Номер провадження: 33/813/1459/19
Номер справи місцевого суду: 496/29/17
Головуючий у першій інстанції Драніков С. М.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,

за участю: секретаря Ющак А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 01 лютого 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ,

було визнано винним та накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі КУпАП), у вигляді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (10200 грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, із стягненням судового збору у розмірі 320 грн.

Відповідно до постанови суду, 23 грудня 2016 року о 23 годин 30 хвилин ОСОБА_1 в с. Нерубайське, по вулиці Пастера керував мопедом «Хонда Діо», державний реєстраційний номер б/н, в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується тестом приладу «Драгер» №426 результат 0,37%, який проводився у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні правопорушник свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні визнав повністю, розкаявся у вчиненому діянні.

Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 01 лютого 2017 року ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення.

В подальшому, ОСОБА_1 звернувся до Одеського апеляційного суду з апеляційною скаргою на вказану постанову суду, в якій ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, мотивуючи це тим, що він не знав про те, що суд не мав права позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки він не мав цього права. Однак, про порушення його права він дізнався лише через два роки після винесення постанови.

Крім того, в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Біляївського районного суду Одеської області від 01 лютого 2017 року скасувати, посилаючись на те, що на момент вчинення адміністративного правопорушення у нього не було водійських прав.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що строк на апеляційне оскарження постанови суду підлягає поновленню, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Так, з матеріалів справи вбачається, що копія оскарженої постанови заявнику апеляційної скарги взагалі не направлялась, що унеможливило оскарження ним постанови суду у встановлений законодавством десятиденний строк.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 об`єктивно не мав можливості оскаржити постанову суду у встановлений законом строк, тому строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

При цьому, апеляційний суд виходить також із вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно яких кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Невід`ємною частиною права на справедливий судовий розгляд є доступ до суду, у тому числі до суду апеляційної інстанції.

Що стосується доводів апеляційної скарги, то апеляційний суд вважає їх обгрунтованими, з огляду на наступні обставини.

Так, вирішуючи питання про обгрунтованість апеляційної скарги, апеляційний суд виходить із того, що відповідно до п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122-2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП. Можливості накладати на винну особу таке стягнення як додаткове цей Кодекс не надає. Суди не вправі застосовувати його й тоді, коли винна особа вже позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, судом не було враховано, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП України, не має водійських прав, а тому виніс незаконну та безпідставну постанову про позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами.

З огляду на викладене, та враховуючи незаконність постанови суду, в частині позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, вважаю за необхідне поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Біляївського районного суду Одеської області від 01 лютого 2017 року та змінити її, виключити із резолютивної частини вказівку про позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами на строк один рік. В іншій частині постанову слід залишити без змін.

Крім викладеного, слід зазначити, що через відсутність осіб, які беруть участь у справі, її розгляд проведений без фіксації судового засідання технічними засобами.

Керуючись ст.ст. 268, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Біляївського районного суду Одеської області від 01 лютого 2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Біляївського районного суду Одеської області від 01 лютого 2017 року змінити, виключити із резолютивної частини вказівку про позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами на строк один рік.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду (підпис) С.М. Сегеда