Єдиний унікальний номер 367/5655/19 Головуючий в суді I інстанції Карабаза Н.Ф.
Апеляційне провадженя № 33/824/3783/2019 Суддя-доповідач Гриненко О.І.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2019 року суддя Київського апеляційного суду Гриненко О.І., розглянувши за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , подану ним апеляційну скаргу на постанову Ірпінського міського суду Київської області від 13 вересня 2019 року, винесену відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 13 вересня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1(один) рік, зі стягненням судового збору на користь держави.

Згідно із постановою суду, ОСОБА_1 , 12 липня 2019 року о 23 годині 00 хвилин в м.Буча Київської області на вул.Депутатська 15, керував автомобілем «Hyundai Accent» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя, однак від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, (далі - ПДР), тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Ірпінського міського суду Київської області від 13 вересня 2019 року скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. На обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що оскаржувана постанова суду першої інстанції є незаконною, винесена без всебічного, повного і об`єктивного дослідження та з`ясування всіх обставин справи. Апелянт зазначає, що він не мав ознак алкогольного сп`яніння, які б давали підстави працівникам поліції вимагати від нього проходження огляду на стан сп`яніння. Крім того, у своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 стверджує, що його відмова від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу обумовлена тим, що на його вимогу уповноважена особа патрульної поліції не надав документи на відповідний технічний засіб, а саме сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, що є порушенням п.5 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858.

Також, ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі звертає увагу на те, що в результаті особистого звернення до Центральної районної лікарні Києво-Святошинського району Київської області 13 липня 2019 року було проведено його огляд, згідно результатів якого ознак алкогольного чи іншого сп`яніння у нього не виявлено, що підтверджує на його думку, безпідставність складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , заслухавши його пояснення, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

За наслідками перевірки рішення судді місцевого суду в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення суддею місцевого суду належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, зокрема, дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 306227 (а.с. 1). Крім того, в матеріалах провадження містяться пояснення громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду у встановленому порядку за допомогою спеціального технічного приладу та у лікаря-нарколога для визначення стану сп`яніння (а.с. 2).

В оскаржуваній постанові суддею місцевого суду належним чином обґрунтовано висновок про залишення поза увагою твердження ОСОБА_1 про те, що уповноважена особа патрульної поліції не надала на його вимогу документи на спеціальний технічний засіб - алкотестер та відмовила йому у проходженні огляду на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я. При цьому, суд першої інстанції зазначив, що дане твердження ОСОБА_1 повністю спростовується відеозаписом з нагрудної відеокамери поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу - алкотестеру Drager чи у найближчому закладі охорони здоров`я.

Вказаний висновок судді суду першої інстанції знайшов своє підтвердження і в ході апеляційного розгляду справи, під час перегляду відеозапису з нагрудної камери поліцейського.

Посилання апелянта на акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 238 від 13 липня 2019 року, Центральної районної лікарні Києво-Святошинського району Київської області, згідно якого ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 не виявлені, жодним чином не спростовують його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Як вірно зазначив суддя місцевого суду у постанові що оскаржується, огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння в Центральній районній лікарні Києво-Святошинського району Київської області було проведено без дотримання положень ч.ч.2, 3, 4 ст.266 КУпАП, а відтак проведений огляд та його результати, відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП вважаються недійсними.

Крім того, адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає в разі вчинення одного з правопорушень, зазначених в диспозиції вказаної частини статті, а саме в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в разі передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з протоколу про адміністративне правопорушення та оскаржуваної постанови судді місцевого суду, ОСОБА_1 . притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, саме за порушення п.2.5 ПДР, тобто за відмову на вимогу працівника поліції пройти відповідно до встановленого порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, в суді першої інстанції та під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_1. підтвердив факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу та факт відмови від проходження такого огляду в закладі охорони здоров`я.

Таким чином, викладені в оскаржуваній постанові висновки судді суду першої інстанції щодо порушення водієм ОСОБА_1 п.2.5 ПДР, яке виразилося у його відмові від проходження на вимогу працівника поліції огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованими та підтвердженими доказами по справі.

З урахуванням вищезазначеного, вважаю, що постанова Ірпінського міського суду Київської області від 13 вересня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є законною та обґрунтованою і апеляційних підстав для її скасування не вбачаю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Ірпінського міського суду Київської області від 13 вересня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Гриненко