КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 року суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кияшко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 17.09.2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 17.09.2019 року справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення БД № 343758 від 13.08.2019 року, ОСОБА_2 20.02.2019 року о 11 год.00 хв. керуючи автомобілем «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 . в м. Київ, по пр. Науки, 94/5, при виїзді з другорядної дороги на головну, не надав перевагу у русі транспортному засобу, який рухався по ній, в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Сеат», д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 16.11 ПДР.

Закриваючи справу, суддя місцевого суду дійшов висновку про відсутність в діянні ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки за результатами дослідження доказів у судовому засіданні було встановлено, що водій ОСОБА_2 у вищевказаній ситуації виконав вимоги п. 16.11 ПДР, дав дорогу транспортним засобам, що наближались з правого та лівого боку, виїхав на головну дорогу та зі свого боку мав право розраховувати на те, що згідно п.1.4 правил дорожнього руху інші учасники виконають ці правила, тоді як водій ОСОБА_1 здійснив маневр, а саме виїзд на смугу зустрічного руху, який на даній ділянці заборонений.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд постанову судді місцевого суду скасувати, та визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що постанову винесено з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права. Приймаючи рішення по справі, суд не з`ясував всі обставини справи, а саме те, що причиною ДТП стало порушення ПДР водієм ОСОБА_2 , який виїжджаючи на головну дорогу, не переконався, що це буде безпечним, і не надав йому перевагу у русі.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та адвоката Поліщук Л.І., які підтримали апеляційну скаргу, пояснення ОСОБА_2 та адвоката Білана В.І., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваної постанови, висновок судді місцевого суду про відсутність в діянні ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, ґрунтується на даних, що містяться у поясненнях ОСОБА_2 , схемі дорожньо-транспортної пригоди, фотокартках з місця події, відеозаписі ділянки дороги.

Пояснення особи, яка притягається до відповідальності, надані на місці ДТП, судовому засіданні місцевого суду та апеляційного суду узгоджуються між собою та іншими матеріалами справи, і є послідовними.

Характер та локалізація пошкоджень транспортних засобів відповідають і узгоджуються з поясненнями ОСОБА_2 щодо механізму та обставин ДТП.

Наведені докази у своїй сукупності доводять, що зіткнення автомобілів сталось у смузі руху, по якій рух для автомобіля «Сеат», д.н.з. НОМЕР_2 на даній ділянці заборонений, а саме у смузі зустрічного для нього руху, на перехресті доріг, перед пішохідним переходом та за наявності суцільної лінії дорожньої розмітки перед перехрестям.

Перегляд відеозапису в судовому засіданні апеляційного суду також підтвердив правильність висновків судді місцевого суду.

Апеляційний суд надає критичну оцінку наявному у матеріалах справи висновку експерта №048 від 20.03.2019 року, оскільки він суперечить наведеним вище доказам, а також не зрозуміло які матеріали надавались експерту для дослідження та вихідних даних.

Також апеляційний суд надає критичну оцінку поясненням ОСОБА_1 в частині, що він виїхав на зустрічну смугу руху на ділянці, де це дозволено, оскільки докази у справі вказують, що на місці зіткнення рух у смузі зустрічного для нього руху заборонений, а отже він мусив зайняти відповідне положення на проїзній частині, а не продовжувати рух.

Будь-яких клопотань щодо виклику свідків у судове засідання, витребування та дослідження додаткових доказів, дослідження обставин, які потребують спеціальних знань, від учасників провадження не надходило.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли підтвердження в ході апеляційного розгляду, постанова судді місцевого суду є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування в ході апеляційного розгляду справи не встановлено.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 17.09.2019 року, якою справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя