КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М. за участю ОСОБА_2, іншого учасника ДТП - ОСОБА_3, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн., стягнуто судовий збір в розмірі 352 (триста п?ятдесят дві) грн. 40 (сорок) коп. на користь держави.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 07 липня 2018 року о 16год. 00 хв., керуючи автомобілем «Toyota yaris»,д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Оруцькій у м. Києві на паркувальному майданчику навпроти будинку 18, рухаючись заднім ходом, не врахував дорожню обстановку, не впевнився у безпечності, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Hundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_2, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2018 року, ОСОБА_2подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду Шевченківського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2018 року скасувати та закрити провадження у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування наведеного апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції незаконне та необґрунтоване, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права; суд порушив його процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП, оскільки рішення постановив у його відсутність, чим позбавив можливості надати пояснення і докази своєї невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення.

Одночасно апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_2 посилається на те, що судове засідання у суді першої інстанції відбулося за його відсутності попри те, що він надавав клопотання про відкладення розгляду справи, про рішення суду першої інстанціїдізнався 12.11.2018 року.

Розглянувши клопотання ОСОБА_2, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд уважає за необхідне поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження як такий, що пропущений з поважних причин, оскільки дані, що спростовували би його твердження, у матеріалах справи відсутні.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; пояснення ОСОБА_3 - іншого учасника ДТП, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 10.9 ПДР України передбачено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 293275 ОСОБА_2 07 липня 2018 року о 16 год. 00 хв., керуючи автомобілем «Toyota yaris», д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Оруцькій умісті Києві на паркувальному майданчику навпроти будинку 18, рухаючись заднім ходом, не врахував дорожню обстановку, не впевнився у безпечності, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Hundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_2, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 не заперечував, що 07.07.2018 року близько 16 год. 00 хв. керував автомобілем «Toyota yaris» та, рухаючись заднім ходом, здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем «Hundai Sonata», внаслідок чого транспортні засоби отримали незначні пошкодження.

Однак апелянт наполягав на скасуванні рішення суду першої інстанції з тих підстав, що воно прийняте у його відсутність, що унеможливило реалізацію ним його процесуальних прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_3 пояснив, що підійшовши до свого автомобіля «HundaiSonata», д.н.з. НОМЕР_2, на паркувальному майданчику, побачив пошкодження ЛФП заднього бампера. При цьому, ОСОБА_2, водій автомобіля «Toyota yaris», д.н.з. НОМЕР_1, дочекався його повернення та пояснив, що він, рухаючись заднім ходом, зачепив його автомобіль.

Наведені пояснення ОСОБА_2 та іншого учасника ДТП ОСОБА_3, узгоджуються між собою та об'єктивно підтверджується дослідженими у судовому засіданні даними схеми ДТП, письмовими поясненням, наданими водіями на місці події, та у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_2 порушив п. 10.9 ПДР України.

Оцінивши докази у їх сукупності, вважаю, що висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, законний і належним чином вмотивований.

Обставини, на які ОСОБА_2 посилається як на підстави скасування судового рішення, зокрема те, що судом першої інстанції прийняте рішення у його відсутність без належного повідомлення про дату та час розгляду справи, за наявності його клопотання про відкладення розгляду справи, невручення у передбачений законом строк копії судового рішення, порушення судом положень ст. 268 КУпАП, - стали підставою для поновлення апелянту строку на апеляційне оскарження судового рішення з метою дотримання загальних засад судочинства та створення умов реалізації ОСОБА_2 його процесуальних прав.

Проте, наведені обставини не спростовують доведеність винності ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, встановлених судом і не є безумовними підставами для скасування рішення суду першої інстанції за відсутністю в діях особи складу правопорушення.

Переконливих доводів, які спростовували би висновки суду першої інстанції і були підставами для зміни чи скасування постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2018 року, апелянтом не наведено та при розгляді справи в апеляційній інстанції не встановлено.

Відповідно до змісту ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.

Враховуючи викладене, вважаю, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2018 року як законну та обґрунтовану - без зміни.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

КлопотанняОСОБА_2 про поновлення строку задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на оскарження у суді апеляційної інстанції постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.М. Сітайло

Справа № 33/824/452/2019 Категорія ст. 124 КУпАП Головуючий суддя у 1-й інстанції: Кондратенко О.О.

Суддя в апеляційній інстанції: Сітайло О.М.