Справа №461/2084/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2019 року суддя Галицького районного суду м. Львова Волоско І.Р. за участю прокурора Курача Ю., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представника адвоката ОСОБА_2 розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1; місце реєстрації та місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2., Львівська обл.; тимчасово не працює;

за вчинення адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, обіймаючи посаду старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області, являючись згідно підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, суб'єктом відповідальності за правопорушення, пов'язане з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, а саме 11.10.2018 о 11:27 год., подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинив адміністративне правопорушення пов'язане з корупцією, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 факт правопорушення заперечив та пояснив, що з 09.10.2018 р. по 10.10.2018 р. включно останній фізично не міг через мережу Інтернет зареєструватись на веб-сайті НАЗК Єдиного державного реєстру декларацій осіб, з невідомих технічних причин. Про таке він повідомив відповідального працівника відділу кадрів Головного територіального управління юстиції у Львівській області і лише 11.10.2018 р. спромігся подати декларацію. Такі обставини вважає суттєвими. Представник ОСОБА_1 стверджує, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення вважає недопустимим доказом, оскільки під час його складання порушено право на ознайомлення з матеріалами справи та надання пояснень в присутності захисника. Крім того, стверджує, що суб'єктивна сторона складу адміністративного правопорушенням, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є недоведеною, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, якими доказами підтверджується умисел ОСОБА_1

Прокурор Курач Ю. підтримав протокол у повному обсязі, просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП. Просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Заслухавши думку прокурора про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, пояснення ОСОБА_1 та його представника, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність у діях останнього складу корупційного діяння.

Факт правопорушення підтверджується наступними даними:

1.протоколу № 285 від 22.03.2019 року;

2.пояснень ОСОБА_1;

3.скріншоту з офіційного сайту НАЗК;

4.послідовністю дій користувача ОСОБА_1 за період 01.01.2018-03.12.2018;

5.копії декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями;

6.наказу №901/к від 03.10.2018 року.

Частина 1 ст.172-6 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті З цього Закону, які припиняють діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до пункту 5 ч.1 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції», Національне агентство з питань запобігання корупції з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов'язкові для виконання нормативно-правові акти. Згідно ч.5 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції», нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів. Нормативно-правові акти Національного агентства після включення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів опубліковуються державною мовою в офіційних друкованих виданнях. Нормативно-правові акти Національного агентства, які пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня офіційного опублікування.

Відповідно до підпункту 2 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10.06.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089, декларація суб'єкта декларування, визначеного в абзаці першому частини другої статті 45 Закону, який припиняє діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб'єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Таким чином, ОСОБА_1 зобовязаний був подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, до 00:00 год. 09.10.2018, оскільки, відповідно наказу № 901/к від 03.10.2018 ОСОБА_1 звільнений із займаної посади старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області, за угодою сторін (п.3 ст. 83 Закону України «Про державну службу»), 08.10.2018 з яким ОСОБА_1 ознайомився.

Однак, як вбачається з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, лише 11.10.2018 о 11:27 год., тобто несвоєчасно.

Поважні причини щодо несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями у ОСОБА_1 відсутні.

Датою виявлення правопорушення є дата складання протоколу, 22 березня 2019 року, так як на момент складання протоколу були зібрані всі необхідні докази, що в сукупності свідчать про всі ознаки правопорушення.

Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов'язаного з корупцією є 11.10.2018 року.

Покликання ОСОБА_1 про відсутність у нього умислу щодо несвоєчасного подання такої декларації є неспроможним і суд таке до уваги не бере, оскільки адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП є правопорушенням з формальним складом, для констатації наявності якого встановлення суспільно-небезпечних наслідків не вимагається, і суб'єктивна сторона якого може виявлятися, як в умисній так і в необережній формі вини.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

ОСОБА_1 знав обов'язок подання НАЗК декларацію. Це зокрема підтверджується, його поясненнями, у яких вказує про обізнаність з вимогами Закону України «Про запобігання корупції», однак, не міг через мережу Інтернет зареєструватись на веб-сайті НАЗК з невідомих технічних причин.

Суб'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, характеризується такими формами вини як умисел або необережність. Твердження ОСОБА_1 про те, що обов'язковою ознакою суб'єктивної сторони складу даного правопорушення є лише вина у формі умислу, не ґрунтується на нормах закону.

Окрім цього, на переконання суду, не заслуговують також на увагу доводи ОСОБА_1 на технічні несправності Інтернет-сайту НАЗК.

Із долученого до матеріалів справи витягу послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій», які вчинив ОСОБА_1 (дата реєстрації: 10.04.2017) в період: 01.01.2018-03.12.2018 вбачається, що 09.10.2018 р. останній вчиняв ряд дій у розділах персонального кабінету (переглянуто список документів, натиснуто кнопку «Нова декларація на основі цієї», заповнено розділи, натиснуто кнопку «Подати документ» та натиснуто кнопку «Зберегти чернетку); 11.10.2018 р. останній в черговий раз вчиняв ряд дій у розділах персонального кабінету. Тобто, 10.10.2018 р. у свій персональний кабінет на веб-сторінці НАЗК ОСОБА_1 не заходив.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Вирішуючи питання притягнення до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини вчиненого адміністративного правопорушення, особу ОСОБА_1, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, відсутність обтяжуючих обставин, тому суд вважає доцільним застосувати адміністративне стягнення щодо ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Крім того, відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Керуючись ч.1 ст.172-6, ст.33, 36, 283, 284 КУпАП, Законом України «Про запобігання корупції», суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України 384,20 грн. судового збору.

На постанову протягом десяти діб з дня її винесення може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду.

Суддя І.Р.Волоско.