Справа № 203/1234/19
Провадження № 3/0203/916/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2019 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Католікян М.О., розглянувши матеріали справ про адміністративні правопорушення, складені відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, працюючої в Юридичному управлінні Дніпропетровської обласної державної адміністрації, мешкаючої в АДРЕСА_1, за ознаками адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП,

в с т а н о в и в:

02 квітня 2019 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області надійшли два матеріали справ про адміністративні правопорушення, розпочаті відносно ОСОБА_1, протоколи про адміністративні правопорушення ОБ №134537 від 27.03.2019, ОБ №134538 від 27.03.2019, за ознаками адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП відповідно.

Судом встановлено (протокол про адміністративне правопорушення ОБ №134538 від 27.03.2019 р.), що 22.01.2019 о 18 год. 05 хв. в місті Дніпрі, вул. Старокозацька, біля будинку 68, ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, під час руху не надала перевагу у русі пішоходу ОСОБА_2, яка переходила проїзну частину по пішохідному переходу та скоїла на неї наїзд, чим порушила п. 18.1 ПДР України.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_2 отримала легкі тілесні ушкодження.

Також судом встановлено (протокол про адміністративне правопорушення ОБ №134538 від 27.03.2019), що 22.01.2019 о 18 год. 05 хв. в місті Дніпрі, вул. Старокозацька, біля будинку 68, ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, стала учасником дорожньо-транспортної пригоди разом з пішоходом ОСОБА_2, але місце пригоди залишила, до поліції про дорожньо-транспортну пригоду не повідомила, чим порушила п. 2.10 (а, б, в, г) ПДР України.

Справу про адміністративне правопорушення було призначено до розгляду на 16 годин 30 хвилин 10 квітня 2019 року, однак слухання не відбулось через занятість судді у кримінальному провадженні та відкладено на 16 годину 30 хвилин 17 квітня 2019 року, про це були повідомлені ОСОБА_1 і ОСОБА_2, про що свідчать їх особисті підписи у розписці.

У призначене на 17 квітня 2019 року судове засідання ОСОБА_1 не зявилась, натомість 17.04.2019 направила до суду клопотання про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення, посилаючись на велике навантаження на роботі при виконанні посадових обовязків, однак підтвердження даного факту суду не надано.

Так, ознайомившись з матеріалим справи про адміністративне правопорушення суд доходить наступного висновку.

Згідно зі ч. 2 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

На підставі ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у пятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Наслідком і логічним закінченням розгляду справи про адміністративне правопорушення у суді є ухвалення суддею однієї з передбачених ст. 284 КУпАП постанов, зокрема й постанови про накладення адміністративного стягнення, метою якого є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, у разі визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Однією з особливостей, які необхідно враховувати при накладенні адміністративного стягнення строки його накладення. Так, ч. 2 ст. 38 КУпАП визначено, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Таким чином, суд має розглянути справу про адміністративне правопорушення у встановлений ч. 1 ст. 277 КУпАП строк, ухвалити одну з передбачених ст. 284 КУпАП постанов, а в разі визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення накласти адміністративне стягнення за умови майбутнього досягнення мети адміністративного стягнення.

Отже, датою відповідних подій, які передували складанню адміністративних протоколів ОБ №134537 від 27.03.2019, ОБ №134538 від 27.03.2019, визначено 22.01.2019, тобто у разі ймовірного визнання ОСОБА_1 винною у їх вчиненні, адміністративне стягнення за умови досягнення його мети може бути застосовано до 22.04.2019 включно. Зважаючи на це, суд критично ставиться до клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення, адже ймовірно останнє подано, окрім іншого, з метою ухилення від адміністративної відповідальності, у разі визнання її винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП.

09 квітня 2019 року ОСОБА_1 подала до суду клопотання про повернення справ про адміністративне правопорушення, розпочатих відносно неї, у зв'язку з недотриманням особами, які мають право складати протоколи про адміністративне правопорушення вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП в частині складання останнього упродовж двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, порядку вручення однієї копії під розписку особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Зауважує, що відповідні протоколи отримала лише 03.04.2019 у поштовому відділенні, у звязку з чим її позбавлено можливості підписати останній, подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, чим на її думку порушені права передбачені ст. 268 КУпАП.

Однак, як вбачається із запрошення від 22.03.2019 вих. №2958/41/19/01-2019, скерованого на ім'я ОСОБА_1, за місцем її мешкання, остання викликалась до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на 27.03.2019 о 09 год. 00 хв. з метою складання протоколів про адміністративне правопорушення відносно неї, розяснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, однак остання 27.03.2019 не зявилась.

Розгляд справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 122-4, 124 КУпАП належить за підвідомчістю районним, районним у містах, міських чи міськрайонним судам (суддям).

Статтею 8 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтею 129 Конституції України закріплено норму, відповідно до якої суддя здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Таким чином, суд, як ніякий інший орган влади, спроможний якомога якісніше захистити, забезпечити дотримання прав людини і громадянина, їх свобод, унеможливлювати їх порушення, керуючись при цьому Конституцією України, законами та підзаконними актами, міжнародними договорами, високими нормами моралі, дотримуючись усіх засад судочинства. А тому будь-які зауваження щодо якості та правильності складання протоколів про адміністративне правопорушення особами які мають право складати протоколи про адміністративне правопорушення, мають бути враховані при розгляді справи про адміністративне правопорушення, останнім також має бути надана обєктивна оцінка особою уповноваженою розглядати дані справи про адміністративні правопорушення (суддею).

Зважаючи на положення п. 1.2 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя дотримується незалежної позиції як щодо суспільства в цілому, так і щодо конкретних сторін судової справи, у якій він повинен винести рішення. Даний принцип у контексті даної справи про адміністративне правопорушення можна трактувати, як неприпустимість переважливого ставлення до прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності над необхідністю визнання порушених прав потерпілих від порушення вимог забезпечення безпеки дорожнього руху. В свою чергу довіра суспільства до судової системи, а також до авторитету судової системи в питаннях моралі, чесності та непідкупності судових органів посідає першочергове місце в сучасному демократичному суспільства, а отже компетентність, незалежність та неупередженість судових органів має відображатись зокрема й в кожному з їх процесуальних рішень чи вчиненій дії, як наприклад визнання порушеного права потерпілої особи, що зазвичай є взаємовиключним рішенням в контексті визнання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності невинною в його вчиненні.

Відтак, суд доходить висновку щодо необхідності у відмові в задоволенні вказаного клопотання про повернення матеріалів справ про адміністративне правопорушення, розпочатих відносно ОСОБА_1, адже суд в змозі розглянути дані матеріали справ про адміністративне правопорушення з урахуванням вказаних зауважень ОСОБА_1, надаючи їм обєктивну оцінку, при цьому належним чином витримати стандарт забезпечення прав як особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, так й особи, яка за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення може бути визнано потерпілою від адміністративного правопорушення.

10 квітня 2019 року ОСОБА_1 подала суду клопотання про закриття провадження в справах про адміністративні правопорушення, розпочатих відносно неї, у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, окрім іншого в останньому містяться чисельні пояснення щодо обставин відповідних подій.

Так, ОСОБА_1 зазначає, що склад правопорушення передбачає наявність на переході пішоходів, а правопорушення не може бути вчинене за відсутності свідків. Крім того вказує, що наїзд на ОСОБА_2 не здійснювала, а лише побачила, що на дорозі лежить пішохід, негайно зупинила транспортний засіб й допомогла підвестись останній, зазначає що намагалась зясувати, що сталося, та пропонувала жінці допомогу, викликати швидку, поліцію, однак остання відмовилася й пішла з місця пригоди, після чого ОСОБА_1 також залишила місце пригоди.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім того, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 29.06.2017 в справі «Огаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства», особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Таким чином можна стверджувати, що пояснення свідка у справі про адміністративне правопорушення є відомостями, які містять у собі фактичні дані щодо обставин певних подій, на основі яких можна здійснити якісний висновок, однак наявність свідків чи їх пояснень не є безумовною необхідністю для всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи, у разі їх відсутності, адже такі відомості можливо встановити й на основі інших доказів у справі.

На підставі абз. 3 ст. 269 КУпАП, потерпілого може бути опитано як свідка відповідно до статті 272 цього Кодексу.

Таким чином, відомості викладені в поясненнях ОСОБА_2 також містять у собі фактичні дані щодо обставин подій 22.01.2019, які передували складанням протоколів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1

З пояснень наданих ОСОБА_2 вбачається, що 22.01.2019 року, в проміжок часу з 18 год. 15 хв. до 18 год. 20 хв., переходила проїзну частину в місті Дніпрі по вулиці Старокозацькій по пішохідному переходу з боку пр. Пушкіна в бік свого дома. Дорогу переходила повільно, перед виходом на пішохідний перехід впевнившись, що на проїзній частині немає автомобілів. На середині дороги зупинилась й подивилась направо, в цей час побачила світло фар автомобіля, який наближався до неї, відчула поштовх в тулуб, від чого ОСОБА_2 впала на проїзну частину. Зазначає, що на неї скоїв наїзд автомобіль і вона частково запамятала номер автівки 0213НХ, водієм якого була жінка, яка після наїзду залишила автомобіль й запропонувала їх грошові кошти, від якиї вона відмовилась. Після цих подій водій вказаного автомобіля залишив місце пригоди, а ОСОБА_2 звернулась до правоохоронних органів.

Відтак, дослідивши обставини даних подій, матеріалів справи про адміністративне правопорушення, можна дійти висновку, що водій автівки, з частково визначеним номером 0213НХ, потерпілою ОСОБА_2 є саме ОСОБА_1, адже остання є власницею автомобіля НОМЕР_1, жовтого кольору, не заперечувала своєї присутності на місці події.

Таким чином, відомості викладені в поясненнях ОСОБА_2 достовірно вказують на причетність ОСОБА_1 до цього правопорушення, а також спростовують надані пояснення останньої.

Винність ОСОБА_1 підтверджується заявою про вчинення правопорушення від 29.01.2019 р., поясненнями ОСОБА_2, актом судово-медичного дослідження № 360 з фототаблицею до нього, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схемою до цього протоколу, відповідно до яких ОСОБА_1 дійсно скоїла зазначені правопорушення за вищевикладених обставин.

Згідно зі ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

В даній справі про адміністративне правопорушення, за наслідками розгляду та об'єктивного дослідження усіх обставин, можна стверджувати щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, а права потерпілої ОСОБА_2 порушеними внаслідок вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи зазначене, наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, доходжу висновку щодо необхідності притягнення останньої до адміністративної відповідальності, та застосуванню адміністративних стягнень, передбачених ст. 122-4 КУпАП та ст. 124 КУпАП.

Крім того, враховуючи результат розгляду даної справи, а також вимоги закріплені ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Керуючись ст. 1, 7, 23, 33, 36, 245, 252, 268, 269, 277, 280, 283-285 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 255 гривням (протокол серії ОБ №134538).

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців (протокол серії ОБ №134537).

На підставі ст. 36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк предявлення постанови до виконання три місяці з дня її ухвалення.

Постанова набрала чинності:

Суддя М.О. Католікян