ун. № 759/1001/19 пр. № 3/759/2335/19
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 квітня 2019 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Бандура І.С., розглянувши матеріали, що надійшли зі Святошинського УП ГУ НП в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, працюючого заступником директора ТОВ Комплексбуд-НМ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу серії ГР № 191791 від 14.01.2019 08.01.2019 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник конфлікт, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 переховує від ОСОБА_2 їх спільну дитину ОСОБА_3 , погрожуючи ОСОБА_2 , тим самим відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Нормою 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення за наведених вище обставин не визнав, пояснив, що 08.01.2019 він не погрожував ОСОБА_2 , у них не виникав конфлікт, а їхні спірні відносини з приводу утримання дитини ОСОБА_3 вирішуються в судовому порядку, на даний час він та ОСОБА_2 офіційно розлучені.
Суд, дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважає, що в діях ОСОБА_1 не вбачається ознак вчинення адміністративного правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Пункт 14 ч.1 зазначеного Закону передбачає, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Однак, в даному протоколі не зазначено, в чому саме проявилося психологічне насильство по відношенню до ОСОБА_2 . Матеріали справи не містять достатніх доказів, які б вказували, що ОСОБА_1 по відношенню до ОСОБА_2 було вчинено психологічне насильство.
Так, доказами, долученими до справи не підтверджено, що ОСОБА_1 умисно вчиняв дії, направленні на завдання моральної шкоди ОСОБА_2 та завдав їй психологічного насильства.
Матеріали справи містять неодноразові звернення ОСОБА_4 до Штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України, служби в справах дітей Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, військової частини НОМЕР_1 , Адміністрації Президента України з приводу недопущення вивезення малолітнього сина до тимчасово окупованих територій в межах Донецької та Луганської областей.
В судовому засіданні було встановлено наявність конфліктної ситуації між подружжям та існування позову про визначення місця проживання дитини, які повинні вирішуватися в передбаченому законом порядку.
Інших доказів не представлено, тому суд керуєтьсядокументами, які містяться в матеріалах справи.

Суд вважає представлені докази в матеріалах справи допустимими та неналежними, оскільки з них не вбачається причинно-наслідкового зв`язку між діями ОСОБА_1 та наслідками, вказаними в протоколі, а також не встановлено в чому саме проявилось психологічне насильство по відношенню до ОСОБА_2 та з протоколу не вбачається чи ОСОБА_1 умисно вчиняв дії, направленні на завдання моральної шкоди ОСОБА_2 , щоб завдати їй психологічного насильства. При всебічному аналізі доказів суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши обставини справи в їх сукупності, беручи до уваги вимоги ст. 247 КУпАП в частині того, що адміністративне провадження в справі не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, керується положенням п. 1 вказаної статті КУпАП.
Вказані обставини свідчать про те, що з матеріалів справи не можливо дійти висновку, що 08.01.2019 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник конфлікт, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 переховує від ОСОБА_2 їх спільну дитину ОСОБА_3 , погрожуючи ОСОБА_2 , і відповідно в його діях не міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КУпАП, тому такий висновок працівника поліції сприймається як документальне реагування на спірні відносини, які склались між подружжям, без співставлення усіх даних у їх сукупності, і не знайшов свого підтвердження під час судового розгляду.
Відповідно до ст. 247 п. 1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події чи складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене та дотримуючись завдань КУпАП, з метою недопущення прав учасників адміністративного провадження, суд вважає за необхідне закрити дану справу за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Керуючись статтями 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:
Закрити справу відносно ОСОБА_1 за статтею 173-2 частини 1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173-2 частиною 1 КУпАП.
Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання скарги прокурором, особою, щодо якої її винесено, потерпілим, до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва.

СУДДЯ: