Дата документу Справа № 329/418/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №329/418/19 Головуючий в 1 інст. Богослов А.В.
Провадження №33/807/424/19 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 жовтня 2019 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 та його представника адвоката Загуменної І.В., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Чернігівського районного суду Запорізької області від 5 червня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 , 25.03.2019 року, близько 08 год. 10 хв., керуючи транспортним засобом КТС номерний знак НОМЕР_1 , рухався по автодорозі по вул. Мирошніченко, с.Костянтинівка Донецької області, в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився в медичному закладі ВСПМНД м. Краматорська у м. Костянтинівка. Огляд на місці не було проведено у зв`язку з відсутністю технічної можливості.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що постанова суду незаконна у зв`язку з наступним. Так, в матеріалах справи відсутні докази своєчасного сповіщення про розгляд справи, і в порушення ст. 268 КУпАП справу розглянуто за його відсутності, чим порушеного його право на захист. Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не являється доказом в розумінні ст. 251 КупАП, оскільки дані викладені в протоколі не підтверджені поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, не підтверджені поясненнями жодного свідка. Вважає, що висновок лікаря щодо результатів медичного огляду не являється безспірним доказом, так як лікар його не оглядав, було відмовлено у наданні упакованої стерильної тари, з результатами досліджень не ознайомлено. Також зазначає, що він не перебував у стані наркотичного сп`яніння, та з власної ініціативи звернувся до КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер», де пройшов огляд та йому було видано висновок про відсутність будь-якого сп`яніння. Звертає увагу, що судом не враховано його позитивні дані. Просить скасувати постанову від 05 червня 2019 року та закрити провадження у справі.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника адвоката Загуменної І.В. на підтримку доводів апеляції, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи, справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо порушення судом вимог ст. 268 КУпАП з підстави розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , апеляційна інстанція виходить із наступного.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» в п.41 наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд першої інстанції, використав усі процесуальні можливості щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про розгляд справи, матеріали справи містять судову повістку, направлену на зазначену в протоколі про адміністративне правопорушення адресу ОСОБА_1 , яка повернулася до суду без вручення адресату з відміткою «тимчасово відсутній» (а.с. 8).

Отже, апеляційний суд не знаходить істотного порушення місцевим судом вимог КУпАП.

Апеляційний суд надавОСОБА_1 можливість реалізувати права, передбачені ст. 268 КУпАП, поновив йому строку на апеляційне оскарження постанови суду. Суд апеляційної інстанції переконався у обізнаності ОСОБА_1 про судовий розгляд справи та надання йому можливості бути присутнім в суді апеляційної інстанції, надавати пояснення і користуватися передбаченими ст. 268 КУпАП правами, реалізація яких мала місце з бокуОСОБА_1 при апеляційному розгляді.

Натомість, інші доводи апелянта заслуговують на увагу.

Згідно ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягає з`ясуванню, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення та винність особи в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Однак, суд першої інстанції в достатній мірі не з`ясував всіх обставин справи, не перевірив докази, які наявні в матеріалах справи, та не дав їм належної оцінки. Свої висновки, викладені у постанові, суд належним чином не вмотивував. Зміст оскаржуваного судового рішення засвідчує формальний підхід до розгляду даної справи.

При розгляді апеляційної скарги були досліджені докази, покладені в обґрунтування постанови суду.

Так, суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема, послався на висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння ВСПКЛПУ Міський наркологічний диспансер м. Краматорська у м. Костянтинівка від 25.04.2019 року, згідно якого ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння.

Проте, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було складено 25.03.2019 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 , 25.03.2019 року, близько 08 год. 10 хв., керуючи транспортним засобом КТС номерний знак НОМЕР_1 , рухався по автодорозі по вул. Мирошніченко, с.Костянтинівка Донецької області, в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився в медичному закладі ВСПМНД м. Краматорська у м. Костянтинівка. Огляд на місці не було проведено у зв`язку з відсутністю технічної можливості.

Оглянуті матеріали справи про адміністративне правопорушення засвідчують відсутність будь-якого документального підтвердження, що на час складання відповідного протоколу стосовно ОСОБА_1 , працівники поліції мали докази щодо перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння.

Для з`ясування вказаних розбіжностей, та з метою перевірки тверджень ОСОБА_1 щодо не перебування його в наркотичному сп`янінні та порушень під час його медичного огляду, апеляційним судом було допитано в якості свідка лікаря ОСОБА_2 , яким було проведено такий огляд.

Так, лікар пояснив суду, що 25 березня 2019 року об 08-20 год. до лікарні було доставлено ОСОБА_1 , огляд якого було проведено шляхом зовнішнього огляду та відбирання сечі. На основі тесту було зроблено висновок про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння. Щодо зовнішнього огляду ОСОБА_1 лікар зазначив, що будь-яких зовнішніх ознак сп`яніння у останнього виявлено не було, зіниці ока не розширені. Також, зазначив, що опіат в організмі людини тримається від 18 до 30 днів, що могло мати місце і у випадку вживання певних лікарських засобів.

При цьому, лікар, з урахуванням часу проведення лабораторного дослідження біологічного зразка, підтвердив складання висновку саме 25 квітня 2019 року.

Перевіряючи доводи ОСОБА_1 стосовно надання йому медперсоналом не стерильної тари для відбирання сечі, сприймаючи безпосередньо покази лікаря ОСОБА_2 , суд приходить до висновку, що такі доводи апелянта не спростовані, оскільки за змістом пояснень лікаря вбачається, що тара є відкритою та не одноразового використання.

Отже, на думку апеляційного суду, поліцейський СРПП Костянтинівського ВП Дрегаль С.В. при складенні протоколу відносно ОСОБА_1 25 березня 2019 року не мав документально підтверджених доказів про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, а тому протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 070530 від 25 березня 2019 року не можна визнати допустимим доказом.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення ОБ № 070530 від 25 березня 2019 року, в якості доказу було зазначено відеозапис, що до матеріалів справи не долучено. На запит апеляційного суду відеозапис наданий не був.

Апеляційний суд звертає увагу на інший висновок щодо результатів медичного огляду виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість № 1361 від 25.03.2019 року, згідно якого у ОСОБА_1 не виявлено ознак сп`яніння (а.с. 36).

Підстав не довіряти правильності висновку лікаря № 1361 від 25.03.2019 року про відсутність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння - не вбачається.

Таким чином, сукупність досліджених доказів ставить під сумнів викладені у протоколі відомості відносно ОСОБА_1 .

Згідно ст.ст.9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Апеляційним судом встановлено, що в справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З огляду на викладене апеляційну скаргу слід задовольнити, постанову судді скасувати, а справу закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Чернігівського районного суду Запорізької області від 5 червня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник