КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М. за участю ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3 розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 05 березня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 05 березня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто судовий збор в розмірі 384 грн. 20 коп. на користь держави.

Судом першої інстанції встановлено, що 31 січня 2019 року о 01 год.50хв. ОСОБА_2 керував автомобілем «Мерседес», д.н.з.НОМЕР_1, по вул. Парково-Сирецькій, 45 в м. Києві з явними ознаками алкогольного сп'яніння. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_2 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху України, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 05 березня 2019 року та постановлення нової, якою провадження про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що суд першої інстанції всупереч вимогам ст. 252 КУпАП не забезпечив всебічного, повного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності; стверджує, що обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та матеріалах справи, не відповідають дійсності, оскільки від проходження огляду на стан сп'яніння він не відмовлявся, а неодноразово погоджувався на проходження огляду з використанням технічного приладу; відомості у протоколі про адміністративне правопорушення містять виправлення, зокрема у письмових поясненнях свідків з «погодився на проходження огляду» на «відмовився».

Крім того, ОСОБА_2 звертає увагу на порушення судом першої інстанції його процесуальних прав, передбачених ст. 268 КУпАП, зокрема на участь у розгляді його справи та надання ним відповідних пояснень і доказів своєї невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та відеозапис з нагрудної камери поліцейського, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія з результатами огляду з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Дослідивши під час апеляційного розгляду матеріали справи про адміністративне правопорушення, переглянувши відеозапис з нагрудної камери поліцейського від 31 січня 2019 року, вважаю, що інспектори патрульної поліції вимоги закону дотрималися, запропонували ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння у передбаченому законом порядку та прийняли від нього відмову у присутності двох свідків.

Як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД за № 318446 від 31.01.2019 року, ОСОБА_2 керував автомобілем «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1, по вул. Парково-Сирецькій, 45 в м. Києві з явними ознаками алкогольного сп'яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота,нестійка хода, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_2 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху України, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 пояснив, що автомобілем «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1, не керував; від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння не відмовлявся.

При цьому, працівники поліції вимог Закону дотрималися; неодноразово пропонували ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, однак ОСОБА_2 намагався уникнути огляд на стан сп'яніння, чіткої згоди на проходження огляду не надав.

Також зафіксовані на відео обставини події спростовують твердження апелянта про те, що він автомобілем не керував, зокрема убачається, що ОСОБА_2 перебував за кермом автомобіля «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1, що знаходився на проїжджій частині з увімкненим двигуном автомобіля, газував, намагаючись продовжити рух, однак не впорався з керуванням та наїхав на перешкоду.

Доводи захисника ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_2 чіткої згоди на проходження огляду на стан сп'яніння за допомогою приладу «Драгер» не висловив; письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 місять виправлення, протокол про адміністративне правопорушення серії БД за № 318446 від 31.01.2019 рокущодо ОСОБА_2 складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, були предметом судового дослідження, не знайшли свого підтвердження, та спростовуються даними відеозапису. Будь-яких зауважень щодо протоколу про адміністративне правопорушення та його змісту ні від ОСОБА_2, ні від свідків не надходило; зміст письмових пояснень свідків, з урахуванням виправлень, узгоджується із обставинами, зафіксованими на відео.

Із відео убачається, що ОСОБА_2 неодноразово пропонувалося пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння у передбачений законом порядок і створювалися умови, однак ОСОБА_2 не погодився, а відтак - відмовився.

Також зафіксовані на відео обставини події спростовують твердження апелянта про те, що він автомобілем не керував, зокрема убачається, що ОСОБА_2 перебував за кермом автомобіля «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_1, що знаходився на проїжджій частині з увімкненим двигуном автомобіля, газував, намагаючись продовжити рух, однак це завадила зробити перешкода, на яку він наїхав.

Обставини, зафіксовані на відео, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про те, що в їх присутності ОСОБА_2 відмовився у встановленому Законом порядку пройти перевірку для визначення стану сп'яніння, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Досліджені судом докази в своїй сукупності доводять винність ОСОБА_2. у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп'яніння.

Як убачається із адміністративних матеріалів, вимоги ст. 266 КУпАП та положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, дотримані. Протокол про адміністративне правопорушення серії БД за № 318446 від 31.01.2019 року складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП.

Тобто, суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, повно, всебічно та об'єктивно дослідив всі обставини справи в їх сукупності, дав оцінку кожному доказу із наведенням відповідних мотивів та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винності ОСОБА_2М у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, належним чином вмотивувавши своє рішення.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення у межах апеляційної скарги не встановлено такихпорушень, що унеможливили би прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 05 березня 2019 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційногосуду О.М.Сітайло

Справа № 33/824/1649/2019 Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Головуючий суддя у 1-й інстанції: Макаренко І.О.

Суддя в апеляційній інстанції: Сітайло О.М.