Справа № 569/4506/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2019 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рогозін С.В., з участю прокурора Чернеги Ю.П., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, розглянувши матеріали, що надійшли від Управління захисту економіки в Рівненській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, завідувача сектору по роботі з дозвільними документами Управління ДАБІ в Рівненській області, за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

05 березня 2019 року відноснозавідувача сектору по роботі з дозвільними документами Управління ДАБІ в Рівненській області ОСОБА_1, оперуповноваженим УЗЕ в Рівненській області ДЗЕ НП України майором поліції ОСОБА_2 складено Протокол № 78 про вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно даного Протоколу № 78, ОСОБА_1, перебуваючи на посаді завідувача сектору по роботі з дозвільними документами Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області, будучи відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закону) субєктом на якого поширюється дія Закону, в порушення частини 2 статті 52 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) про суттєві зміни в майновому стані, чим вчинив правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 172-6 КУпАП.

Встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на посаді завідувача сектору по роботі з дозвільними документами Управління ДАБІ у Рівненській області.

Відповідно до статті 1, 45 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1, як завідувач сектору по роботі з дозвільними документами Управління ДАБІ у Рівненській області, є субєктом декларування та зобовязаний подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Згідно із частиною 2 статті 52 Закону України «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані субєкта декларування, а саме: отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів працездатних осіб, встановлених на 1 січня відповідного року, зазначений субєкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобовязаний письмово повідомити про це НАЗК. Вказана інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та оприлюднюється на офіційному веб-сайті НАЗК.

Відповідно до пункту 6 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Реєстру, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 року № 3, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за № 959/29089, субєкти декларування письмово повідомляють НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини 2 статті 52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Реєстру відповідно до технічних вимог до форми. Повідомлення про суттєві зміни у майновому стані субєкта декларування подається через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті субєкта декларування після реєстрації в Реєстрі. Повідомлення про суттєві зміни у майновому стані подається окремо для кожного випадку отримання доходу або придбання майна.

Відповідно до Договору купівлі-продажу майнових прав № 82/8-2017 від10.02.2017 року (нова редакція), укладеного між ТзОВ «Українська промислово- інвестиційна група», в особі Директора Товариства ОСОБА_3, яка діє на підставі Статуту, що діє на підставі Договору доручення від імені та в інтересах фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (Продавець) (далі - ТзОВ «Українська промислово-інвестиційна група») та ОСОБА_1 (Покупець), останній придбав майнові права на квартиру № 82, за адресою: м. Рівне, вул. Курчатова, 16.

Згідно п. 2 Додатку № 2 від 10.02.2017 року до Договору купівлі-продажу майнових прав № 82/8-2017 від 10.02.2017 року (нова редакція), сторонами погоджено вартість майнових прав на Квартиру, що є предметом Договору, яка склала 235 800 грн.

20.03.2017 року ТзОВ «Українська промислово-інвестиційна група» (Продавець) та ОСОБА_1 (Покупець) склали Акт прийому-передачі у зласність Квартири згідно Договору купівлі-продажу майнових прав № 82/8-2017 від 10.02.2017 року. Відповідно до п. 9, 10 даного Акту остаточна вартість майнових прав становить 235 800 грн., яку Покупець на момент підписання вказаного Акту повністю сплатив.

27.03.2017 року ТзОВ «Українська промислово-інвестиційна група» (Продавець) та ОСОБА_1 (Покупець) складено Акт прийому-передачі у володіння і користування Квартири за Договором купівлі-продажу майнових прав № 82/8-2017 від 10.02.2017 року.

28.04.2017 року державним реєстратором Управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради ОСОБА_5 зареєстровано право власності ОСОБА_1 на квартиру, загальною площею 39,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Договору купівлі-продажу майнових прав № 82/8-2017 від 10.02.2017 року.

Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 1 статті 334 Цивільного кодексу України).

Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення (частина 3 статті 334).

Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації (частина 4 статті 334).

Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (частина 1 статті 210).

Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, (частина 1 статті 182).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» визначено розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу на 01 січня 2017 року 1 600 гривень.

Таким чином, 28.04.2017 року в результаті придбання майна вартістю 235 800 грн., у ОСОБА_1 відбулись зміни у майновому стані, які становлять 147,37 прожиткових мінімумів працездатних осіб, встановлених на 01.01.2017 року та виник обовязок, передбачений частиною 2 статті 52 Закону, а саме у десятиденний строк з моменту придбання майна письмово повідомити НАЗК про суттєві зміни в майновому стані.

З урахуванням положень статей 251 - 253 Цивільного кодексу України передбачено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення. Він може визначатися роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, його перебіг починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

Тобто, у ОСОБА_1 виник обовязок повідомити НАЗК про суттєві зміни в майновому стані упродовж періоду з 00:00 год. 29.04.2017 року по 00:00 год. 09.05.2017 року.

09.05.2017 року ОСОБА_1 порушив порядок, передбачений частиною 2 статті 52 Закону, а саме, у десятиденний строк письмово не повідомив НАЗК про суттєві зміни в майновому стані.

Згідно відомостей Реєстру НАЗК на веб-сайті «nazk.gov.ua» встановлено, що ОСОБА_1 не подав повідомлення про суттєві зміни в майновому стані.

Враховуючи викладене, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав подане ним письмове клопотання, в якому просив суд закрити провадження у справі в звязку із закінченням на момент розгляду справи в суду строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Прокурор Чернега Ю.П. в судовому засіданні підтримав протокол про адміністративне правопорушення, повязане з корупцією та просив суд притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення, передбачене санкцією статті.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, повно, всебічно та обєктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення, не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов:

- вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення;

- закінчення встановленого законом тримісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо повязано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку субєктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у звязку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суди при здійсненні правосуддя повинні діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

Пункт 7 частини 1 статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, логічне тлумачення абзацу 1 статті 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають зясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох рішень в одній постанові про закриття провадження в справі свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини. А тому, наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Отже, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Що стосується часу виявлення адміністративного правопорушення варто зазначити наступне.

В розділах IV і V КУпАП (глави 18-33) вказується, що провадження у справах про адміністративні правопорушення (проступки) починається без складання якого-небудь спеціального документа. Початковим моментом порушення справи можна вважати час, коли інформація (привід) про проступок надійшла до компетентного органу, стала відома компетентній посадовій особі.

З матеріалів справи вбачається, що інформація про виявлення факту можливого вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, надійшла до спеціально уповноваженого субєкта у сфері протидії корупції - УЗЕ в Рівненській області 17.12.2018 року, що підтверджується рапортом оперуповноваженого УЗЕ в Рівненській області ДЗЕ НП України майора поліції ОСОБА_6

Таким чином, днем виявлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, виходячи із наявних в матеріалах справи доказів та даних, слід вважати 11 квітня 2018 року.

Оскільки, днем виявлення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП є 17 грудня 2018 року, відтак суд приходить до висновку, що на момент розгляду адміністративної справи відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, закінчився трьохмісячний строк накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією.

Відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього кодексу.

За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1. за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП підлягає закриттю.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 38, 172-6, 247, 283-284 КУпАП, суд, -

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП закрити, на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у звязку з закінченням строків притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.

Суддя Рівненського міського суду С.В. Рогозін