ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/304/19 Головуючий І інстанції
Провадження № 33/818/445/19 ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2019 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - ОСОБА_2

за участю секретаря - Михайлюка А.В.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Московського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2019 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

29 грудня 2018 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 181411 стосовно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу серії ОБ № 181411, 12 грудня 2018 року о 03-00 год. в м. Харкові по вул. Гвардійців Широнінців, 14, водій ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1, в стані алкогольного сп'яніння, огляд зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Alcotest Drager 6820» в присутності двох свідків. Результат складає 1,28 %0 (проміле).

ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2019 року визнано ОСОБА_3 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави в розмірі 384,20 грн.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в обґрунтування якої зазначає наступне.

Вважає, що адміністративне стягнення, яке на нього накладено не відповідає вимогам законодавства.

Суд розглянув справу за його відсутністю, чим позбавив права безпосередньо приймати участь у судовому засіданні, надавати пояснення, заявляти клопотання.

Зазначає, що повністю визнає вину у вчиненні адміністративного правопорушення.

Просить постанову Московського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2019 року скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В клопотанні про поновлення строку ОСОБА_3 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції посилаючись, що повістки про виклик до суду не отримував, про існування оскаржуваної постанови дізнався у поштовому відділені.

Враховуючи, що доводи про поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення не спростовуються матеріалами справи, необхідно задовольнити клопотання ОСОБА_3 та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови районного суду.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_3 який апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Ст. 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

П. 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом Інструкція), огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп'яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я (п.6 розділу І Інструкції).

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Інструкції, а наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан спяніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п. 7 розділу ІІ Інструкції, установлення стану алкогольного спяніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Результати огляду на стан спяніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану спяніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду (п. 10 розділу ІІ Інструкції).

Поліцейськими протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 181411 від 12 грудня 2018 року складено саме за керування ОСОБА_3 транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння.

Притягаючи ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, суд виходив з того, що його вина підтверджується зібраними у справі доказами. Суд дійшов висновку про порушення ОСОБА_3 п. 2.9 «а» ПДР України за що передбачена адміністративна відповідальність.

Апеляційний суд, погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки ці висновки ґрунтуються на матеріалах та обставинах справи.

При апеляційному перегляді справи, до апеляційного суду надійшло клопотання директора ФОП ОСОБА_4

В клопотанні зазначено, що ОСОБА_3 з 18 травня 2011 року працює на посаді водія в ФОП ОСОБА_4, до адміністративної відповідальності притягаються вперше, відповідально виконує свої посадові обовязки, дисциплінарних стягнень не має. Позбавлення ОСОБА_3 права керування транспортними засобами потягне за собою його звільнення, у зв'язку з відсутністю вакантних посад для його переведення.

На загальних зборах трудового колективу ФОП ОСОБА_4 прийнято рішення звернутися до апеляційного суду з клопотанням про передачу матеріалів про адміністративне правопорушення стосовно водія ФОП ОСОБА_4 на розгляд трудовому колективу для застосування заходів громадського впливу.

В судовому засіданні ОСОБА_3В, підтримав клопотання колективу, просив його задовольнити, при цьому посилався на те, що він вперше притягується до адміністративної відповідальності, зробив для себе відповідні висновки, більше ні коли не буде порушувати ПДР України і тим більше, керувати автомобілем у стані алкогольного сп'яніння. Позбавлення права керування транспортним засобом негативно вплине на його життя та обмежить його у виконанні професійних обовязків.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Положення зазначеної статті відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративній відповідальності. Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість помякшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

Ч. 2 ст. 21 КУпАП встановлює, що про заходи громадського впливу, застосовані до осіб, які вчинили правопорушення, передбачені ст. ст. 51, ч. 1 ст. 129, ч. ч. 1-2 ст. 130, ст. ст. 156, 173, 176, 177, 178-180 цього Кодексу, власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган, або громадська організація повинні не пізніш як у десятиденний строк з дня одержання матеріалів повідомити орган (посадову особу), який надіслав матеріали.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 працює, за місцем роботи характеризується позитивно, сумлінно виконує свої посадові обовязки, раніше до адміністративної відповідальності не притягався.

Розглянувши клопотання трудового колективу, апеляційний суд вважає, що із урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, ОСОБА_3 можливо звільнити від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та передати матеріали щодо нього на розгляд трудовому колективу ФОП ОСОБА_4 для застосування заходів громадського впливу, що буде відповідати меті адміністративного стягнення, достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень.

За таких обставин, апеляційний суд за наслідками розгляду клопотання трудового колективу ФОП ОСОБА_4 відповідно до ч. 2 ст. 284, п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП скасовує постанову суду та приймає нову постанову про передачу матеріалів на розгляд трудовому ФОП ОСОБА_4 для застосування стосовно ОСОБА_3 заходів громадського впливу.

Керуючись ст. ст. 21, 280, 283, 284, 294, 295, 296 КУпАП , -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_3 строк на апеляційне оскарження постанови Московського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 20 лютого 2019 року скасувати та прийняти нову постанову.

Звільнити ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП та передати матеріали на розгляд трудовому колективу ОСОБА_5 для застосування заходів громадського впливу.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити.

Директору ОСОБА_5 у десятиденний строк з дня одержання матеріалів повідомити суд про заходи громадського впливу, які застосовані до ОСОБА_3 у звязку з вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду ОСОБА_2