18.03.2019 Справа № 756/330/19
Ун.№756/330/19
Пр.№3/756/629/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2019 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Майбоженко А.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, уродженця Київської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 31 грудня 2018 року, близько 04 год. 40 хв., водій ОСОБА_1, рухаючись по вул. Сім'ї Кульженків, 26/28 в м.Києві, керував автомобілем «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_2, з ознаками наркотичного сп'яніння. Від проходження огляду на стан сп'яніння, у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил Дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що у вказані в протоколі дату час, в стані сп'яніння не перебував, також зазначив, що відмовився їхати до медичного закладу для проходження огляду, оскільки поспішав до аеропорту Борисполя, виконуючи прохання свого товариша, який знаходився з ним в автомобілі. Після аперопорту ОСОБА_1 з товаришем поїхали до Вишгородської центральної районної лікарні для того, щоб пройти огляд на стан сп'яніння самостійно, однак отримано відповідь від лікарів, що закінчились реагенти та дослідження на стан сп'яніння провести наразі неможливо. Просив встановити істину в даній справі, посилаючись на те, що ніколи неяніння вживав наркотичних засобів, автомобіль є його єдиним джерелом доходу, якого він потребує для утримання сім'ї, в тому числі сина з інвалідністю з дитинства. Притягнення себе до адміністративної відповідальності вважає безпідставним, таким, що порушує його права і негативно впливає на його подальше життя.

В судовому засіданні покази надав свідок ОСОБА_2 - товариш ОСОБА_1, по проханню якого останній віз його до аеропорту в м. Бориспіль для того, щоб забрати передачу, яку передавала через знайому мати. Свідок зазначив, що по дорозі в аеропорт, вони хотіли заїхати на АЗС, коли їх зупинили працівники поліції та повідомили, що у ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп'яніння. Водій, на вимогу поліцейських, надав на огляд всі необхідні документи. Після цього йому було повідомлено, що в нього наявні ознаки наркотичного сп'яніння, при цьому водію ліхтарем в очі не світили для перевірки зіниць очей, координацію рухів не перевіряли. З приводу сповільненої мови, ОСОБА_2 зазначив, що ОСОБА_1 завжди так говорить та може це точно стверджувати, оскільки вони є друзями з дитинства. Оскільки ОСОБА_1 та свідок поспішали в аеропорт, від проходження огляду водій відмовився, однак хотів пройти тест на місці. Крім цього, свідок зазначив, що ОСОБА_1 ніколи не вживав наркотичних речовин. Також, ОСОБА_2 повідомив, що після аперопорту разом з ОСОБА_1 поїхали до Вишгородської центральної районної лікарні для того, щоб пройти огляд на стан сп'яніння самостійно, однак від лікарів було отримано відповідь, що закінчились реагенти та дослідження на стан сп'яніння провести наразі неможливо.

П.4 Інструкції про порядок виявлення та у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції містить вичерпний перелік ознак наркотичного сп'яніння, а саме: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, у ОСОБА_1 наявні такі ознаки: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло, тобто наявні у нього та відображені в протоколі ознаки не відповідають ознакам наркотичного сп'яніння, чітко визначених чинним законодавством, крім того, з показів свідка вбачається, що встановлення ознак на стан сп'яніння у ОСОБА_1 працівниками поліції не проводилось взагалі.

Досліджений судом відеозапис з нагрудної камери працівника поліції жодних видимих ознак наркотичного сп'яніння у ОСОБА_1 не містить, а також не містить доказів встановлення перебування вказаної особи в стані сп'яніння.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ст.130 КУпАП настає, зокрема, у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння. За вказане правопорушення передбачено санкцію у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Частинами 1 - 3 ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 129 Конституції України, суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 р. №1402-VIII встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Згідно частинам 1, 3 ст. 7 вказаного Закону, кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом; доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

За змістом ст. ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р. №3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, і однією із таких презумпцій є закріплена в ст. 62 Конституції України презумпція невинуватості, відповідно до якої особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Тобто, особа не зобов'язана доказувати свою невинуватість і її поведінка вважатиметься правомірно, доки не буде доказано зворотне.

У Рекомендації No R (91) 1 Комітета Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції», одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов'язку нести тягар доказування саме для адміністративного органу.

Вказане правило є нічим іншим, як складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов'язку доводити свою невинуватість.

Відповідно до положень ч.3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Всі сумніви в даному випадку суд, у відповідності до ст.62 Конституції України, трактує на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки підстави вважати, що ОСОБА_1 мав ознаки наркотичного сп'яніння під час зупинки, повністю не доведені доказами, наданими працівниками поліції, а покази свідка спростовують дані, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що згідно п.1 ст.247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.62 Конституцією України, ст.247 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А. М. Майбоженко