Справа 556/513/19
Номер провадження 3/556/239/2019
П ОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.2019 року.

Суддя Володимирецького районного суду Рівненської області Іванків О.В., розглянувши матеріали, що надійшли від начальника Володимирецького ВП Вараського ВП ГУНП в Рівненській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого,

за ст.130 ч.1 КУпАП, -

встановив:

15.03.2019 року працівниками Володимирецького ВП Вараського ВП ГУНП в Рівненській області складено протокол серії ОБ №013766, з якого вбачається, що цього числа о 23 год.25 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного спяніння, відмовився від проходження огляду для визначення стану спяніння з допомогою алкотестера «Драгер», чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 15 березня 2019 року ввечері він разом зі знайомими перебував в гаражі неподалік свого житла, випив біля 0,5 л. пива. Біля 23 год. він почав вчити дружину керувати автомобілем, вони їхали по вулиці села. Під час цього автомобіль був зупинений працівниками поліції. Він автомобілем не керував, а знаходився поряд, на пасажирському місці, тому дійсно відмовився від проходження медогляду. Протокол було складено в присутності його дружини та двох працівників поліції, будь-яких інших осіб при цьому не було. Вважає, що він не вчинив будь-яких правопорушень, просив закрити провадження у справі.

Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП.

Так, ч.1 ст.130 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за відмову особою, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння. Субєктами даного правопорушення є водії або інші особи, які керують транспортних засобів.

Визначення поняття «водій» в контексті положень ст.130 КУпАП наведено у п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМ України №1306 від 10.10.2001 р. з наступними змінами та доповненнями це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.

Разом з тим, належних доказів того, що автомобілем «Міцубісі Спейс Стар» р.н. НОМЕР_1 15 березня 2019 року в с.Іванчі керував саме ОСОБА_1 у встановленому порядку, суду не надано.

Так, пояснення ОСОБА_1, які він давав в судовому засіданні, повністю підтверджуються поясненнями свідка ОСОБА_3, яка в судовому засіданні пояснила, що 15.03.2019 року чоловік вчив її керувати автомобілем, і за кермом знаходилась саме вона. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 15.03.2019 року в с.Іванчі транспортним засобом не керував, що виключає його відповідальність за вказаною статтею.

Крім того, відповідальність за частиною першою ст.130 КУпАП настає не просто у випадку відмови від проходження огляду на стан спяніння, а в тих випадках, коли водій транспортного засобу відмовляється пройти огляд на стан спяніння, який проводиться у встановленому законом порядку.

Подібний висновок суду ґрунтується на положеннях ст..19 ч.2 Конституції України, у відповідності до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; а також і на вимогах ст.ст.6, 7 Закону України «Про Національну поліцію», з яких вбачається, що органи Національної поліції в своїй діяльності керуються принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

В той же час, 15.03.2019 року при зупинці транспортного засобу в с.Іванчі працівниками поліції не було дотримано порядок проходження огляду на визначення стану спяніння, який встановлено чинним законодавством України, а саме ст.266 КУпАП, а також відомчими та міжвідомчими нормативними актами, прийнятими у встановленому порядку.

Так, у відповідності доІнструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, огляд водіїв для визначення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння може проводитись працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу, або у медичному закладі.

Як вбачається з ч.2 ст.266 КУпАП, п.4 р.1Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ №1395 від 07.11.2015 року, огляд на стан алкогольного спяніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів. Акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів складається у двох примірниках, один з яких під підпис вручається особі, щодо якої проводився цей огляд. У разі виявлення стану алкогольного спяніння в результаті проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів складається протокол про адміністративне правопорушення, до якого долучаються акт огляду на стан спяніння та роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (у разі наявності).

У відповідності до ч.3 ст.266 КУпАП, п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України №1103 від 17.12.2008 року, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров'я.

Таким чином, при виявленні у водія зовнішніх ознак спяніння, працівник поліції проводить його огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а в разі відмови водія пройти огляд на місці зупинки або незгоди з його результатами направляє водія до відповідного медичного закладу.

Така відмова повинна бути зафіксована у присутності двох свідків, при цьому, як це вбачається з п.4 Порядку - не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

В той же час, в матеріалах, що надійшли на розгляд суду, свідками вказані ОСОБА_3 дружина ОСОБА_1 та ОСОБА_4 працівник поліції у відставці, що не може не викликати обґрунтованих сумнівів у неупередженості таких свідків, і свідчить про недотримання працівниками поліції встановленого порядку огляду.

Як вбачається з ч.5 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

У відповідності до ст.ст.251, 252 КУпАП приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю. Такими доказами є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, як це вбачається з ч.2 ст.251 КУпАП, обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, суду не надано.

Згідно ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене та керуючись п. 1 ст. 247, ст. 283, п.3 ст. 284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає чинності після закінчення строку її оскарження (опротестування).

Суддя: