Номер провадження: 33/813/531/19
Номер справи місцевого суду: 523/1067/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Кравця Ю.І, за участю секретаря судового засідання Ткачука В.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову судді Суворовського районного суду м.Одеси Аліної С.С. від 11.03.2019 року,

встановив

Зазначеною постановою судді Давидкіну Аліну Сергіївну, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, притягнуто до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді попередження.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_2С притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона не належним чином виконує батьківські обовязки по вихованню неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що виразилося в тому, що 20.12.2018 року неповнолітній був направлений до ОКДЛ з діагнозом забій тімяної області голови, внаслідок того, що на дитину впала шведська стінка, яка не була зафіксована до стіни.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначила, що не погоджується із оскарженою постановою суду та вважає її незаконною та необґрунтованою, посилаючись при цьому на те, що районний суд не було досліджено та взято до уваги її пояснення та заперечення на протокол про адміністративне правопорушення. Крім того зазначає, що суд не зясував чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу. ОСОБА_2 звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення було складено більш ніж через тиждень, після події, після складання протоколу, працівником поліції їй не було вручено другий примірник протоколу. В матеріалах справі відсутні докази, що дитина отримала травму голови, а саме медичний висновок про отримання дитиною травми. Крім того, працівниками поліції в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення, що ставиться у провину ОСОБА_2, не вказано, від яких саме передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей ухиляється ОСОБА_2 Також, судом при розгляді справи були допущені порушення вимог закону щодо повноти розгляду справи, зокрема судом не було досліджено та не наведено в постанові які саме батьківські обовязки вона не виконує.

Посилаючись на вищенаведені обставини, ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити у звязку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши ОСОБА_2, яка просила задовольнити апеляційну скаргу, апеляційний суд вважає необхідним постанову суду першої інстанції скасувати, а матеріали адміністративної справи повернути до Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області для належного оформлення та доопрацювання виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обовязковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Як вбачається з постанови місцевого суду, приймаючи рішення про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, районний суд не навів мотивів, за яких дійшов до такого висновку та лише послався на те, що факт вчинення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та матеріалами справи.

Однак, на думку апеляційного суду, цей висновок районного суду про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, є передчасним та необґрунтованим нормами закону.

Зі змісту ст. 278 КУпАП випливає, що суддя при підготовці справи до розгляду, окрім іншого, повинен перевірити, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Суддя районного суду зазначених обставин не перевірив і не звернув уваги, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення уповноваженою на те посадовою особою правоохоронного органу не було дотримано вимог ст. 256 КУпАП України.

Диспозицією ч.1 ст.184 КУпАП, за якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, передбачено, що особа притягується до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання передбачених законодавством обовязків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року (із змінами та доповненнями) передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Таким чином, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов'язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов'язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов'язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні. одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Також обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини встановлені ст. 150 СК України, а саме: батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР №126421, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона не належним чином виконує батьківські обовязки по вихованню неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що виразилося в тому, що 20.12.2018 року неповнолітній був направлений до ОКДЛ з діагнозом забій тімяної області голови, внаслідок того, що на дитину впала шведська стінка, яка не була зафіксована до стіни.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано від яких саме, передбачених Законом України «Про охорону дитинства» та ст. 150 СК України, обовязків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини ухиляється ОСОБА_2 (а.с.1).

Відсутність в матеріалах справи всіх відомостей, необхідних для вирішення справи, позбавляло суддю районного суду реальної можливості зясувати всі обставини справи та прийняти законне і обґрунтоване рішення і він повинен був повернути матеріали до Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області.

Наведені недоліки матеріалів адміністративної справи також позбавляють суд апеляційної інстанції перевірити рішення судді районного суду та зробити однозначний законний та обґрунтований висновок про наявність чи відсутність вини конкретної особи у порушенні правил здійснення господарської діяльності, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови судді районного суду та повернення справи до Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області для проведення додаткової перевірки та належного дооформлення матеріалів адміністративної справи, так як на даний час апеляційний суд позбавлений можливості прийняти остаточне рішення по даній справі.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 11.03.2019 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді попередження - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою матеріали адміністративної справи за протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР №126421 від 28.12.2018 року відносноОСОБА_2 за ч.1 ст.184 КУпАП - повернути доСуворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області для належного оформлення та доопрацювання.

Матеріали адміністративної справи №523/1067/19 - повернути до Суворовського районного суду м. Одеси для виконання постанови апеляційного суду в частині повернення протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів до Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І.Кравець