Справа № 264/361/19
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.04.2019 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, за участю секретаря судового засідання Солонської Т.В., прокурора Дженчако І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи, які надійшли з Управління захисту економіки в Донецькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, яка працює старшим інспектором групи по контролю за виконанням судових рішень Державної установи «Приазовська виправна колонія (№107)», зареєстрованої в м.Маріуполі по вул. 130-ї Таганрозької дивізії, буд.12 кв.65, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3,

за ст. 172-6 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 14 від 15 січня 2019 року, ОСОБА_2, відповідно до Інформації з Єдиного державного реєстру декларацій, гр. подала щорічні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 та 2017 роки. У зазначених деклараціях вона вказала посаду та місце роботи, а саме старший інспектор групи по контролю за виконанням судових рішень «Приазовської виправної колонії (№107)» (далі ПВК № 107).

Згідно наказу ПВК № 107 від 24.03.2014 року №38 о/с ОСОБА_2 з 01.04.2014 р. була призначена на посаду старшого інспектора групи по контролю за виконанням судових рішень ПВК №107.

Відповідно до «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, податкової міліції, особи начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту, Державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України.

Згідно вищезазначеного ОСОБА_2 є субєктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

У ході здійснення перевірки дотримання вимог антикорупційного законодавства України встановлено, що гр. ОСОБА_2, займаючи посаду старшого інспектора групи по контролю за виконанням судових рішень ПВК №107, 09.08.2018 р. придбала квартиру 28,6 (кв.м), м. Маріуполь, Донецької області вартістю 196 988 (сто девяносто шість тисяч девятсот вісімдесят вісім) гривень та не повідомила про суттєві зміни в майновому стані Національне агентство з питань запобігання корупції у 10-ти денний строк, а зробила це лише 11.10.2018 р. о 09.15 год., чим порушила вимоги ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті З цього Закону, зобовязані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно вищезазначеного ОСОБА_2 є субєктом декларування та зобовязана щорічно до 1 квітня подавати декларацію за минулий рік.

Відповідно будучи особою начальницького складу органів державної кримінально-виконавчої служби, на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та відповідно до ч. 2 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Відповідно до рішення Національного агентства від 10.06.2016 року № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за № 958/29088 (зі змінами від 18.08.2016 року), повідомлення про суттєві зміни в майновому стані субєкта декларування, передбачені частиною другою статті 52 Закону, для службових осіб, які станом на 01.09.2016 року чи пізніше цієї дати займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище, розпочинається з 01.09.2016 року. Для всіх інших субєктів декларування період подачі декларацій (повідомлень) розпочинається з 01.01.2017 року.

Згідно вищезазначеного ОСОБА_2 з 01.01.2017 року повинна повідомляти Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни в майновому стані, а саме отримання нею доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на початок звітного року, в даному випадку, 01.01.2018 року 88100 (вісімдесят вісім тисяч сто) гривень.

Порядок інформування Національного агентства з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування визначений у Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, який був затверджений рішенням Національного агентства № 3 від 10.06.2016 р. (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 р. за № 959/29089). Згідно з пунктом 2 розділу II зазначеного Порядку, повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування подається через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті субєкта декларування після реєстрації в Реєстрі. Відповідно до пункту 6 Розділу II зазначеного Порядку, субєкти декларування письмово повідомляють Національне агентство про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другої статті 52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Реєстру відповідно до технічних вимог до форми. Повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування подаються виключно в електронній формі, їх паперова копія не подається. Електронна форма для подання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування затверджена рішенням Національного агентства № 3 від 10.06.2016 р.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, ОСОБА_2 набула у власність 09.08.2018 року квартиру 28,6 (кв.м.) за адресою: м.Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, буд.12 кв.65.

Відповідно до наданого пояснення та договору купівлі продажі ОСОБА_2, встановлено, що ОСОБА_2, відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна №3363 від 09.08.2018 р. придбала квартиру вартістю 196 988 (сто девяносто шість тисяч девятсот вісімдесят вісім) гривень, що становить 111 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01.01.2018 року та перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01.01.2018 року (80,100 гривень).

Відповідно до ч. 1 ст. 334 Цивільного Кодексу України передбачено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 7.5 договору купівлі - продажу нерухомого майна №3363 від 09.08.2018 року право власності покупця на квартиру виникає з моменту його державної реєстрації.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності датою та часом державної реєстрації є 09.08.2018 року 10:50:09.

Тобто, упродовж періоду часу з 00:00 год. 10.08.2018 р. по 23:59 год. 20.08.2018 р. у ОСОБА_2 виник обовязок повідомити НАЗК про суттєві зміни у майновому стані.

Проте, згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_2 несвоєчасно повідомила НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, а саме 11.10.2018 року о 09 год. 15 хв.

Таким чином, порушуючи вимоги ч.2 ст.52 ЗУ «Про запобігання корупції», перебуваючи на посаді старшого інспектора групи по контролю за виконанням судових рішень ПВК №107, згідно п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є субєктом на якого поширюється дія вказаного Закону, 11.10.2018 року о 09:15 год., перебуваючи за адресою: м.Маріуполь, пров. Уральський, 61, несвоєчасно повідомила НАЗК про суттєві зміни у майновому стані про придбання квартири, вартість якої становить 196 988 (сто девяносто шість тисяч девятсот вісімдесят вісім) гривень, на 63 день після того, як сплинув встановлений даним законом строк подачі повідомлення, чим вчинила адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що вона ознайомлена із Законом України «Про запобігання корупції». 09.08.2018 року вона придбала квартиру 28,6 (кв.м.) за адресою: м.Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, буд.12 кв.65, вартістю 196 988 (сто девяносто шість тисяч девятсот вісімдесят вісім) гривень. Їй було відомо, що вона була зобовязана повідомити НАЗК про суттєві зміни в майновому стані у десятиденний строк, проте цього не зробила у звязку із сімейними обставинами, вона доглядала за хворим батьком. Вона не мала умислу та не переслідувала будь-який корупційний інтерес. Повідомила НАЗК про суттєві зміни у майновому стані лише 11.10.2018 року. У неї вдома за місцем проживання відсутній інтернет зв'язок. Заповнила та відправила декларацію за адресою: м.Маріуполь, пров. Уральський, 61. Крім того, з 06.08.2018 року по 10.08.2018 року вона знаходилась на лікарняному, з 17.09.2018 року по 05.10.2018 року перебувала у відпустці. Відповідного повідомлення з НАЗК на її адресу не надходило. Умислу на приховання інформації про суттєві зміни не мала, подала їх самостійно, шкоди суспільним та державним інтересам не нанесла.

Просила провадження по справі закрити у зв»язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Прокурор Дженчако І.С. в судовому засіданні підтримав позицію. Викладену у протоколі про адміністративне правопорушення. Зазначив, що в діях ОСОБА_2, яка не повідомила про суттєві зміни в її майновому стані, вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП, є правопорушенням, пов'язаним з корупцією.

Суб'єктивна сторона правопорушень, пов'язаних з корупцією, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-6 КУпАП, мають бути докази того, що ОСОБА_2 усвідомлювала суспільну небезпечність неповідомлення про суттєві зміни в майновому стані, передбачала можливість настання негативних наслідків - неможливості здійснення фінансового контролю з боку держави, та бажала настання таких наслідків, або байдуже ставилась до їх настання чи свідомо допускала їх настання.

Статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості. Обов'язок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В матеріалах справи міститься запит на імя начальника ДУ «Приазовська виправна колонія №107» ОСОБА_3, зі змісту якого вбачається, що управлінням захисту економіки в Донецькій області ДЗЕ Національної поліції України проводиться перевірка дотримання вимог антикорупційного законодавства України посадовими особами ДУ «Приазовська виправна колонія №107», зокрема стосовно ОСОБА_2.

Між тим, з матеріалів провадження не вбачається, ким саме проводилась перевірка стосовно ОСОБА_2, яким чином збирались докази, натомість протокол про адміністративне правопорушення складений оперуповноваженим Управління захисту економіки в Донецькій області ДЗЕ Національної поліції України ОСОБА_4

При цьому, в матеріалах провадження відсутні дані щодо проведення НАЗК відповідної перевірки стосовно ОСОБА_2, повідомлення НАЗК про результати такої перевірки Управління та інше.

За ст. 172-4 172-9 КУпАП, проведеним аналізом законів України «Про запобігання корупції», «Про Національну поліцію», «Про прокуратуру», «Про Службу безпеки України»; «Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» не виявлено у органів Національної поліції, органів прокуратури, органів СБУ, повноважень та механізмів для проведення контролю щодо своєчасності подання повідомлень про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування.

Слід зазначити, що згідно Положення про Департамент захисту економіки Національної поліції України, затвердженого наказом Національної поліції України від 07.11.2015 № 81 покладення на Департамент обов'язків, що не належать або виходять за межі його компетенції не допускається.

З рішення НАЗК №1375 від 08.12.2017 року вбачається, що Національне агентство з питань запобігання корупції є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику (частина 1 статті 4 Закону України "Про запобігання корупції").

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 11 Закону України "Про запобігання корупції", до повноважень Національного агентства з питань запобігання корупції належить здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною першою статті 48 Закону України "Про запобігання корупції" встановлено, що Національне агентство проводить щодо декларацій, поданих субєктами декларування, такі види контролю: 1) щодо своєчасності подання; 2) щодо правильності та повноти заповнення; 3) логічний та арифметичний контроль.

Зважаючи на зазначені положення законодавства, перевірка електронних декларацій є виключною компетенцією Національного агентства з питань запобігання корупції, яке виступає єдиним субєктом, що здійснює таку перевірку, не наділяючи таким правом інші державні органи. З цією метою Національне агентство наділено відповідними повноваженнями, а саме: правом визначати порядок такої перевірки, отримувати необхідну інформацію, проводити моніторинг способу життя декларантів тощо.

Механізм проведення Національним агентством контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статей 48 та 50 Закону України "Про запобігання корупції", визначається Порядком проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженим рішення Національного агентства від 10 лютого 2017 року № 56 (далі - Порядок).

Згідно п.1 розділу II Порядку «Відповідно до Закону Національне агентство проводить щодо декларацій такі види контролю:

1)щодо своєчасності подання;

2)щодо правильності та повноти заповнення;

3) логічний та арифметичний контроль.

Згідно п.2 - п.5 розділу II Порядку, НАЗК здійснює контроль щодо своєчасності подання декларацій. У разі отримання інформації (повідомлень), передбаченої у підпунктах 1, 2 пункту 2 цього розділу, НАЗК перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації суб'єктом декларування. У випадку встановлення факту неподання декларації НАЗК письмово повідомляє про це суб'єкта декларування та спеціально уповноважених суб'єктів у сфері протидії корупції у визначеному НАЗК порядку.

Департамент УЗЕ Національної поліції України не відноситься до суб'єктів, які наділені правом перевірки як декларацій, так і повідомлень про суттєві зміни у майновому стані суб'єктів декларування. Такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких пов'язана зі здійсненням такої функції.

Посадовці УЗЕ НП України, відповідно до п.4 розділу II Порядку, вправі, виключно у випадку встановлення факту неподання декларації або неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб'єктом декларування, після отримання письмового повідомлення із НАЗК, як спеціально уповноважений суб'єкт у сфері протидії корупції, на підставі отриманих матеріалів, скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Статтею 255 КУпАП передбачено право уповноважених на те посадових осіб органів внутрішніх справ (Національної поліції) складати протоколи про адміністративне правопорушення за ст.ст. 172-4 - 172-9. Статтею 251 КУпАП обов'язок щодо збирання доказів покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Разом з тим, Закон України «Про запобігання корупції», який є основним спеціальним Законом у сфері боротьби з корупцією, тільки Національне агентство наділив правом здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (стаття 11 Закону).

Статтею 49 цього Закону встановлено, що державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов'язані перевіряти факт подання суб'єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

Якщо за результатами контролю встановлено, що суб'єкт декларування не подав декларацію, Національне агентство письмово повідомляє такого суб'єкта про факт неподання декларації, і суб'єкт декларування повинен протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення подати декларацію в порядку, визначеному частиною першою статті 45 цього Закону.

Одночасно Національне агентство письмово повідомляє про факт неподання декларації спеціально уповноваженим суб'єктам у сфері протидії корупції, а також керівнику державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, вищому органу управління відповідного громадського об'єднання, іншого непідприємницького товариства про факт неподання декларації відповідним суб'єктом декларування.

Тобто, всі обов'язкові дії по проведенню контролю та перевірки, у тому числі, після встановлення, що суб'єкт декларування несвоєчасно подав декларацію чи не повідомив про суттєві зміни в майновому стані, уповноважені здійснювати виключно працівники НАЗК, у тому числі на підставі листа отримати пояснення від такої особи і вирішувати питання щодо її притягнення до відповідальності. А органи Національної поліції позбавлені контролюючої функції.

Такий висновок узгоджується з висновком Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладеним у постанові від 11.04.2018 року за касаційною скаргою на рішення Одеського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2017 року у справі за позовом громадянина до Генеральної прокуратури України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов'язання вчинити дії (справа № 814/886/17), де Суд зазначив, що НАЗК здійснює повну перевірку декларацій у порядку, передбаченому статтею 50 Закону №1700-У11. Здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема щодо достовірності і повноти відомостей, зазначених суб'єктом декларування у декларації, належить до виключної компетенції НАЗК.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» Вища рада правосуддя є колегіальним, незалежним конституційним органом державної влади та суддівського врядування, який діє в Україні на постійній основі для забезпечення незалежності судової влади, її функціонування на засадах відповідальності, підзвітності перед суспільством, формування доброчесного та високопрофесійного корпусу суддів, додержання норм Конституції і законів України, а також професійної етики в діяльності суддів і прокурорів.

Тобто, одним із завдань Вищої ради правосуддя є забезпечення додержання в діяльності суддів норм Конституції і законів України. Досліджуючи питання забезпечення незалежності суддів та авторитету правосуддя ВРП в своєму рішенні від 17 липня 2018 року (справа № 2297/0/15-18) зауважила, що «…за змістом функціональних обов'язків поліція належить до правоохоронних, а не контролюючих органів, її працівники здійснюють виключно оперативно-розшукові заходи. Вжиття превентивних поліцейських заходів урегульовано статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію», при цьому проведення перевірок дотримання вимог антикорупційного законодавства цим Законом до таких заходів не віднесено.

Натомість в Україні діє ціла низка нормативно-правових актів у сфері запобігання та протидії корупції, а також контролю за надходженням коштів до державного бюджету та їх використання, які визначають як перелік суб'єктів контролю, так і їх повноваження щодо здійснення відповідних функцій. Зокрема, вжиття заходів щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб, контроль і перевірка декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, згідно зі статтею 11 Закону України «Про запобігання корупції» покладено на Національне агентство з питань запобігання корупції».

З огляду на викладене, на підставі аналізу вище зазначених нормативних актів, суд приходить до висновку про те, що досудова перевірка по справі проведена не уповноваженим органом, що дає підстави визнати недопустимими всі докази по справі.

Викладені обставини свідчать про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, в зв'язку з чим провадження по адміністративній справі стосовно ОСОБА_2 підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 247 п. 1 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляція до Донецького апеляційного суду через Іллічівський районний суд м. Маріуполя протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя: А. М. Іванченко