ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/365/19 Справа № 202/1132/19 Суддя у 1-й інстанції - Ігнатенко В.В. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу з доданим клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження адвоката ОСОБА_1 в інтересах особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2019 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП, накладено стягнення у виді штрафу в дохід держави у сумі 340 гривень та стягнуто судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно оскаржуваної постанови та протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 24 січня 2019 року приблизно о 16 годині 00 хвилин, рухаючись у м. Дніпрі по вул. Осінній, 2 на автомобілі НОМЕР_1, не врахувала дорожньої обстановки, не вибрала безпечної швидкості руху, не впоралась з керуванням та скоїла зіткнення з транспортним засобом ГАЗ д/н НОМЕР_2, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Водій ОСОБА_2 порушила вимоги п.п. 12.1, 13.3 Правил дорожнього руху України.

В своєму клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження представник ОСОБА_1 просить пропущений ним строк поновити, обгрунтовуючи це тим, що ОСОБА_2 не було повідомлено належним чином про дату та час розгляду справи та їй не було надіслано копію оскаржуваної постанови.

В апеляційній скарзі апелянт просить оскаржувану постанову суду скасувати, постановити нову, якою провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КупАП за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги зазначає, що оскаржувана постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, винесеною в порушення вимог матеріального та процесуального закону.

Вказує, що даних про порушення ОСОБА_2 швидкості руху в тих дорожніх умовах в матеріалах справи не має, вантаж вона не перевозила, стан транспортного засобу був справний, що свідчить про відсутність в діях ОСОБА_2 порушення п. 12.1 ПДР України. Також вказує, що ОСОБА_2 не виконувала обїзд, обгін, випередження та не знаходилась у стані зустрічного розїзду. Апелянт зазначає, що усе їм зазначене підтверджується записом з камер відеоспостереження, які знаходяться на обслуговуванні КП ІНФО-РАДА-ДНІПРО.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши представника ОСОБА_1, який просив задовольнити апеляційну скаргу за викладених у ній обставин, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з того, що оскаржувана ухвала судді була постановлена 21 лютого 2019 року, останнім днем подачі скарги було 03 березня 2019 року , що у відповідності до календаря на поточний рік припадає на вихідний день неділю, скарга подана 04 березня 2019 року, тобто ви перший найближчий робочий день, тому не вбачає підстав для висновку про пропущення строку апеляційного оскарження та необхідність розгляду і вирішення питання про його поновлення.

Розглядаючи вимоги апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції вважає їх достатньо обгрунтованими.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний повно, всебічно та обєктивно зясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти законне та вмотивоване рішення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Аналізуючи висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд апеляційної інстанції не вважає їх достатньою мірою обґрунтованими.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_2 визнано винною та притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП за обставин, які судом першої інстанції вважаються встановленими, а саме те, що остання 24 січня 2019 року приблизно о 16 годині 00 хвилин, рухаючись у м. Дніпрі по вул. Осінній, 2 на автомобілі НОМЕР_1, не врахувала дорожньої обстановки, не вибрала безпечної швидкості руху, не впоралась з керуванням та скоїла зіткнення з транспортним засобом ГАЗ д/н НОМЕР_2, своїми діями ОСОБА_2 порушила вимоги п.п. 12.1, 13.3 Правил дорожнього руху України. в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, проте до такого висновку суд прийшов передчасно.

Судом першої інстанції таке рішення було прийнято взявши за основу тільки ті докази та документи, які були наявні в матеріалах провадження, при цьому розглянувши справу без участі особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, яка була необізнана про розгляд справи у вказану дату та яка бажала надати суду інші докази, які мають значення для розгляду справи.

В процесі розгляду провадження судом апеляційної інстанції було оглянуто запис з камер вілеоспостереження, які знаходяться КП ІНФО-РАДА-ДНІПРО, долучений адвокатом ОСОБА_1 до апеляційної скарги, з якого вбачається механізм розвитку ДТП, де ОСОБА_2 рухається прямолінейно по вул. Осінній в напрямку від вул. ОСОБА_3 по вул. Каштанової, водій ОСОБА_4, виконуючи маневр лівого повороту, поновив свій рух та виїжджав з прилеглої території від житлового багатоквартирного будинку і не надав дорогу водію ОСОБА_2, що рухалася прямо. Даних про порушення водієм ОСОБА_2 швидкості руху в тих дорожніх умовах в матеріалах справи не має, вантаж вона не перевозила, стан транспортного засобу був справний, що свідчить про відсутність в діях ОСОБА_2 порушення п. 12.1 ПДР України. ОСОБА_5 того, в пункті 13.3 ПДР викладені вимоги до водіїв під час випередження, обгону, об`їзду, зустрічного роз`їзду. Жодного з цих обставин не вбачається у механізмі скоєння ДТП, оскільки ОСОБА_2 не виконувала обїзд, обгін, випередження та не знаходилась у стані зустрічного розїзду, а автомобіль ГАЗель під керуванням водія ОСОБА_4 поновлював рух з прилеглої території з виконанням лівого повороту на смугу руху, де рухалася ОСОБА_2, у зв'язку з чим наведені обставини виключають наявність в діях ОСОБА_2 невідповідностей вимогам п.п. 12.1 та 13.3 ПДР України та спростовують висновок суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З огляду на те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, внаслідок чого справа про адміністративне правопорушення відносно останньої підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи вище наведене апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2019 року, якою ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП, та накладено адміністративне стягнення скасувати та закрити провадження у справі у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду ОСОБА_5