КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №33/824/1992/2019 Суддя в суді першої інст. - Отвіновський П.Л.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП Суддя в суді апел. інст. - Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши клопотання ОСОБА_3 та його захисника - адвоката Сікорського О.Ф. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 26.02.2019 року, про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 26.02.2019 року, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, поряд з цим стягнуто судовий збір в розмірі 352 гривень 40 копійок.

Не погоджуючись із постановою Подільського районного суду м. Києва від 26.02.2019 року, ОСОБА_3 на його захисник - адвокат СікорськийО.Ф. 16.04.2019 року подали до канцелярії суду першої інстанції апеляційну скаргу на вказану постанову в якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Зокрема, в клопотанні, ОСОБА_3 на його захисник - адвокат СікорськийО.Ф. посилаються на те, що про дату, час та місце розгляду справи ОСОБА_3 повідомлений належним чином не був, оскільки з лютого 2017 року постійно знаходився в зоні проведення АТО в якості волонтера і тому фізично не міг отримати повідомлення про слухання справи та приймати участь у судовому засіданні, копію постанови Подільського районного суду м. Києва від 26.02.2019 року не отримував, а про її наявність ОСОБА_3 випадково дізнався лише 12.04.2019 року. Крім цього зазначають, що впродовж тривалого часу ОСОБА_3 фактично мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, а тому, не міг отримував кореспонденцію, яку відправляв суд першої інстанції за адресою: АДРЕСА_1.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що клопотання ОСОБА_3 на його захисника - адвоката Сікорського О.Ф. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 26.02.2019 року задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об'єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова Подільського районного суду м. Києва щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП винесена 26.02.2019 року.

Апеляційну скаргу, апелянти подали лише 16.04.2019 року, тобто з пропуском встановленого законом 10-денного строку на апеляційне оскарження.

З постанови Подільського районного суду м. Києва від 26.02.2019 року вбачається, що ОСОБА_3 дійсно не був присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції 26.02.2019 року.

Разом з тим, відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини зазначається, що у кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі "Пономарьов проти України" (Заява N 3236/03).

Так, з матеріалів справи вбачається, що 12.12.2018 р. до Подільського районного суду м. Києва надійшли матеріали у справі про адмінправопорушення щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП(а.с.6).

09.01.2019 року, за адресою, яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення, як адреса проживання ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) судом першої інстанції направлене повідомлення про виклик ОСОБА_3 в судове засідання на 23 січня 2019 року (а.с.8). Дане повідомлення ОСОБА_3 отримано не було і у зв'язку з закінченням строку зберігання, було повернуто на адресу суду першої інстанції (а.с.9).

В зв'язку з неявкою в судове засідання ОСОБА_3, Подільським районним судом м. Києва розгляд даної справи було відкладено на 11 лютого 2019 року, та відповідно направлено повідомлення про виклик ОСОБА_3 в судове засідання (а.с.11), яке також ОСОБА_3 отримано не було і у зв'язку з закінченням строку зберігання, було повернуто на адресу суду першої інстанції (а.с.14).

11.02.2019 року судове засідання, у зв'язку з неявкою ОСОБА_3, було відкладено на 26 лютого 2019 року, та відповідно направлено повідомлення про виклик в судове засідання (а.с.24). Проте вказане повідомлення знову повернулося на адресу суду у зв'язку із закінченням строку зберігання.

Крім цього, інформація про дату час та місце розгляду справи щодо ОСОБА_3 містилася на офіційному сайті «Судова влада України, що підтверджується скріншотом за даного сайту (а.с. 31).

Вказані обставини свідчать про те, судом першої інстанції вжито всіх заходів щодо належного повідомлення ОСОБА_3 про судові засідання, а відтак, посилання апелянтів на те, що суд першої інстанції належним чином не повідомляв ОСОБА_3 про дату час, та місце розгляду справи, спростовуються матеріалами справи.

В своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 знаючи ще з моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення про те, що в провадженні Подільського районного суду м. Києва здійснюється розгляд справищодо нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП, судові повідомлення, надіслані судом не отримав та самостійно не цікавився ходом розгляду справи, тим самим знехтувавсвоїми процесуальними обов'язками.

У зв'язку з відсутністю ОСОБА_3 під час розгляду справи в суді першої інстанції, судом, відповідно до вимог КУпАП, супровідним листом від 26.02.2019 року була направлена копія постанови (а.с. 37), яка також повернулася на адресу суду у зв'язку із закінченням встановленого терміну зберігання, а відтак, доводи апелянтів про не направлення судом першої інстанції копії оскаржуваної постанови спростовуються матеріалами справи.

З приводу доводів клопотання про те, що впродовж тривалого часу ОСОБА_3 фактично мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, а тому, не міг отримував кореспонденцію, яку відправляв суд першої інстанції за адресою: АДРЕСА_1, то такі доводи не можуть бути взяті до уваги, оскільки, ОСОБА_3, будучи ще під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього, повідомленим про те, що справа буде розглядатися Подільським районним судом м. Києва, до суду не з'являвся, розглядом справи не цікавився, та будь - яких даних про зміну свого місця проживання суду першої інстанції не повідомив.

Окрім того, відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Згідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatismutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (974 256) (AleksandrShevchenkov. Ukraine), заява N8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukhv. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що постанова Подільського районного суду м. Києва від 26 лютого 2019 року в справі № 758/16375/18 надіслана до реєстру 28.02.2019 року та оприлюднено 04 березня 2019 року. Тобто, за умови достатньої зацікавленості та здійснення відповідного моніторингу судових рішень, ОСОБА_3 мав можливість ознайомитись з повним текстом зазначеного судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень, та міг оскаржити її в апеляційному порядку у встановлений законом строк. У разі ж якщо в процесі ознайомлення із текстом постанови в ЄДРСР у ОСОБА_3 виникали труднощі щодо його ідентифікації, він не був позбавлені можливості уточнити цю інформацію, шляхом здійснення відповідного запиту до канцелярії місцевого суду.

Що стосується посилання апелянтів в клопотанні на те, що саме з часу отримання судового рішення слід обраховувати строк на його оскарження, то вони не ґрунтуються на законі, оскільки положення ст. 289 КУпАП не стосуються апеляційного оскарження постанов судді у справах про адміністративні правопорушення, яке регулюється ст. 294 КУпАП.

Будь-яких інших посилань на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження клопотання не містить, у зв'язку з чим апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення ОСОБА_3 та його захиснику - адвокату Сікорському О.Ф. строку на апеляційне оскарження.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апелянти не підтвердили поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, і підстав для йогопоновлення, відповідно не находить, в зв'язку з чим в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 26.02.2019 року слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особам, які її подали.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити ОСОБА_3 та його захиснику - адвокату Сікорському О.Ф. у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Подільського районного суду м. Києва від 26.02.2019 року, про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та його захисника - адвоката Сікорського О.Ф. на постанову Подільського районного суду м. Києва від 26.02.2019 року повернути особам, які її подали.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду КепкалЛ.І.