Дата документу Справа № 334/6386/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________________________________________________________________________________
Провадження № 33/807/588/19 Головуючий в 1 інст. Гнатюк О.М.
Єдиний унікальний № 334/6386/19 Доповідач в 2 інст. Гріпас Ю.О.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Гріпас Ю.О., за участю за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянув справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останнього на постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 жовтня 2019 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 жовтня 2019 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Згідно з постановою судді, 15 серпня 2019 року о 20.05 год. ОСОБА_1 на 536 км автошляху Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, керував автомобілем ГАЗ 3302 держномер НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: млява мова, неприродне розширення зіниць очей, мляво реагує на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичній установі у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції..

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на порушення норми матеріального та процесуального права. Зазначає, що йому було відмовлено в проходженні повторного медичного огляду. Вважає, що він законно вимагав в присутності працівників поліції пройти повторний медичний огляд протягом двох годин.

На підставі викладеного просить скасувати постанову суду від 04.10.2019.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення; перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Ч.1 ст.268 КУпАП передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутись до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод (п.2 рішення Конституційного Суду України 25.12.1997 року по справі №9-зп).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутись до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

З матеріалів справи вбачається, що суд допустив неповноту та однобічність розгляду справи, оскільки вказаних вимог закону не дотримався, так як обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не з`ясував, та не перевірив правильність складання матеріалів адміністративної справи, в тому числі, і протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

Виходячи з фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 060729 від 15.08.2019, 15 серпня 2019 року о 20.05 год. ОСОБА_1 на 536 км автошляху Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, керував автомобілем ГАЗ 3302 держномер НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: млява мова, неприродне розширення зіниць очей, мляво реагує на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичній установі у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Ці обставини визнані судом першої інстанції доведеними і покладені в основу оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Між тим, з такими висновками суду неможливо погодитися виходячи з наступного.

Так, в постанові судді місцевого суду було зазначено, що відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду, крім протоколу, також підтверджується:

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 які були свідками відмови водія від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі;

- відеозаписом з відеореєстратора поліцейського, на якому ОСОБА_1 заявляє про відмову від проходження медичного огляду у медичному закладі,

- направленням на огляд водія транспортного засобу;

- висновком №906 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду.

Разом з тим, вказані докази ані окремо по собі, ані в сукупності не свідчать на наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 інкримінувалось керування транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння. Щодо факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, апелянтом не оскаржується.

З огляду на зміст оскаржуваної постанови, суддею проведено судовий, розгляд формально, не допитано в свідків, лікаря та не з`ясовано всіх обставин справи в їх сукупності, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції під час розгляду справи були порушені вимоги процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права, а тому вважає за наслідками розгляду апеляційної скарги, відповідно до вимог п.3 ч.8 ст.294 КУпАП, скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову у справі.

Не визначаючи вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 зазначав, що під час проведення медичного огляду було порушено процедуру проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння та порядок відібрання зразків, так в медичній установі в нього не вдалося здати аналізи, у зв`язку з чим в акті огляду було зазначено про його відмову. Протягом двох годин, відведених на проведення медичного огляду, він повернувся до установи, щоб пройти новий огляд, проте йому було незаконно відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку встановлено на підставі пояснень свідків та висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 906 від 15.08.2019 року.

Згідно вказаного висновку №906 від 15.08.2019 року, він складений о 20-45 год. та зазначено, що ОСОБА_1 від проходження експертизи відмовився.

Висновок суду першої інстанції про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується зазначеним висновком, не відповідає фактичним обставинам справи.

Так, ОСОБА_1 як під час розгляду справи судом першої інстанції, та і під апеляційного провадження, зазначав, що він не відмовлявся від проходження огляду. Вказані пояснення підтверджуються відеозаписом, долученого ОСОБА_1 до матеріалів справи, з якого вбачається, що на прохання останнього лікар відмовив від проведення огляду в межах часу, передбаченого ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за №1452/735.

У відповідності з вимогами ст.266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п.п. 12, 13 розділу ІІІ згаданої Інструкції предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Таким чином, встановлено, що оскільки ОСОБА_1 не міг здати для медичного дослідження сечу, йому не було запропоновано лікарем відібрання інших зразків біологічного середовища. Разом з тим, лікарем взагалі відмовлено у проведенні огляду ОСОБА_1 на встановлення стану наркотичного сп`яніння в присутності працівників поліції.

Враховуючи вищевикладене, під час медичного огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння 15.08.2019 року, було порушено порядок проведення дослідження, що є порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за №1452/735, та тягне за собою визнання таких результатів дослідження недійсними.

Відповідно до п.22 розділу ІІІ вказаної вище Інструкції передбачає, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Разом з тим, під час розгляду справи судом першої інстанції належним чином не враховано пояснення ОСОБА_1 щодо фактичних обставин справи, не надано належної оцінки долученому відеозапису події від 15.08.2019, не допитано свідків та працівників поліції, які складали адміністративний матеріал щодо ОСОБА_1 .

Крім того, слід зазначити, що відповідно до матеріалів справи після складення протоколу стосовно ОСОБА_1 , останній не був відсторонений від керування транспортним засобом.

Згідно вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст.ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

У відповідності зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з положень ст.ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Висновок судді, викладений в постанові про те, що відеозапис свідчить про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду, суперечить іншим доказам, які підтверджують його пояснення стосовно того, що він наполягав на проведенні медичного огляду впродовж часу, встановленого ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за №1452/735.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції під час розгляду справи були порушені вимоги процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права, а тому вважає за наслідками розгляду апеляційної скарги, відповідно до вимог п.3 ч.8 ст.294 КУпАП, скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову у справі.

В силу допущених порушень судом першої інстанції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, не може бути визнана законною та обґрунтованою, тому вона підлягає скасуванню.

Таким чином, сукупність наведених обставин свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП поза розумним сумнівом, за таких обставин вважаю, що доводи особи, що притягається до адміністративної відповідальності не спростовані належними доказами.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вважає необхідним постанову судді суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі відносно останнього на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити.

Керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 жовтня 2019року, якою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду Ю.О. Гріпас