ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/477/19 Справа № 209/52/19 Суддя у 1-й інстанції - Байбара Г. А. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 25 лютого 2019 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп., -

за участю особи, що притягається

до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1,

адвоката, яка діяв в інтересах ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

Згідно оскаржуваної постанови та протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 29 листопада 2018 року о 00 годині 40 хвилин по вул. Корнева, 15 в смт. Сосницьке Чернігівської області керував автомобілем «Nissan Maxima», державний номерний знак JZN 229, у стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі апелянт просить постанову скасувати та закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що поліцейським не проведено первинний огляд з використанням спеціальних технічних засобів в присутності двох свідків, не складено акт огляду водія, не забезпечено законного медичного огляду у закладі охорони здоровя, не відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортними засобами. Вказує, що порушення у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають вимогам ч. 1 ст. 130 КупАП, автомобіль, біля якого його було затримано, не було вилучено (в протоколі відсутній запис). Також зазначає, що суд розглянув справу поверхнево і формально, не допитавши жодного свідка, безпідставно змінив суть порушення, яке сформульовано у протоколі про адміністративне правопорушення, та свідки, які зазначені в протоколі, відповідно до своїх пояснень, не бачили, як він керував транспортним засобом.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши учасників провадження, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

Згідно ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне вмотивоване рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Даючи оцінку вищевказаним доказам апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованого в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно нього уповноваженими особами органів поліції, та доведеність вини правопорушника поза розумним сумнівом.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується зібраними і дослідженими матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 012977 від 29 листопада 2018 року, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння, складеним 29 листопада 2018 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, рапортом працівника поліції.

Аналізуючи доводи апелянта стосовно відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, то слід зазначити, що як вбачається з первісних пояснень ОСОБА_1, він випив бокал глінтвейна, сів за кермо свого автомобіля та в подальшому був зупинений працівниками поліції, яким зізнався, що вживав алкогольні напої, при цьому слід зазначити, що такі пояснення знаходять своє підтвердження і в протоколі, складеному щодо ОСОБА_1, і в рапорті поліцейського, а тому такі доводи апелянта є неспроможними.

Що стосується доводів ОСОБА_1 що суд розглянув справу поверхнево і формально, не допитавши жодного свідка, безпідставно змінив суть порушення, яке сформульовано у протоколі про адміністративне правопорушення, свідки, які зазначені в протоколі, відповідно до своїх пояснень, не бачили, як він керував транспортним засобом, то слід зазначити, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КупАП, судом було досліджено усі письмові докази по справі та у звязку з тим, що ОСОБА_1, який жодного разу не зявився до суду першої інстанції, не було заявлено клопотання про виклик будь-яких свідків, суд на підставі наявних у нього матеріалів зробив законний та обгрунтований висновок.

Інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання протоколу порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без зміни.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 25 лютого 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду ОСОБА_5