ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/248/19 Справа № 203/4167/18 Суддя у 1-й інстанції - Васіна Л. А. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2019 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянки України, що проживає за адресою: м. Дніпро,

пров. Л. Масієвської, 20/135,

закрито у зв'язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції 14 жовтня 2018 року був складений протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 193164, згідно якого 24 жовтня 2018 року приблизно о 09 год.10 хвилин водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись в м. Дніпрі по пл. Десентників, не вибрала безпечної дистанції та скоїла зіткнення з автомобілем Hyundai Elantra, н/з НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1, який рухався попереду, чим допустила порушення п. 12.1 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, мотивуючи тим, що постанова суду на його адресу не надходила, а отримав він копію постанови особисто 18 січня 2019 року, щодо апеляційних вимог просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою ОСОБА_2 визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги зазначає, що постанова суду незаконна та необґрунтована. Вважає, що суд, відмовивши в задоволенні його клопотання про проведення автотехнічної експертизи порушив його право на захист. Вказує на те, що у водія ОСОБА_2 була можливість запобігти ДТП шляхом здійснення гальмування за умови обрання нею безпечної швидкості.

В запереченні ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову суду без змін, оскільки мотиви та підстави, зазначені в апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник апеляційну скаргу підтримали та, з підстав, зазначених в скарзі, просили її задовольнити, а постанову суду скасувати.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, подала письмові заперечення на апеляційну скаргу та в судовому засіданні заперечувала проти її задоволення, вважала її необґрунтованою, а постанову суду законною та обґрунтованою і просила залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов наступного висновку.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 15 січня 2019 року, відомостей про вручення копії постанови негайно після її проголошення або про направлення її учасникам, відповідно до ст. 285 КУпАП, в справі відсутні. З апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 копія оскаржуваної постанови отримана 18 січня 2019 року, про що освідчить штамп суду на копії постанови, тоді як апеляційна скарга подана 28 січня 2019 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження на три дня. Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_1 отримав копію повного тексту постанови 18 січня 2019 року, а також вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та поновлення строку на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений не з вини апелянта і розцінює обставини, на які він посилається, як поважні.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримали та, з підстав, зазначених в скарзі, просили її задовольнити, а постанову суду скасувати.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти її задоволення, вважала її необґрунтованою, а постанову суду законною та обґрунтованою і просила залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і обєктивне зясування обставин кожної справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення та іншими документами.

Таким чином, суддя, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен оцінити докази, одним із яких є протокол, та висловити думку з приводу, чому спростовує даний доказ і які наводить докази щодо відсутності адміністративного правопорушення.

Вказані вимоги закону суд першої інстанції виконав та постановив рішення, яке може вважатися обґрунтованим, оскільки містить вказівку на докази та висновки суду з цього приводу.

Із тексту оскаржуваної постанови вбачається, що свої висновки щодо невинуватості ОСОБА_2 суд мотивував тим, що ОСОБА_2 не порушувала п. 12.1 ПДР України та здійснювала рух в межах безпечної швидкості руху.

При цьому в своїх поясненнях ОСОБА_2 зазначає, що вона рухалась по головній дорозі в третій смузі руху, при цьому автомобільНОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_1 виїхав з другорядної дороги на її полосу руху, порушивши правила дорожнього руху, а саме здійснив поворот ліворуч з вторинної дороги в напрямку головної дороги, у зв`язку з чим вона почала здійснювати екстрене гальмування, однак в неї не було можливості уникнути зіткнення автомобілів.

Для встановлення об'єктивної істини у справі судом був допитаний водій ОСОБА_1, а також матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 (справа № 203/4168/18, провадження № 3/0203/236/2018), згідно якої встановлено, що 24 жовтня 2018 року о 09.10 годині на пл. Десантників в м. Дніпрі дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення п.п. 10.4, 2.1 ПДР України ОСОБА_1, постанова Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2018 року відносно ОСОБА_1 по даній справі набрала законної сили.

Проаналізувавши зазначені докази суд дійшов наступних висновків.

Про те, чи мала водій ОСОБА_5 бачити та реагувати через те, що вона була вимушена змінити швидкість, щоб уникнути зіткнення, їй у провину не ставиться. В тому, що дії ОСОБА_6 могли утворювати порушення інших вимог ПДР України, в протоколі не зазначено.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що протокол про адміністративне правопорушення та пояснення ОСОБА_1 не можна вважати беззаперечними доказами вини ОСОБА_7

Отже, з наведених обставин вбачається, що в матеріалах справи відсутні достатні докази підтвердження вини ОСОБА_2 у недотриманні п. 12.1 Правил дорожнього руху, що на переконання суду апеляційної інстанції, можуть лише свідчити про недоведеність вини особи, що спростовує думку апелянтів про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Таким чином, місцевий суд, належним чином мотивувавши свої висновки, правильно встановив всі обставини, що відповідно до вимог ст. 280 КУпАП підлягають застосуванню під час розгляду справи про адміністративне правопорушення і дійшов обгрунтованого висновку про недоведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Викладені в обгрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків місцевого суду та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

З урахуванням викладеного апеляційний суд приходить до висновку, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_8 і дотримавшись при цьому вимог ст.ст. 245, 279, 280 КУпАП, місцевий суд ухвалив законне і обгрунтоване судове рішення, а тому суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2019 року року щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_2 - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду ОСОБА_9