Справа №: 700/250/16-п
Провадження № 3-в/700/4/19
П О С Т А Н О В А

01 листопада 2019 року Суддя Лисянського районного суду Черкаської області Бесараб Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Лисянського районного суду Черкаської області № 3/700/57/16 від 30.03.2016 р. за нововиявленими обставинами, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд постанови Лисянського районного суду Черкаської області № 3/700/57/16 від 30.03.2016 р. щодо притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 30.03.2016 року суддею Лисянського районного суду було ухвалено постанову, відповідно до якої її визнано винною у вченні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а саме під час таємного голосування 12.11.2015 року на сесії сільської ради щодо обрання секретаря Жаб`янської сільскої ради (обрання її секретарем сільської ради) не усунулась від таємного голосування та віддала свій голос за себе. Під час розгляду справи у суді визнала себе винною через юридичну необізнаність, проте прямого умислу на скоєння данного правопорушення не мала. 05.10.2019 року дізналася, що на підставі вищевказаної постанови її прізвище внесено до реєстру осіб, які вчинили корупційне правопорушення. На даний час вважає, що її незаконно було притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки згідно із законодавством голосування за себе при обранні на посаду секретаря сільської ради не є корупційним правопорушення. На час винесення постанови суду не було відомо про цю обставину, тому змушена звернутися до суду із даною заявою та просить скасувати винесену 30.03.2016 року постанову суду, а справу закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши та вивчивши матеріали заяви і справи № 700/250/16-п провадження № 3/700/57/16 приходжу до наступного.

У якості підстав для перегляду за нововиявленими обставинами заявником ОСОБА_1 зазначається, що 05.10.2019 року на підставі постанови винесеної суддею Лисянського районного суду від 30.03.2016 року про притягнення її до адміністратиівної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП вона дізналася про те, що її прізвище було внесено до реєстру осіб, які вчинили корупційне правопорушення (№ По порядку 2). Однак, їй стали відомі істотні факти та обставини, які мають істотне значення для її вирішення і не були відомі суду на час розгляду справи в суді, які не розглядались, не досліджувались та не оцінювались під час судового слідства, і як наслідок, підтверджують помилковість висновків суду. Зокрема, заявник посилається на лист Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» та ряд інших нормативних актів, згідно з якими вона як секретар сільської ради мала право голосувати за себе.

Таким чином стверджує, що вищевказана постанова суду про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП підлягає перегляду за нововиявленими обставинами в розумінні ч.1 ст. 459 КПК України.

Однак, зважаючи на положення Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції» № 475/97 від 17.07.1997р. вважаю за доцільне зазначити, що з рішення Європейського суду з прав людини «Швидка проти України» від 30.10.2014р. вбачається, що лише ті адміністративні правопорушення, санкція яких передбачає стягнення у вигляді позбавлення волі (зокрема, адміністративний арешт), вважаються по суті, кримінальним, а тому таким, що вимагає забезпечення всіх гарантій статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(рішення Європейського суду з прав людини «Гурепка проти України» від 08.04.2010р., «Корнєв і Карпенко проти України» від 21.10.2010р.,"Лучанінов проти України" від 09.06.2011р., "Зайцевс проти Латвії" заява № 65022/01, пп. 55 та 56, ECHR 2007-ІХ). Питанням визначення критеріїв, згідно яких правопорушення можна вважати незначним, присвячена пояснювальна записка до Протоколу № 7 ЄКПЛ (ратифіковано Законом N 475/97-ВР від 17.07.97). У ній зазначено, що основним критерієм для цього є покарання у вигляді позбавлення волі.

Оскільки санкція ч.1 ст. 172-7 КУпАП фактичного позбавлення волі не передбачає, таке адміністративне правопорушення не може вважатись по суті кримінальним, у розумінні ст. 2 Протоколу № 7 ЄКПЛ. Відтак, посилання заявника на ст. 459 КПК України, якою передбачено перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами, є безпідставними.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Частиною 1ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Дослідивши і вивчивши правові позиції рішень Конституційного Суду України, які в силу частини 5 статті 124 Конституції України є обов`язковими до виконання на всій території України, проаналізувавши зміст вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, які дійсно не містять прямої заборони перегляду постанов за нововиявленими обставинами, а також не забороняють реалізацію конституційного права відповідних суб`єктів звернутись із такою заявою до суду щодо перегляду за нововиявленими обставинами, а також беручи до уваги правозастосовну практику у аналогічних справах, суд дійшов висновку про неможливість перегляду постанови Лисянського районного суду Черкаської області від 30.03.2016 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП за нововиявленими обставинами за аналогією закону.

У пункті 42 справи «Желтяков проти України» (заява № 4994/04) Європейський Суд з прав людини вказує, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, interalia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів.

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою -домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи (див. справи «Брумареску проти Румунії», «Пономарьов проти України», «Христов проти України»).

Отже, процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції та положенням законодавства України та мають бути збалансовані з реальністю правового захисту та ефективністю рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

Оскільки постанова Лиянського районного суду Черкаської області від 30.03.2016 року набула законної сили, тобто стала остаточною, тому в силу принципу юридичної визначеності, який вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду, жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Разом з цим, виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи.

Враховуючи викладене, вважаю, що у відкритті провадження за нововиявленими обставинами слід відмовити, а заяву про перегляд постанови суду за нововиявленими обставинами належить повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст.283 КУпАП України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Лисянського районного суду Черкаської області № 3/700/57/16 від 30.03.2016 р. за нововиявленими обставинами - повернути особі, яка її подала.

Постанова суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня її винесення до Черкаського апеляційного суду через Лисянський районний суд Черкаської області.

Суддя - Н.В. Бесараб