Житомирський апеляційний суд
Категорія ч.1 ст.183-1 КУпАП Доповідач Зав'язун С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2019 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого - судді Завязуна С.М.,

секретар Скородинська Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м.Житомира від 11 лютого 2019 року,

за участю захисника ОСОБА_2,

особи притягнутої до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ :

зазначеною постановою ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт строком на 120 (сто двадцять) годин.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 не виконує, покладені на нього обовязки рішенням суду, а саме не сплачує аліменти на утримання дитини, тим самим допустив утворення заборгованості, що перевищує сплату відповідних платежів понад шість місяців, що станом на 01.11.2018 року становить 53500 грн., чим порушив ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», ст.183-1 ч.1 КУпАП.

На постанову суду від ОСОБА_1 надійшла апеляційна скарга, в якій він просить постанову скасувати, як не законну, та закрити провадження по справі, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Апеляційні вимоги мотивує тим, що постанова винесена з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, висновок суду не відповідає встановленим обставинам справи і наявним в матеріалах справи доказам, при цьому суд не сприяв повному, обєктивному та неупередженому її розгляду. Звертає увагу на те, що він тривалий час працює на посаді обліковця складу та відповідно до виконавчих листів з 26.09.2018 року з його заробітку щомісячно утримуються кошти на аліменти на утримання дитини, вказані обставини відомі державному виконавцю. Вважає, що в його діях відсутня субєктивна сторона адмінправопорушення, оскільки він не ухиляється від сплати аліментів. Факт відрахування коштів на утримання дитини по виконавчих листах підтверджується довідками та звітами бухгалтерії Державного підприємства «Головинський кар?єр». В нього не має намірів ухилятися від сплати аліментів. Вважає, що судом першої інстанції порушено вимоги ст.280 КУпАП, зокрема, суд не зясував чи працює він, чи відраховувалися кошти на утримання дитини, чи мав реальну можливість він сплачувати дані кошти, чи є обєктивні причини з непереборних причин, що унеможливлювали сплату аліментів.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника в підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, доводи апеляції, перевіривши постанову суду в межах поданої апеляції, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно матеріалів справи, судовий розгляд справи в суді першої інстанції та притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відбулося 11.02.2019 року без участі останнього. В постанові суд першої інстанції зазначив, що в судове засідання ОСОБА_1 не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Факт не вручення судової повістки ОСОБА_1 підтверджується довідкою «Укрпошти» (а.с.21). Апеляційний суд вважає, що за відсутності належної інформації про обізнаність ОСОБА_1 про судовий розгляд протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього, всупереч вимог ст.ст.268, ст.277-2 КУпАП, суд першої інстанції незаконно розглянув справу без його участі.

За вказаних обставин, суд першої інстанції проявивши поспішність, допустив істотне порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, гарантованих ст.268 КУпАП, що є підставою для скасування постанови суду.

Виходячи з вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення по суті апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Цей факт підтверджується: виконавчим листом, виданим Шевченківським районним судом м.Львова по справі №466/9156/15-ц від 21 грудня 2015 року, про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно, яка підлягає до індексації відповідно до закону, починаючи з 03 листопада 2015 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.5); постановою державного виконавця від 03.02.2016 року про відкриття виконавчого провадження (а.с.6); розрахунками заборгованості від 12.03.2018 року та 01.12.2018 року, яка рахується за період з 01 листопада 2015 року по 30 листопада 2018 року (а.с.8; 17); протоколом №50019503 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.183-1 КУпАП за фактом несплати аліментів на утримання дитини (а.с.2).

Разом з тим, апеляційний суд бере до уваги, що 06 лютого 2018 року набрав чинності Закон України № 2234-VIII від 07.12.2017 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», яким главу 14 КУпАП доповнено статтею 183-1.

Диспозиція ч.1 ст.183-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім'ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання.

З об'єктивної сторони даний адміністративний проступок характеризується бездіяльністю, яка полягає у невиконанні особою свого обов'язку по сплаті аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім'ї. При цьому, для утворення складу правопорушення є обов'язковим настання суспільно шкідливих наслідків у виді виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Статтею 8 КУпАП передбачено, що закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

З огляду на наведене, за загальним положенням, закони та інші нормативно-правові акти, не мають зворотної сили в часі, тобто не поширюються на поведінку, що мала місце в той період, коли відповідний акт ще не був прийнятий або ще не набрав чинності.

Не має зворотної сили закон, що вперше встановлює юридичну відповідальність за певну поведінку, так і акт, який обтяжує відповідальність за вчинення будь-якого діяння порівняно з діючим законом. Виняток з цього правила становлять закони або інші нормативно-правові акти, що пом'якшують або скасовують відповідальність і саме тому, мають зворотну силу.

Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів знайшов своє відображення і в ст.7 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини.

Враховуючи викладене, оскільки ст.183-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів та передбачає суспільно корисні роботи, як вид адміністративного стягнення, то дана норма не має зворотної дії в часі.

Таким чином, період несплати аліментів особою до вступу в дію ст.183-1 КУпАП не має прийматися до уваги при обрахунку сукупного розміру аліментної заборгованості, як умови притягнення до адміністративної відповідальності за ст.183-1 КУпАП.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, суд першої інстанції не звернув уваги, на те, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавались законом як правопорушення. Так, період несплати ОСОБА_1 аліментів до вступу в дію положень ст. 183-1 КУпАП - з 01.11.2015 року по 05.02.2018 року, не повинен враховуватись при вирішенні питання про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Однак, ОСОБА_1 взагалі не сплачував аліменти за період за 06.02.2018 року по 30.11.2018 року (крім вересня 2018, сплатив - 400 грн.).

Відповідно до трудової книжки серії АВ №356028 ОСОБА_1 з 24.07.2018 року почав працювати в ДП «Головинський карєр» обліковцем складу (а.с.42). Згідно звіту про відрахування та виплати, довідки з ДП «Головинський карєр» від 12.03.2019, бухгалтерської довідки від 12.03.2019 №33 ДП «Головинський карєр», по місцю роботи ОСОБА_1 з його заробітної платні утримуються відповідні грошові кошти на стягнення аліментів, проте у звязку із фінансовою скрутою на підприємстві не виплачуються.

Між тим, відомостей про те, що ОСОБА_1 в інші періоди приймав заходи щодо працевлаштування, перебував на обліку у Центрі зайнятості, захищав або захищає своє право на отримання заробітної плати через судові органи, а також на підтвердження часткової сплати аліментів ОСОБА_1 не надав. Таким чином, в його діях за період з 06.02.2018 до вересня 2018 (що становить понад шість місяців) наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Вище наведені докази на переконання апеляційного суду є належними, допустимими та достовірними, а апеляційні доводи щодо закриття провадження згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП є необґрунтованими.

Оскільки на час вирішення справи в суді апеляційної інстанції минули строки, передбачені ст.38 КУпАП, то на підставі п.7 ст.247 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Богунського районного суду м.Житомира від 11 лютого 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.183-1 КУпАП скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Провадження у справі закрити, на підставі п.7 ст.247 КУпАП у звязку із закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду ОСОБА_5