ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/457/19 Справа № 173/390/19 Суддя у 1-й інстанції - Бурхан С. М. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2019 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_1, за участю ОСОБА_2 та адвоката ОСОБА_3 в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_4, розглянувши його апеляційну скаргу на постанову Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2019 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживає за адресою:вул. Тиха 5, м.Верхньодніпровськ, Верхньодніпровський район Дніпропетровська область,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2019 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 10200 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік. Стягнуто судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно з оскаржуваною постановою, 02 лютого 2019 року о 02 годині 30 хвилин по вул. Герцена, м. Верхньодніпровськ, Дніпропетровської області, водій ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 в стані алкогольного спяніння, згідно висновку щодо результатів медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1 від 02 лютого 2019 року КЗ"Верхньодніпровської ЦРЛДОР" .

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову скасувати, провадження у справі закрити на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП, у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначив, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, а саме: ч.1 ст.130, ч.1 ст.251, ст.256, ч.3 ст.266 КУпАП, та п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, тим самим порушено норми ст.252 КУпАП в частині оцінки доказів. Окрім того, вважає, що поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп'яніння, у зв'язку з чим він вважається недійсним, а протокол - недопустимим доказом його вини. Звертає увагу, що результат хіміко-токсихологичного аналізу № 1263 на вміст алкоголю від 02 лютого 2019 року, видано 05 лютого 2019 року о 12 годин 50 хв., в той час, як протокол про адміністративне правопорушення складено 02 лютого 2019 року о 03 год 40 хв. До того ж, зазначає, що в акті огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів не зазначено дату, час, місто складання, та підпис особи, яка оглядалась відсутній. Вважає, що показання свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 не узгоджуються з актом та протоколом, що ставить під сумнів достовірність наданих до суду матеріалів. Разом з цим, суд першої інстанції не викликав і не допитав цих осіб в судовому засіданні, у зв'язку з чим такі письмові пояснення не можна вважати доказами. Вважає, що працівниками поліції було порушено процедуру огляду на стан спяніння, що свідчить про недійсність такого огляду, процедуру притягнення водія до адміністративної відповідальності, складання протоколу, тому підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_2 та його адвоката, які підтримали апеляційну скаргу, свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 034784 від 02 лютого 2019 року, актом огляду на стан сп'яніння, поясненнями ОСОБА_10, копією результатів аналізу на вміст алкоголю від 05 лютого 2019 року, яким визначено концентрацію алкоголю в крові ОСОБА_2 2,21 проміле, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02 лютого 2019 року, який містить дані про перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного спяніння, наданими суду першої інстанції поясненнями працівників поліції ОСОБА_11 та ОСОБА_12, а також свідка ОСОБА_13, які засвідчили наявність ознак сп'яніння у ОСОБА_2 під час зупинки транспортного засобу.

Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням скоєного ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у керуванні транспортним засобам у стані спяніння.

Обєктивних підстав ставити під сумнів висновки суду про наявність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Разом з цим, суд критично розцінює покази свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в суді апеляційної інстанції про те, що ОСОБА_2 не керував автомобілем в стані алкогольного спяніння, оскільки ці свідки перебувають в дружних відносинах з особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та не можуть достовірно підтвердити або спростувати факт наявності або відсутності у ОСОБА_2 ознак спяніння, тому, що не мають спеціальних знань в цій галузі.

Щодо доводів ОСОБА_2 про порушення порядку проведення огляду, то вони з позиції суду є безпідставними, оскільки акт огляду містить відомості про те, що водій відмовився пройти огляд із застосуванням спеціальних засобів.

З урахуванням вищевикладеного, вважати доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 такими, що можуть вплинути на висновки суду першої інстанції, апеляційний суд не може.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що інших даних, які б ставили під сумнів правильність встановлених судом обставин, під час апеляційного розгляду надано не було.

При апеляційному розгляді справи не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення та не вбачає підстав погодитись з вимогами апеляційної скарги ОСОБА_2

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є необґрунтованими, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, залишити без задоволення.

Постанову Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2019 року, якою ОСОБА_2, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду ОСОБА_1