Дата документу Справа № 336/7187/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №336/7187/18 Головуючий в 1 інст. Жупанова І.Б.
Провадження №33/807/41/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 квітня 2019 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3, ОСОБА_4, розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 3 грудня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, 20.11.2018 року о 11:30 годині ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись в м. Запоріжжі на рівнозначному перехресті вул. ОСОБА_5 та вул. Слобідська, не надав переваги у русі транспортному засобу ЗАЗ 1105 д.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, який рухався з правого боку та скоїв з ним зіткнення, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 16.12 ПДР.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції адвокат ОСОБА_3, звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій вказує, що не згодні з постановою суду першої інстанції, та вважає що оскаржувана постанова прийнята передчасно, з порушенням норм матеріального та процесуального права, не відповідає вимогам, зазначеним ст.ст. 280, 283 КУпАП з наступних причин. Так, 03 грудня 2018р. суд розглянув справу за відсутності як особи, відносно якої складено адміністративний матеріал, так і його захисника, всупереч заяви про відкладення справи, про результати розгляду не повідомив, ні в трьохденний строк, ані взагалі, не вислав копію постанови, чим порушив ст.268, 285 КУпАП. Також, суд не зясував всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз, і судом не перевірено правильність складених працівниками поліції протоколу та схеми ДТП. Адже, працівник поліції абсолютно безпідставно, з невідомих причин, зазначив як в схемі, так і в протоколі, що перехрестя вул.Св.Миколая та вул. Слобідська є перехрестям рівнозначних доріг. На дану обставину ОСОБА_2 звертав увагу поліцейських, про що зазначив у своєму поясненні. Але всі пояснення були проігноровані. Підписуючи схему ДТП, ОСОБА_2 не звертав уваги на подробиці, зазначені в схемі, адже знаходився в шоковому стані, в звязку з отриманими тілесними ушкодженнями. Просить долучити фото перехрестя вул.Св.Миколая з вул.Фортечна, звідкіля рухався водій ОСОБА_2, де встановлено дорожній знак 2.3. «Головна дорога», а також перехрестя вул.Св.Миколая та вул.Перша Ливарна, де встановлено дорожній знак 2.4. «Кінець головної дороги». А зіткнення сталось на перехресті, яке розташовано в зоні дії знаку 2.3. «Головна дорога», при чому, ОСОБА_2 рухався по вул.Св.Миколая, яка і є головною. Тобто, дія дорожнього знаку 2.3. триває на протязі всієї ділянки дороги по вул.Святого Миколая аж до встановленого знаку 2.4. «Кінець головної дороги». Таким чином, перед зіткненням, водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем ЗАЗ-ДЄУ р/н АР 5769ВЕ, рухався по головній дорозі, а водій ОСОБА_4, керуючи транспортним засобом ЗАЗ 1105 р.н. 30072НА, рухався другорядною дорогою, виїзжаючи на головну. Звертає увагу апеляційного суду, що відповідно до пояснень ОСОБА_4В.(а.с.4), він рухаючись по вул..Слобідській зі сторони вул..Шкільна, виїзжав на вул.Св.Миколая, намагаючись повернути ліворуч, в напрямку вул..Фортечної, вважаючи, що наближається до рівнозначного перехрестя, адже для нього, нібито, не встановлено ніяких дорожніх знаків. Навіть, якщо урахувати його пояснення, водій ОСОБА_4, перед поворотом ліворуч повинен був пропустити водія ОСОБА_2, який рухався прямолінійно. Просить в разі необхідності призначити судову автотехнічну експертизу. Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03 грудня 2018 року скасувати, провадження по справі закрити, в звязку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думки учасників судового розгляду: ОСОБА_2, адвоката, які підтримали апеляційну скаргу, ОСОБА_4, який заперечував доводам апеляційної скарги, перевіривши доводи скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у звязку з наступним.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи, справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідаючи на доводи апеляційної скарги щодо порушення судом вимог ст. 268 КУпАП, оскільки справу було розглянуто за відсутності апелянта, апеляційна інстанція виходить із наступного.

Згідно вимог статей 268, 278 КУпАП суд першої інстанції переконався у обізнаності ОСОБА_2 про дату, час та місце судового розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Так, матеріали справи свідчать про отримання ОСОБА_2 судової повістки, а також обізнаність останнього про судовий розгляд підтверджується змістом його заяви про перенесення судового засідання, призначеного на 03.12.2018 року (а.с. 7, 8).

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» в п.41 наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Одночасно апеляційним судом, права передбачені ст. 268 КУпАП були поновленні ОСОБА_2 шляхом виклику останнього та його представника-адвоката до суду апеляційної інстанції. Реалізації зазначених прав пов'язана виключно із волевиявленням осіб і апелянт реалізував зазначені права при апеляційному розгляді.

Як слідує з матеріалів справи, в результаті ДТП, що відбулось 20.11.2018 року о 11.30 годині в м. Запоріжжі на рівнозначному перехресті вул. ОСОБА_5 та вул. Слобідська за участю автомобіля НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_4, працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 078321 на ОСОБА_2 за порушення ним п. 16.12 ПДР України.

За результатом розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, складеного на ОСОБА_2 постановою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 3 грудня 2018 року ОСОБА_2 визнано винним за ст.124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення.

Вирішуючи питання про винуватість водія ОСОБА_2, суд послався на протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 078321 від 20.11.2018 року, додатком до протоколу, схему наслідків ДТП без потерпілих від 20.11.2018 року, іншими матеріалами справи та виходив з характеру пошкоджень автомобілів.

З висновком судді місцевого суду щодо винуватості ОСОБА_2 у порушенні ПДР України, що призвело до пошкодження транспортних засобів, погоджується і апеляційний суд у звязку з наступним.

Так, в суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до відповідальності ? ОСОБА_2 показав суду, що він рухався по вул. Святого Миколая, яка є головною по відношенню до вул. Слобідська, а водій ОСОБА_4 рухався другорядною дорогою, виїзжаючи на головну та на перехресті, яке розташовано в зоні дії знаку 2.3, сталося зіткнення.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_4 показав суду, що рухався по вул. Слобідська та здійснюючи поворот вліво в сторону вул. Фортечна, так як наближався до перехрестя вулиць ОСОБА_5 і Слобідської, за відсутності дорожніх знаків пріоритетності, на перехресті рівнозначних доріг сталося зіткнення з автомобілем ОСОБА_2

Аналізуючи наведені пояснення учасників ДТП, суд бере до уваги, що згідно схеми ДТП від 20.11.2018 на ділянці дороги, де відбулась автопригода, і зі сторони руху автомобіля НОМЕР_3, і зі сторони руху автомобіля НОМЕР_4 відсутні знаки пріоритету, що означено і в мотивувальній частині висновку експерта № 9-45 від 13.02.2019 року, проведеної на ініціативою ОСОБА_2

Згідно положень п.16.12. ПДР України, на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух.

Враховуючи вищезазначене, учасники за даних обставин повинні керуватись "правилом правої руки", закріпленого п.16.12 ПДР України.

Крім того, перевіряючи доводи апелянта щодо обставин, які були недосліджені судом першої інстанції, апеляційний суд задовольнив клопотання ОСОБА_2 про призначення судової автотехнічної експертизи для визначення механізму ДТП та встановлення порушення правил ПДР учасниками події.

З висновку експерта № 9-45 від 13.02.2019 року, вбачається, що на момент зіткнення на перехресті вул. Слобідська і вул. Святого Миколая остання не є головною по відношенню до іншої, оскільки на момент зіткнення знаки пріоритету були відсутні, та це перехрестя є рівнозначним, тому в діях водія автомобіля ЗАЗ-Daewoo Т13110 ЗНГ ОСОБА_2 є невідповідність до вимог п. 16.12 ПДР України.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи захисника щодо дорожніх знаків, які відображені на фото та долучені до справи, оскільки вказані знаки знаходяться на певній (не визначеній) відстані від перехрестя, взагалі не можливо перевірити достеменність даних знімків і їх приналежній до даної ділянки дороги, натомість відсутність дорожніх знаків на ділянці дороги, де відбулось зіткнення транспортних засобів зафіксовано на схемі ДТП від 20.11.2018 працівниками поліції, яка підписана учасниками події і будь-яких заперечень до схеми ДТП чи оскарження її складення матеріали справи не містять.

За таких обставин, зважаючи, що викладені доводи в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, при тому, що висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП узгоджується з наявними по даній справі доказами, то оскаржувана постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а отже підстав для її скасування, як того просить апелянт, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3, поданої в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 3 грудня 2018 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду ОСОБА_1