Справа № 199/6245/19
ПОСТАНОВА

іменем України

21 жовтня 2019 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Щербина-Почтовик І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, начальник комплексу АЗС Дніпропетровського регіону, проживаючої у буд АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 ,

-яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 1551 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 16.07.2019 року, за адресо: АДРЕСА_3 Дніпро, АДРЕСА_4 ( АДРЕСА_5 та АГЗП №104), як посадовою особою, будучи начальником комплексу АЗС Дніпропетровського регіону не організовано належний контроль за проведенням розрахункових операцій, що призвело до порушення встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Чим порушено вимоги п. 12 ст. 3 ЗУ «Про застосування РРО у сфері торгівлі громадського харчування та послуг», а саме реалізація товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання (встановлено залишки пального та газу на загальну суму 648 грн.)

У судове засідання ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи не з`явилася, а тому з урахування положень ст. 268 КУпАП судовий розгляд можливо здійснити за відсутності останньої.

У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

Приймаючи до уваги поведінку особи, яка притягається до відповідальності, яка ухилившись від суду, не бажала особисто приймати участь в розгляді справи, з метою розгляду справи у розумні строки, справа має бути розглянута в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення та на підставі наявних у ній доказів.

У відповідності до п. 12 ст. 3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ч. 1 ст. 1551 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення № 002/28-10-46-19-10 від 25.07.2019 року, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомлена, про що свідчить її підпис в протоколі;

- копією акту фактичної перевірки №0041/28/10/46/32285225 від 25.05.2019 року, за результатами якої і було виявлено встановлене порушення, а саме виявлено надлишок пального та газу на загальну суму 648 грн. за період з 06.02.2018 р. по 25.07.2019 р.;

- копією протоколу інвентаризаційної комісії від 16.07.2019 року за якої встановлено оприбуткування остаточних лишків у кількості: Дизпаливо ДП-Л-Євро5-ВО №1 14, Бензин А-92-Євро5 Є-5 2, Газ скраплений 18.

Аналізуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що дійсно ОСОБА_1 було вчинено інкриміноване їй правопорушення, яке виразилося у порушенні встановленого законом порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

За таких обставин дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 1551 КУпАП як такі, що виразилися в не організації належного контролю за проведенням розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а її винність у вчиненому доведена поза розумним сумнівом.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і остання підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , ступінь її вини, враховуючи відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1551 КУпАП

ОСОБА_1 , накласти адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 1551 КУпАП у виді штрафу, у розмірі 5 (п`ять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 85 (вісімдесят п`ять) гривень.

На підставі ст. 401 КУпАП стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В.Щербина-Почтовик

21.10.2019