Справа № 658/2816/19
провадження № 3/658/1785/19
ПОСТАНОВА

05 листопада 2019 р. суддя Каховського міськрайонного суду Херсонської області Т.А.Марків, розглянувши матеріали, які надійшли від Каховського ВП ГУНП в Херсонській області

Бахура ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, адреса реєстраційного обліку та фактичного місця проживання: АДРЕСА_1

за ст. 122-2 КУпАП,

в с т а н о в и в:

04 листопада 2019 року до Каховського міськрайонного суду Херсонської області надійшов повторно матеріал про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КУпАП, без доопрацювання.

При підготовці справи до розгляду було встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушеннячм вимог ст. 256 КУпАП.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Згідно до абз. 5 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14, визнана правильною практика тих судів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративне правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП України, відповідного правоохоронному органу для належного оформлення.

До протоколу про адміністративне правопорушення не додано письмових пояснень свідків. Інші докази причетності ОСОБА_2 до вчинення вказаного правопорушення в матеріалах справи відсутні.

Вказані недоліки перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Керуючись ст. 256, п.2 ст. 278 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Протокол серії ДПР 18№205793 від 04 липня 2019 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП, відносно ОСОБА_2 повернути до Каховського ВП ГУНП в Херсонській області.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Т.А.Марків