Справа № 336/58/19
Пр. № 3/336/159/2018
П О С Т А Н О ВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Щаслива О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, що не працює, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2,

- за ознаками ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, який складений 20 грудня 2018 року, о 12 годині 35 хвилин 17 грудня 2018 року ОСОБА_1, керуючи автомобілем CHEVROLET LACETTI, державний номер НОМЕР_1, в районі будинку № 19 по вул. Аджарській в м. Запоріжжі, не був уважним за кермом, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого скоїв наїзд на тварину, пошкодив транспортний засіб.

Згідно із протоколом дії водія ОСОБА_2 містять ознаки порушення п. 2.3. «б», 12.1 Правил дорожнього руху України.

Притягуємий до адміністративної відповідальності вину у вчиненні правопорушення не визнав, пояснивши, що у вказаний в протоколі час він здійснював рух по вул. Аджарській в м. Запоріжжі зі швидкістю, що не перевищувала 40 кілометрів на годину. З-за огорожі, що встановлена повз проїзної частини, зліва направо по відношенню до автомобіля ОСОБА_1 на проїзну частину вибіг пес. Помітивши тварину, притягуємий до адміністративної відповідальності застосував екстрене гальмування та, виїхавши на узбіччя, зупинив транспортний засіб, вийшов з салону, обійшов по колу автівку. Собаки ніде не було. Не виявив тварини він і позаду свого автомобіля, помітивши лише автомобіль, який рухався в крайній правій смузі в попутному для ОСОБА_1 напрямку. Констатуючи відсутність пошкоджень на своєму автомобілі і відсутність шкоди для оточення, він продовжив рух. Зауважив на тому, що він і його дружина, яка рухалась з ним в салоні автомобіля, тепло ставляться до тварин і за умови, що вони виявили б спричинення з їх вини шкоди для живої істоти, вони неодмінно відвезли б травмовану тварину до ветеринарної клініки.

Що стосується ушкоджень автомобіля, на які посилається автор протоколу, вони мають форму подряпин і утворилися внаслідок похибок експлуатації автомобіля сином ОСОБА_1, якому той належить, через контактування переднього бамперу з несправними автоматичними воротами, якими оснащений паркан в садибі притягуємого до відповідальності. В усякому випадку, характер і форма цих ушкоджень не можуть свідчити про їх утворення внаслідок сильного удару від предмету матеріального світу без гострих виступаючих поверхонь.

У звязку з викладеним просить про звільнення його від адміністративної відповідальності через відсутність в його діях ознак складу правопорушення, за яким складений протокол.

Захисник особи, щодо якої складений протокол про адміністративне правопорушення, просить про звільнення свого підзахисного від відповідальності, використовуючи ті ж самі доводи, що і його довіритель.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, показання свідків ОСОБА_1, яка була очевидцем описаної дорожньої обстановки і підтвердила пояснення ОСОБА_1, ОСОБА_3, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя вважає за необхідне звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, виходячи з таких міркувань.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, відповідальність за яку встановлено законодавством, в тому числі Кодексом України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Наявність або відсутність в діях (бездіяльності) особи ознак адміністративного правопорушення встановлюється на підставі безпосереднього дослідження суддею доказів, до яких відносяться перелічені в статті 251 КУпАП фактичні дані.

Відповідальність за дії, інкриміновані ОСОБА_1, передбачена статтею 124 КУпАП, диспозиція якої охоплює порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, яке спричинило ушкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд або іншого майна.

Диспозиція означеної статті є бланкетною нормою, тому при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності треба звертатися до нормативних джерел, які регламентують порядок дорожнього руху.

Виходячи із змісту наведеної норми, лише порушення правил дорожнього руху, що перебувають у прямому причинному звязку із спричиненням означеної в диспозиції статті шкоди, можуть зумовити настання адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення дій ОСОБА_1 не відповідають вимогам п. 2.3. «б» Правил дорожнього руху, який приписує водію бути уважним, слідкувати за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну та не відволікатися від керування транспортним засобом в дорозі, а також п. 12.1, згідно з яким при виборі у встановлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку.

Означені порушення, як зазначено в протоколі, призвели до технічних ушкоджень автомобіля і завдання матеріальних збитків.

Між тим досліджені суддею фактичні дані не містять підтвердження висновку протоколу про порушення ОСОБА_1 згаданих в протоколі правил дорожнього руху.

Що стосується наслідків порушення правил безпеки руху у вигляді прямої дійсної шкоди, якщо за таку шкоду приймати технічні ушкодження транспортного засобу, то, посилаючись в протоколі про адміністративне правопорушення на їхню наявність, автор протоколу не лише не описує ці порушення, а навіть не згадує їх в схемі місця дорожньо-транспортної пригоди, яка є невідємною частиною протоколу.

Свідок ОСОБА_3, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, пояснила в суді, що під час огляду транспортного засобу за місцем проживання ОСОБА_1 вона встановила притаманні дорожньо-транспортній пригоді ушкодження на передньому бампері, проте не складала протоколу огляду транспортного засобу.

Судді не надано і будь-яких інших допустимих джерел, з яких можна було б вивести, які ушкодження отримані автомобілем саме під час дорожньо-транспортної пригоди.

Разом з тим походження наявних на час розгляду справи ушкоджень передньої частини автомобіля, які являють собою прямолінійні подряпини, вбачається малоймовірним за обставин, наведених в протоколі, а саме: через наїзд на живу істоту, а механізм їх утворення скоріш відповідає запропонованій стороною захисту версії, за якої вони утворилися в процесі використання автоматичних воріт під час керування автомобілем. На користь цієї версії свідчать надані притягуємим до відповідальності фото із зображенням подряпин у формі прямих ліній на бампері автомобіля; ушкодження в нижній частині воріт; наявність в нижній частині стулки воріт фарби синього кольору, що могла виникнути від контактування автомобіля з ушкодженою нижньою частиною воріт.

Спричинення шкоди від загибелі тварини, на яку поширюється правовий режим речі і яка може являти собою майно, у відсутність відомостей про власника собаки як в протоколі під час його складання, так і станом на час розгляду справи, також є недоведеним.

Проте до вказаних міркувань належало б прибігати за умови доведеності того, що загибель тварини сталася від дій водія ОСОБА_1, але доказів, які можна було б використати на користь цього умовиводу, судді не надано.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності в діях особи ознак складу правопорушення.

Дослідивши надані судді докази та оцінивши їх у відповідності до вимог закону, суддя доходить висновку про недоведеність того, що ОСОБА_1 вчинено дії, які охоплюються диспозицією ст. 124 КУпАП, за вказаних в протоколі обставин.

Підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення, за поясненнями свідка ОСОБА_3, стало повідомлення, адресоване службі «102» про вчинення наїзду на тварину, що надійшло від ОСОБА_4, який був очевидцем події і опитувався співробітником Управління патрульної поліції в день пригоди (а. с. 4).

Під час зясування обставин справи про адміністративне правопорушення зазначена особа неодноразово викликалась судом за адресою його проживання, вказаною під час надання згаданих пояснень, в інтересах її допиту в якості свідка, між тим до суду вона не зявилася жодного разу, що позбавило суддю можливості безпосереднього сприйняття його показань, які стосуються предмета доказування.

Як випливає із змісту ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зазначені обставини свідчать про недоведеність винуватості ОСОБА_1 у вчинення описаних дій, що відповідно до наведеної статті 247 КУпАП має наслідком звільнення особи від адміністративної відповідальності та закриття провадження в справі відносно неї.

Керуючись ст. ст. 17, 18, 124, 247 ч. 1 п. 1, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП звільнити.

Провадження в справі закрити.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.В. Щаслива