Єд. унік. № 243/3641/19
Провадження № 3/243/1209/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 року м. Слов`янськ

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1, розглянувши матеріали, які надійшли з Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Словянськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, громадянина України, тимчасово не працевлаштованого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

До Словянського міськрайонного суду Донецької області з Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Словянськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції надійшов для розгляду протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 137917 від 06 квітня 2019 року з якого вбачається, що 06 квітня 2019 року о 20 годині 30 хвилин біля буд. 33 по вул. Свободи у м. Словянську ОСОБА_2 керував транспортним засобом ГАЗ 33021 державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, повторно протягом року.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.5 ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується особистим підписом в протоколі про адміністративне правопорушення, до судового засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив (а.с.3).

Згідно ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У відповідності до Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, який набув чинності 30.03.2006 року, положення данного Закону регулюють відносини, що виникають у звязку з обовязком держави виконати рішення Європейського суду з прав людини у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до ЄСПЛ проти України.

Відповідно до ст. 17 вказаного Закону суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику ЄСПЛ як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує у своєму рішенні Європейський суд у справі «Каракуця проти України», позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Враховуючи наведене процесуальна бездіяльність заявника не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом відповідно до вимог процесуального закону.

Отже, аналізуючи вищенаведене, особа, що притягається до адміністративної відповідальності має цікавитись ходом справи та результатами окремих судових засідань, використовувати засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання тощо.

ОСОБА_2 не скористався своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, не повідомив суд про поважні причини своєї відсутності, заяв про відкладення чи розгляд справи за своєї відсутності до суду не надав, з огляду на що суд приходить до висновку про розгляд справи про адміністративне правопорушення за його відсутності.

Вина ОСОБА_2 повністю доведена та підтверджується матеріалами справи, а саме:

- Протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 137917 від 06 квітня 2019 року, відповідно до якого 06 квітня 2019 року о 20 годині 30 хвилин біля буд. 33 по вул. Свободи у м. Словянську ОСОБА_2 керував транспортним засобом ГАЗ 33021 державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного спяніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, повторно протягом року (а.с.3);

- Поясненнями свідка ОСОБА_3, який пояснив, що 06 квітня 2019 року у його присутності водій ОСОБА_2 від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду з метою встановлення алкогольного спяніння відмовився (а.с.5);

- Поясненнями свідка ОСОБА_4, який пояснив, що 06 квітня 2019 року у його присутності водій ОСОБА_2 від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду з метою встановлення алкогольного спяніння відмовився (а.с.6);

- Відеозаписом скоєного правопорушення, з якого вбачається, що ОСОБА_2 відмовився від проходження медичного огляду з метою встановлення алкогольного спяніння в присутності двох свідків. Крім того, особі, що притягається до адміністративної відповідальності було розяснено його права та обовязки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (а. с. 4);

- Карткою обліку адміністративного правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_2 07 грудня 2018 року притягався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього було двічі накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік (а.с.8-9);

- Екзаменаційною карткою водія, відповідно до якої ОСОБА_2 має посвідчення водія (а.с.7).

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 268 КУпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи це можливо лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і якщо від неї не надійшло клопотання про його відкладення.

Аналогічна позиція викладена в «Узагальненні практики розгляду судами справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП суддями місцевих судів Донецької області за 2016 рік», а саме щодо визнання належним повідомлення правопорушника про час, дату та місце розгляду у суді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо із зазначенням відповідних відомостей у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід враховувати, що стан спяніння встановлюється шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки спяніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення приймається судом як належний та допустимий доказ, оскільки він відповідає п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», та ч. 2 ст. 266 КУпАП.

Згідно зі ст. 130 КУпАП, до осіб, які вчинили грубе або систематичне порушення порядку користування спеціальним правом, яке надане даному громадянинові (у даному випадку право керування транспортним засобом), застосовується такий вид адміністративного стягнення, як позбавлення цього спеціального права.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху та затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України, вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобовязані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно зі ст. 130 КУпАП, до осіб, які вчинили грубе або систематичне порушення порядку користування спеціальним правом, яке надане даному громадянинові (у даному випадку право керування транспортним засобом), застосовується такий вид адміністративного стягнення , як позбавлення цього спеціального права.

Ст. 130 ч. 3 КУпАП передбачено накладення адміністративного стягнення у випадку, якщо особа, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, а також за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил Дорожнього Руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного спяніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

ОСОБА_2 не виконав зазначені вимоги Правил, таким чином, його провина у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, доведена у повному обсязі, права правопорушника судом не порушені.

Обставин, що помякшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, особу правопорушника, суд вважає, що ОСОБА_2 слід призначити покарання у вигляді штрафу на користь держави в сумі 40 800 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на десять років.

Окрім того, в порядку ст. 40-1 КУпАП з правопорушника ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 384 гривень 20 копійок.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 23, 40-1, ст. 130 ч. 3, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень 00 копійок, який перерахувати на р/р 5001 в банку Донецьке УК/Дон.обл., МФО 899998, код платежу 21081300, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривень 20 копійок отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, р/р 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Донецького апеляційного суду через Словянський міськрайонний суд Донецької області.

Строк предявлення постанови до виконання три місяці.

Суддя

Словянського міськрайонного суду ОСОБА_1