Провадження №3/932/3982/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2019 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Литвиненко І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду у м. Дніпрі справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з відділу адміністративної практики Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працює, мешкає у квартирі АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 168919 від 20.08.2019 року, 20 серпня 2019 року близько 13 години 25 хвилини на ж/м Тополя-1 у м. Дніпрі, в районі буд. 15, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21011», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , із ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці ока не реагують на світло). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився повторно протягом року, у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить його підпис у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 168919 від 20.08.2019 року.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, приходу до висновку про закриття провадження по справі за наступних підстав.

Згідно із вимогами ст. 7 КпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Так відповідно до вимог ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки.

Частина 2 ст. 130 КпАП України передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 гривень та позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік. Строк пред`явлення постанови суду від 08 липня 2019 року до виконання на момент складення цього протоколу про адміністративне правопорушення, не сплив.

Поліцейськими до матеріалів адміністративної справи не долучено будь-якої довідки про хід виконання постанови, вилучення у водія ОСОБА_1 водійського посвідчення та сплату ним штрафу, оскільки повторність є лише у тому випадку, відповідно до вимог ст. 39 КпАП України, якщо покарання за вчинення правопорушення, яке було раніше, вже виконано або перебуває у стадії виконання .

Відповідно до вимог п. 1, 4, 5 розділу 7 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, повторним відповідно до статті 35 КУпАП визнається вчинене особою протягом року однорідне правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню. Поліцейський, який подає матеріали до розгляду, готує довідку про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, отримання (неотримання) особою за місцем її проживання посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а за матеріалами про адміністративні правопорушення, передбачені частинами другою та третьою статті 130 КУпАП, - довідку про належність транспортного засобу. У разі встановлення повторності правопорушення до протоколу (якщо протокол складається) долучається довідка, у якій міститься інформація про дату вчинення попереднього адміністративного правопорушення і прийняте в справі рішення.

Згідно із вимогами п. 8, 9 розділу 11 цієї Інструкції, посвідчення водія вилучається до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення. Вилучене посвідчення водія протягом трьох днів з дати надходження постанови суду, згідно з якою особу позбавлено права керування транспортним засобом, передається до територіального органу з надання сервісних послуг МВС за місцем проживання особи з копією такої постанови.

Згідно із вимогами ст. 39 КпАП України, якщо особа, піддана адміністративному стягненню, протягом року з дня закінчення виконання стягнення не вчинила нового адміністративного правопорушення, то ця особа вважається такою, що не була піддана адміністративному стягненню.

Отже, для встановлення ознаки повторності правопорушення, необхідно встановити факт піддання правопорушника адміністративному стягненню, тобто факт звернення до виконання та виконання постанови суду, що набрала законної сили.

Оскільки доказів виконання ОСОБА_1 постанови суду від 08 липня 2019 року суду не надано, вважаю, що він не є особою, яка попередньо, протягом року, піддана адміністративному стягненню.

Через це, а також тому, що фактично особа є підданою адміністративному стягненню, що передбачено ч. 1 ст. 130 КпАП України після надіслання поліцейськими до територіального органу з надання сервісних послуг МВС за місцем проживання особи, разом із копією постанови, посвідчення водія, що в даному випадку не встановлено, ознаки повторності в діях ОСОБА_1 не вбачаю.

Відповідно до положень ст. 9 КпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із Законом.

Згідно із вимогами ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи вина дана особа у його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v.Russia", рішення від 30.05.2013 року, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelin v.Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 року) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Враховуючи те, що доказів повторності вчиненого ОСОБА_1 правопорушення у вигляді піддання його адміністративному стягненню суду (зверненню постанови суду до виконання органами нацполіції) суду не надано, а його діяння поліцією кваліфіковано за ч. 2 ст. 130 КпАП України, саме за ознакою повторності, приходжу до висновку про те, що наданими до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення доказами провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КпАП України, не може вважатись доведеною. Внаслідок не доведення вини у вчинені зазначеного адміністративного правопорушення, з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України, справа підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 130, 247, 251, 266, 283, 284 п. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити за відсутністю в її діяннях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку особою, щодо якої її винесено у десятиденний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суддя І.Ю. Литвиненко