ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/103/19

Провадження № 3/568/163/19

19 квітня 2019 р. м.Радивилів

Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Панчук М.В., розглянувши адміністративну справу, матеріали якої надійшли від Кременецького відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_1, виданий 16.10.2008 р. Радивилівським РВ УМВС України в Рівненській області, ідентифікаційний код: НОМЕР_2,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

(права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України ОСОБА_1 роз'яснені),

встановив:

як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 007829, дата складання протоколу з виправленнями, ОСОБА_1 по вул. Центральна у с. Града, Кременецького району, Тернопільської області, керував автомобілем НОМЕР_3, дата вчинення правопорушення виправлена.

У судове засідання ОСОБА_1 та його захисник адвокат ОСОБА_2 не з?явилися, ОСОБА_1 подав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності та його захисника, зазначивши, що підтримує подані раніше клопотання та просить справу закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, без застосування ст. 38 КУпАП.

Суд, дослідивши матеріали справи, зробив такі висновки.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Частина 2 ст. 254 КУпАП ззначає, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно п. 7 Розділу ІІ наказу МВС Укораїни «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» від 06.11.2015 р. № 1376, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Для повного зясування обставин справи неодноразово викликались судом свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, працівник поліції ОСОБА_6, однак останні не зявилися на виклик у судове засідання, причини неявки суду не повідомили.

Враховуючи, що нормами КУпАП не передбачено можливість застосування приводу до свідків, а відтак, суд вбачає за необхідне розглянути справи за наявними матеріалами справи.

Як вбачається із постанови суду від 05.02.2019 р. № 568/103/19, матеріали справи були направлені для доопрацювання, зокрема у зв?язку із встановленням невідповідності дати складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 007829, який складав начальник СРПП № 3 Кременецького ВП ГУНП в Тернопільській області к-н поліції ОСОБА_6, та дати вчинення адміністративного правопорушення, інкримінованого ОСОБА_1, яка виправлена на 14.01.2019 р., із поданою у судовому засіданні ОСОБА_1 копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 007829, де дата значиться - 15.01.2019 р.

На виконання вказаної постанови від 05.02.2019 р. будь-яких пояснень щодо здійснення виправлень у протоколі не надано, не зазначено особи, яка такі виправлення здійснила, підстави таких виправлень та дії щодо ознайомлення ОСОБА_1 з виправленнями у такому протоколі.

З огляду на те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 007829, зроблено виправлення, що не допускається, враховуючи, що таке виправлення було здійснено після того, як особа, відносно якої був складений останній, розписалася у ньому та отримала копію такого протоколу, такий протокол не може вважатися належним та допустимим доказом, оскільки при його складанні були допущені порушення ст. 254 КУпАП.

У відповідності до п. 22 ч. 1 ст. 92 Конституції України, виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями. Стаття 19 Конституції України презюмує, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. А згідно ст. 62 Контитуції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на те, що фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 р. № 23-рп/2010 є неналежними доказами, протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 007829 є неналежним доказом та не може братися судом до уваги при вирішенні даної справи.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова судді має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСзПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов?язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Таким чином суд вважає, що «поза розумним сумнівом» відсутній факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки не підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 007829, у якому наявні виправлення у даті складання останнього та у даті вчинення адміністративного правопорушення, і дані виправлення вчинені після підписання протоколу ОСОБА_1 та отриманням ним копії такого протоколу. А отже в його діях відсутній склад цього адміністративного правопорушення та суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Разом з тим, як зазначено у матеріалах справи подія мала місце 14.01.2019 р. або 15.01.2019 р. та на момент розгляду справи пройшов тримісячний строк накладення адміністративного стягнення, однак, враховуючи позицію ОСОБА_1 та його захисника адвоката ОСОБА_2, щодо розгляду справи по суті, суд зазначає, що, відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка міститься у постанові від 07.02.2018 р. по справі № 910/18319/16 вбачається, що застосування п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи у скоєнні адміністративного правопорушення, провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність події та складу адміністративного порушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 7, 130, 221, 247, 276, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

постановив:

провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити у зв?язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя М.В. Панчук