Номер провадження: 33/813/1059/19
Номер справи місцевого суду: 522/737/19
Головуючий у першій інстанції Бондар В. Я.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі головуючого судді Дрішлюка А.І.

при секретарі судового засідання Півнєві Д.С.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2019 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

02 січня 2019 року інспектором 1 роти 4 батальйону УПП у м. Одесі ДПП лейтенантом поліції Чумаком Романом Івановичем було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 154857 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно з яким ОСОБА_1 02 січня 2019 року в 00 год. 54 хв. керував автомобілем ВАЗ 2106 (державний номерний знак НОМЕР_1 ) з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння шкіри обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 2).

04 лютого 2019 року постановою Приморського районного суду м. Одеси (суддя Бондар В.Я.) вирішено ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік; стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн (а.с. 9).

29 липня 2019 року не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції. Апелянт вважає, що судове рішення є незаконним та необґрунтованим, винесене з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, а зміст оскаржуваного рішення не відповідає матеріалам справи. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції розглянув справу не повідомивши його про час та місце її розгляду, позбавивши його таким чином можливості захистити свої інтереси, та не взяв до уваги порушення, допущенні при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення, прийняв позицію співробітників поліції, які не будучи медичними працівниками та не маючи відповідних знань, візуально встановив факт алкогольного сп`яніння. Апелянт також стверджує, що в стані алкогольного сп`яніння не перебував, працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, зазначених в протоколі свідків на місці зупинки не було, від підпису в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення не відмовлявся, оскільки в його присутності його не складали. Тому апелянт просить скасувати оскаржувану постанову та винести нову, якою закрити провадження у справі (а.с. 12-19).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 06 серпня 2019 року ОСОБА_1 було поновлено строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження за вказаною вище скаргою.

В судовому засіданні 10 вересня 2019 року апелянт підтримав свою апеляційну скаргу та надав усні пояснення по справі, судом оголошено перерву до 01 жовтня 2019 року для виклику свідків. В судове засідання 01 жовтня 2019 року з`явились апелянт ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_3 . В ході судового засідання було допитано свідка ОСОБА_3 , який підтвердив інформацію, зазначену в протоколі серії БД № 154857 від 02 січня 2019 року загалом, та факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння зокрема. Апелянт заявив клопотання про допит іншого свідка. Судом оголошувалась перерву до 08.10.2019 року. В судове засідання 08 жовтня 2019 року апелент не з`явився. Про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином. Відповідно до ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 154857, ОСОБА_1 02 січня 2019 року в 00 год. 54 хв. керував автомобілем ВАЗ 2106 (державний номерний знак НОМЕР_1 ) з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності двох свідків (а.с. 2).

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення містяться пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які підтверджуються факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. Крім того, свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні вказав, що ОСОБА_1 у присутності ще одного свідка, знаходячись у місці складення протоколу з явними ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку.

Таким чином, адміністративне правопорушення мало місце внаслідок порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_1 , відповідно до якого, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП. Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015р. (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння (п.3 розділу І Інструкції) є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції). Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.

За положеннями ст. 130 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Згідно з ч. 3 вказаної статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Як було вище зазначено, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що було підтверджено поясненнями двох свідків, які містяться в матеріалах справи та відображено у протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, апеляційному суду не було надано належних доказів на спростування вказаної обставини, а власно пояснення сторони не можуть спростувати інші зібрані по справі докази.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати, що відмова від освідчення на стан сп`яніння утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, на наявність якого не впливають обставини, на які посилається апелент у своїй апеляційній скарзі, оскільки законодавством визначено обов`язок водія пройти тест для спростування підозри про його стан, який на момент зупинки водія поліцейським підпадає під ознаки сп`яніння.

Отже, враховуючи вищенаведене апеляційний суд приходить до висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема, відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку.

Враховуючи вищенаведене, оскільки доводи апеляційної скарги не спростували правильних по суті висновків суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку про залишення постанови Приморського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2019 року без змін.

На підставі викладеного та керуючись 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2019 року -залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк