КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_1 та його захисника Котьолкіна Д.С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 19 липня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно постанови, 19.06.2019 року о 22 год. 00 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем «Шевроле» д.н.з. НОМЕР_1 по просп. Бажана в м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови та координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, який від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 19.07.2019 року, а провадження в справі стосовно нього закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на незаконність оскаржуваної постанови, висновки якої не відповідають матеріалам та фактичним обставинам справи, а тому вважає, що суд безпідставно визнав його винним у вчиненні даного адміністративного правопорушення, оскільки він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а навпаки, дізнавшись про міру відповідальності за дане правопорушення, а саме за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, він звернувся до поліцейських з проханням про проходження відповідного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, проте останні відмовились везти його до медичного закладу для проведення огляду лікарем-наркологом. З метою підтвердження вказаних обставин під час розгляду справи в суді першої інстанції було заявлено клопотання про виклик та допит свідків, а також просив витребувати з УПП в м. Києві повний відеозапис з нагрудної камери поліцейського з моменту його зупинки працівниками поліції до складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, однак в порушення вимог ст. 268 КУпАП, суддя відмовив йому в задоволенні вказаних клопотань, чим позбавив його можливості надати докази своєї невинуватості на спростування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Апелянт вважає, що оскаржувана постанова судді від 19.07.2019 року винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а посилання у постанові про визнання ним своєї вини не відповідає дійсності. Крім того, в протоколі не зазначено, а наявні в матеріалах справи письмові пояснення свідків не містять даних щодо відмови водія пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, що на думку апелянта вказує на порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан сп`яніння, передбаченого Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та статті 266 КУпАП, внаслідок чого, згідно вимог ч.5 цієї статті, такий огляд вважається недійсним.

Також посилається на відсутність в матеріалах справи направлення водія до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що в сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Котьолкіна Д.С. на підтримку доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та апеляційні доводи, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 встановлено, що суд першої інстанції розглянув справу у відповідності з вимогами ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчинення правопорушення та постановив рішення, зміст якого відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 пояснив, що працює в службі таксі на службовому автомобілі і не має права його залишати без нагляду або відлучатись від встановленого маршруту, а тому він спочатку відмовився проїхати до лікаря-нарколога для проведення огляду на стан сп`яніння. Однак коли він зателефонував своєму батьку та дізнався про міру відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, одразу звернувся до працівників поліції з метою пройти відповідний огляд, проте останні повідомили, що вони вже склали стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення та відмовились доставити його до закладу охорони здоров`я.

Під час апеляційного розгляду справи, за клопотанням ОСОБА_1 , в якості свідка була допитана ОСОБА_2 , яка пояснила, що ввечері 19.06.2019 року вона та її хлопець ОСОБА_1 направлялись додому на автомобілі «Шевроле» та були зупинені працівниками поліції за те, що в автомобілі не були увімкненні фари. Під час спілкування з ОСОБА_1 вони повідомили, що мають підозру щодо перебування його в стані наркотичного сп`яніння, після чого висунули вимогу проїхати до лікаря-нарколога для проведення відповідного огляду. Оскільки ОСОБА_1 працює в службі таксі та не має права відлучатися від встановленого маршруту, він в присутності двох свідків відмовився від огляду, однак через деякий час, дізнавшись про встановлену законом відповідальність за відмову від проходження огляду він просив поліцейських відвезти його до медичного огляду для проведення огляду, однак останні йому відмовили.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги вважаю, що висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у порушенні ним п.2.5 Правил дорожнього руху України є обґрунтованим та підтверджується наявними в матеріалах справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення від 19.06.2019 року серії ДПР18 №371625, в якому зазначено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови та координації рухів, зіниці очей не реагують на світло), при цьому пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків (а.с. 1); поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які засвідчили відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с. 2), а також даними відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівника поліції (а.с. 3), які повністю підтверджують обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Отже, судом першої інстанції належним чином були досліджені дані, що містяться в матеріалах справи про адміністративні правопорушення, яким дана відповідна правова оцінка, а тому вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП повністю доведена.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно вимог пункту 1 розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів проводиться поліцейським лише за наявності у водіїв ознак алкогольного сп`яніння, в той час, як пунктом 12 цього розділу передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4, розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Таким чином, згідно з вимогами вказаної Інструкції, огляд водія на стан наркотичного сп`яніння проводиться виключно в закладі охорони здоров`я і не може бути проведений поліцейським на місці зупинки транспортного засобу.

Апеляційні доводи захисника про порушення працівниками поліції процедури проведення огляду на стан сп`яніння, передбаченої статтею 266 КУпАП, так як після зупинки водія ОСОБА_1 , останній, дізнавшись про міру відповідальності, погодився на вимогу поліцейського пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, однак працівники поліції не забезпечили проведення його огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, відповідно до вимог п.7 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки згідно даних відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції (а.с. 3), поліцейський в присутності двох свідків пропонував водію ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, посилаючись на наявність у останнього відповідних ознак такого стану, на що останній відмовився, а з проханням пройти вказаний огляд ОСОБА_1 звернувся до поліцейських вже після складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, що також під час апеляційного розгляду підтвердила свідок ОСОБА_2 .

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що під час керування транспортним засобом він перебував у тверезому стані, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки протокол про адміністративне правопорушення стосовно нього був складений не за керування транспортним в стані наркотичного сп`яніння, а за порушення останнім п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння, відповідно до встановленого порядку, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Наявні в матеріалах справи докази з достатньою повнотою підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України та спростовують доводи його апеляційної скарги про порушення працівниками поліції процедури проведення огляду водія транспортного засобу на стан сп`яніння, передбаченої статтею 266 КУпАП.

За викладеним, постанова судді Дарницького районного суду м. Києва від 19.07.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування та закриття провадження в справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, про що ставиться питання в апеляційній скарзі, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 19 липня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Сілкова

Справа№ 33/824/3239/2019 Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП

Головуючий у апеляційній інстанції - Сілкова І.М.