33/804/577/19
222/864/19

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 року місто Маріуполь

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Сєдих А.В. за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Коваленко К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Коваленко К.О. на постанову судді Володарського районного суду Донецької області від 17 липня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм в ТОВ «Малинівка», одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнувши з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 гривень.

ВСТАНОВИВ:

Згідно з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 23.05.2019 року о 10-00 год. в Донецькій області, Нікольський район, с. Малинівка, вул. Вишнева, буд. 1, керував автомобілем Камаз, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (відсутність реакції зіниць ока на світло, почервоніння очей), від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Коваленко К.О. просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вважає постанову суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши промови учасників судового засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга захисника Коваленко К.О. підлягає задоволенню, з таких підстав.

В судовому засіданні апеляційного суду особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 пояснив, що був зупинений працівниками поліції без будь-який на те законних підстав. В подальшому інспектором поліції було запропоновано пройти тест на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки, на що він відмовився та виявив бажання проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Від`їхавши від місця зупинки транспортного засобу, працівники поліції зупинились біля лісосмуги та перепитали, чи згоден він їхати до медичного закладу, на що він відповів так, після цього працівники поліції повідомили про своє небажання їхати до медичного закладу та зупинивши двох свідків склали відносно нього протокол про відмову від проходження медичного огляду на місці зупинки транспортного засобу, хоча ми знаходились не на місці зупинки транспортного засобу.

В судовому засіданні було допитано в якості свідка ОСОБА_2 , яка працює в ТОВ «Малинівка» медпрацівником. В своїх поясненнях остання пояснила, що 23.05.2019 року проводила огляд ОСОБА_1 , перед його виїздом на маршрут, жодних ознак алкогольного сп`яніння в нього виявлено не було.

Проаналізувавши вищезазначені пояснення, апеляційний суд вважає їх належними, допустимими та такими, що свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Як вбачається із матеріалів справи, суддею районного суду, в порушення вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП. не з`ясовані обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання про наявність чи відсутність вини ОСОБА_1 у адміністративному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 130 КУпАП.

Під час розгляд справи судом порушено вимоги ст. 245 КУпАП про необхідність всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема щодо з`ясування обставин подій, що відбулись 23 травня 2019 pоку, перевірки пояснень, як самого ОСОБА_1 так і свідків та надання їм відповідної оцінки, надання аналізу доказам, що містяться в матеріалах провадження, протоколу про адміністративне правопорушення, пояснень свідків, що вплинуло на правильність прийнятого рішення.

Статтею 35 ЗУ «Про національну поліцію» передбачений вичерпний перелік випадків коли поліцейський може зупиняти транспортні засоби.

З матеріалів адміністративного провадження вбачається, що зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 було здійснено без будь яких на те підстав, та відповідно до ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» такі дії працівників поліції являються незаконними, що в подальшому призвело до незаконного складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення можливе лише за умови беззаперечних належних доказів наявності у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Визначення доказів в справах про адміністративні правопорушення та їх перелік регламентований статтею 251 КУпАП.

В своїй постанові, суд першої інстанції посилається як на докази підтвердження вини ОСОБА_1 , на пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , однак апеляційний суд з цим не погоджується.

Апеляційний суд приходить до висновку, що пояснення вищезазначених свідків не є належними доказами, які вказують на підтвердження вини ОСОБА_1 , оскільки дані свідки в судовому засіданні не допитувались та не попереджались про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому їх пояснення не можуть бути беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Крім того, в матеріалах справи відсутній відеозапис подій за участі ОСОБА_1 та з приводу цього апеляційний суд зазначає, що хоча відеозапис не є обов`язковим, але у разі заперечення особою того, що вона перебуває в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, для ефективності розгляду даної справи, а також усунення будь яких сумнівів у законності складання протоколу про адміністративне правопорушення, працівникам поліції необхідно вести відеозапис таких подій та в подальшому надавати в якості доказу до суду.

З огляду на вищезазначені обставини, апеляційний суд вважає, що докази, які містяться у матеріалах справи являються недопустимими, оскільки отримані з грубим порушенням законодавства.

На підставі вищенаведеного апеляційний суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 являється незаконним, а отже постанова суду про визнання ОСОБА_1 винним, є теж незаконною у зв`язку з тим, що вони винесені на основі недопустимих доказів.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведені обставини, а саме недотримання встановленої законодавством процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення та невстановлення всіх необхідних даних при його складанні, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова судді Володарського районного суду Донецької області від 17 липня 2019 року щодо ОСОБА_1 не може бути визнана законною та обґрунтованою, оскільки висновки судді не ґрунтуються на доказах, отриманих у встановленому законом порядку, а судовий розгляд, як обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі, було проведено без повного, об`єктивного та всебічного з`ясування всіх обставин справи та її вирішення у відповідності до вимог закону.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови судді у справах про адміністративні правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП, а саме в них, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про наявність або відсутність складу адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви прийняття або відхилення доказів.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Отже, при розгляді справи судом була допущена неповнота з`ясування обставин справи, а викладені у постанові суду висновки не відповідають фактичним обставинам, що є порушенням вказаних вимог КУпАП.

За таких обставин постанова місцевого суду як незаконна підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. 247, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Коваленко К.О. задовольнити.

Постанову судді Володарського районного суду Донецької області від 17 липня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 гривень скасувати.

Постановити нову постанову, якою провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Донецького

апеляційного суду А.В. Сєдих