарги щодо поновлення строку на апеляційне оскарження у зв`язку з поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду підлягають задоволенню, оскільки рішення суду приймалось за відсутності ОСОБА_1 , а про існування постанови він дізнався лише 27 вересня 2019 року, апеляційну скаргу подав 04 жовтня 2019 року, дотримавшись 10-тиденного строку на її оскарження.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для закриття провадження у справі, суд апеляційної інстанції вважає їх обґрунтованими, оскільки в матеріалах провадження відсутні докази, які б вказували на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на що суд першої інстанції не звернув уваги.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, під час розгляду справи суд має вирішити: чи було вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні та чи підлягає вона відповідальності. Зазначені питання під час розгляду справи суд має вирішувати з аналізу наявних у справі доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП. Тобто усі кваліфікуючі ознаки правопорушення, як об`єктивної, так і суб`єктивної сторони мають доводитися певними доказами та мати своє відображення у певних документах, які складаються на місці вчинення правопорушення із дотриманням чинного законодавства.

Суд першої інстанції, дійшовши висновку про винність ОСОБА_1 , не проаналізував та не надав належної оцінки дослідженим доказам, у зв`язку з чим висновки суду щодо доведення вини водія ОСОБА_1 не підтверджуються дослідженими доказами.

Визнаючи винним ОСОБА_1 , судом першої інстанції було встановлено, що водій ОСОБА_1 не прийняв ніяких дій щодо уникнення зіткнення із автомобілем "ГАЗ", під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого сталась дорожньо-транспортна подія.

Разом з тим, відповідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно із п. 1.4 Правил дорожнього руху України кожен учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Зазначені обставини судом першої інстанції не були з`ясовані.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 зазначив, що рухаючись по правій смузі дороги зі швидкістю приблизно 45-50 км/год. та на відстані 15 метрів побачив автомобіль, який почав виконувати маневр - розворот в протилежний бік, тим самим, перекривши дві смуги дороги, у зв`язку з чим, почав гальмувати.

Однак ОСОБА_2 в письмових поясненнях зазначив, що виконуючи маневр, розворот праворуч в протилежний бік дороги, в його автомобіль зіткнувся автомобіль, під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався на великій швидкості.

Наявні в матеріалах провадження пояснення водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 містять суперечливі відомості щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, для встановлення обставин дорожньо-транспортної пригоди та з`ясування можливості водієм ОСОБА_1 уникнути зіткнення шляхом здійснення гальмування, необхідні спеціальні знання, а відтак у справі необхідно було провести відповідні експертизи, що не було зроблено ні при оформленні матеріалів пригоди, ні судом першої інстанції при розгляді справи по суті, та в суді апеляційної інстанції зазначених клопотань теж не заявлялось.

Жодних інших об`єктивних даних, які б надали можливість усунути наявні суперечності у поясненнях учасників пригоди, у матеріалах справи не має.

Крім того, в матеріалах справи мається постанова Зарічного районного суду м.Суми від 19 вересня 2019 року, якою визнано винуватим ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за вищевказаних обставин.

Також відповідно до вищезазначеної постанови ОСОБА_2 у судовому засіданні фактично визнав свою вину.

Отже, висновки суду щодо доведення вини водія ОСОБА_1 зроблені без детальної перевірки показань водіїв, на їх відповідність з технічної точки зору та без встановлення наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями водія ОСОБА_1 та наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Під час перегляду справи апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції розглянув справу з порушенням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, без з`ясування усіх фактичних обставин, які мають бути обов`язково з`ясовані під час розгляду справи, а тому постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Приймаючи таке рішення апеляційний суд керується також вимогами ст. 62 Конституції України, яка закріплює презумпцію невинуватості та передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись саме на користь цієї особи.

Відповідно до матеріалів справи встановлено, що 30 вересня 2019 року ОСОБА_1 сплачено на користь держави штраф у розмірі 384 гривні 20 копійок та судовий збір - 340 гривень (а. с. 20).

Згідно із ч. 1 ст. 296 КУпАП скасування постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення тягне за собою повернення стягнених грошових сум, оплатно вилучених і конфіскованих предметів, а також скасування інших обмежень, зв`язаних з цією постановою.

Враховуючи зазначене, стягнені грошові кошти підлягають поверненню ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк для подання апеляційної скарги на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 серпня 2019 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 серпня 2019 року- задовольнити.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 серпня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Повернути ОСОБА_1 стягнені грошові суми на користь держави в розмірі 384 гривні 20 копійок (квитанція № 0.0..1) та 340 гривень (квитанція №0.0..1).

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко