Житомирський апеляційний суд
Справа №296/2794/19 Головуючий у 1-й інст. Покатілов О. Б.
Категорія ч.2 ст.172-6 КУпАП Доповідач Шевченко В. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року м. Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Шевченко В.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Білоус Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Зав`язуна В.С., який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 30 липня 2019 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працює суддею Господарського суду Житомирської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Зав`язуна В.С.,

прокурора Толочко І.О.,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 30 липня 2019 року провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172 - 6 КУпАП України закрито в зв`язку із закінченням термінів притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , являючись особою, на яку поширюються вимоги Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон), в порушення вимог частини другої статті 52 Закону, а також рішення Національного агентства з питань запобігання корупції ( далі НАЗК) від 10.06.2016 року «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 958/29088 (зі змінами), рішення НАЗК від 10.06.2016 № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089 (зі змінами), несвоєчасно повідомила НАЗК про суттєві зміни в майновому стані суб`єкта декларування, в зв`язку з отриманням по місцю здійснення трудової діяльності 31.03.2017 доходу у вигляді виплати лікарняних по вагітності та пологах на суму 84626,64 грн., чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною другою статті 172-6 КУпАП - неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, адвокатом Зав`язуном В.С. подано апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 30.07.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , зазначивши у постанові про відсутність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Зазначає, що оскаржувана постанова прийнята на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, який складено з порушенням закону, та без врахування інших доказів, які є у матеріалах справи і спростовують наявність складу адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.172 -6 КУпАП, про що повинен був зазначити суд першої інстанції у оскаржуваній постанові, яка підлягає зміні.

Послався на те, що до суду першої інстанції було подано доповнене письмове пояснення ОСОБА_1 з відповідним доказом того, що стан її здоров`я у той час (фактично за місяць до народження дитини) унеможливлював своєчасне повідомлення НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, що ніяким чином не суперечить її зазначеним попереднім письмовим поясненням при складенні протоколу уповноваженою особою НАЗК. Однак, незважаючи на це, як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і в оскаржуваній постанові суду необґрунтовано зазначено про відсутність будь-яких обставин, які об`єктивно унеможливлювали б подання ОСОБА_1 відповідного повідомлення у передбачений Законом строк.

Вказав, що судом першої інстанції не надано оцінки зазначеним обставинам порушення закону при складенні цього протоколу, доказам, поданим захисником у судовому засіданні при розгляді адміністративної справи (письмове пояснення ОСОБА_1 з доданою до нього копією листа непрацездатності) про те, що у період з 06.03.2017 року по 09.07.2017 року ОСОБА_1 була непрацездатною у зв`язку з вагітністю і пологами, що унеможливлювало своєчасне повідомлення нею НАЗК про суттєві зміни у майновому стані у період з 31.03.2017 року по 10.04.2017 року, тобто впродовж 10 днів після отримання державної допомоги на суму 84626,64 грн.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Зав`язуна В.С., який підтримав доводи апеляційної скарги, прокурора, яка заперечила щодо задоволення апеляційної скарги, просила змінити постанову суду, визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2ст.172-6 КУпАП, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП суд має забезпечити всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався.

Згідно ч.2 ст. 172-6 КУпАП відповідальність настає за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

Приписами статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» визначено коло осіб, на яких поширюється дія цього Закону.

Відповідно до підпункту «ґ» пункту 1 частини першої статті 3 Закону, ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється його дія . Тому, згідно з абзацом п`ятнадцятим частини першої статті 1, частиною першою статті 45, частиною другою статті 52 Закону, приміткою до статті 172-6 КУпАП, ОСОБА_1 є суб`єктом декларування та суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2ст.172-6 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Юридичний склад адміністративного правопорушення - це передбачений нормами права комплекс ознак (елементів), за наявності яких певне протиправне діяння можна кваліфікувати як адміністративний проступок.

Такий комплекс ознак передбачає чотири елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона.

Отже, для встановлення наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення, орган(посадова) особа відповідно до вимог ст.280 КУпАП повинен з`ясувати наявність комплексу ознак, який передбачає чотири елементи, а саме: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона.

Відповідно до протоколу № 44-01/154/19 від 12.03.2019 року про вчинення адміністративного (корупційного)правопорушення встановлено, що ОСОБА_1 , являючись особою, на яку поширюються вимоги Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог частини другої статті 52 Закону, а також рішення Національного агентства від 10.06.2016 року «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 958/29088 (зі змінами), рішення Національного агентства від 10.06.2016 № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089 (зі змінами), несвоєчасно повідомила Національне агентство про суттєві зміни в майновому стані суб`єкта декларування, в зв`язку з отриманням по місцю здійснення трудової діяльності 31.03.2017 доходу у вигляді виплати лікарняних по вагітності та пологах на суму 84626,64 грн., чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною другою статті 172-6 КУпАП - неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

З вказаного протоколу вбачається, що дії ОСОБА_1 , які визначають суб`єктивну сторону адміністративного правопорушення, як цього вимагає положення ст.9 КУпАП, не відображені.

Не було з`ясовано це питання і під час розгляду справи у суді першої інстанції.

За змістом норми ч.2ст.172-6 КУпАП, склад правопорушення є формальним. До формальних належать склади, в яких немає ознаки настання шкідливих матеріальних наслідків. Обов`язковим елементом складу вказаного адміністративного правопорушення є умисна дія - умисне неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, а тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, який приймає участь у розгляді справи, зобов`язані довести суду наявність у діях особи умислу на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни в майновому стані.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб. Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 Указом Президента України від 13.05.2009 № 321/2009 призначено на посаду судді Господарського суду Житомирської області, а наказом голови Господарського суду Житомирської області від 01.06.2009 «Про зарахування судді ОСОБА_1», її зараховано на зазначену посаду з 01.06.2009.

31.03.2017 року судді Господарського суду Житомирської області ОСОБА_1 . нараховано та перераховано дохід у вигляді виплати лікарняних по вагітності та пологах на суму 84626,64 грн.

У письмових поясненнях ОСОБА_1 , які підтримав під час апеляційного розгляду її представник, пояснила, що отримавши вказану допомогу (лікарняні), не звернула уваги на те, що її розмір дещо (на 4626,64 грн.) перевищував 50 ПМ (80000 грн.), встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2017 року, оскільки переймалася збереженням вагітності та народженням здорової дитини та зважаючи на стан її здоров`я у той період (хворіла на ряд хронічних захворювань), не звернула увагу на те, що надходження цієї грошової суми на її особистий рахунок згідно закону є суттєвими змінами у її майновому стані і вимагає відповідного оприлюднення цього факту. У період з 06.03.2017 до 09.07.2017 на підставі листа непрацездатності перебувала в оплачуваній відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами. На підтвердження зазначених обставин під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції представником ОСОБА_1 були надані відповідні докази. Саме у цей час, 31.03.2017, на її особистий рахунок надійшла допомога по вагітності та пологах (лікарняні), однак її розмір заздалегідь відомий їй не був. Також пояснила, що грошова сума допомоги по вагітності та пологах (лікарняні) в розмірі 84626,64 грн., яка надійшла на її особистий рахунок, була відображена нею у 2018 році в електронній декларації за 2017 рік.

Зазначені докази підтверджують пояснення ОСОБА_1 щодо поважності причини неподання нею до НАЗК повідомлення про суттєві зміни, кінцевий строк подання якого - 10.04.2017року, а також виключають наявність у неї умислу на неподання у 10-денний строк повідомлення про суттєві зміни та свідчять про те, що ОСОБА_1 не мала наміру приховати факт отримання нею зазначеної суми допомоги по вагітності та пологах (лікарняні).

Аргументи прокурора, що вина за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, може проявлятися і у формі необережності, суперечать змісту Закону України «Про запобігання корупції». Як корупційне правопорушення, так і адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а також наявністю відповідного корисливого або іншого особистого інтересу чи інтересу третіх осіб.

Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Диспозиція ч. 1 ст. 172-6 КУпАП передбачає відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, тоді як частина 2 передбачає відповідальність за неповідомлення чи несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни в майновому стані. За диспозицією частин 1 та 2 вказаної норми закону, дії або бездіяльність повинні вчинятися умисно в обох випадках.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону».

У разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Доводи прокурора щодо зміни постанови суду першої інстанції із зазначенням вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, є неспроможними, оскільки відповідно до вимог ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги лише у випадках встановлення неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, вказує, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Дослідивши та проаналізувавши докази у справі у їх сукупності та взаємозв`язку, апеляційний суд дійшов до висновку про недоведеність наявності в діях ОСОБА_1 суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.176-2 КУпАП, що виключає можливість притягнення її до адміністративної відповідальності за вказаною правовою нормою.

Недоведеність вини особи, відповідно до ст.9 КУпАП, свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 - закриттю відповідно до ч.1 п.1 ст.247 КУпАП за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Зав`язуна В.С., який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 30 липня 2019 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Постановити нову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 - закрити відповідно до ч.1 п.1 ст.247 КУпАП за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: