Справа № 448/1958/18 Головуючий у 1 інстанції: Білоус Ю.Б.
Провадження № 33/811/616/19 Доповідач: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Стельмаха І.О.,

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисника Кубари М . М .. ,

потерпілої - ОСОБА_4 та її представник Федькович Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Мостиського районного суду Львівської області від 11 грудня 2018 року,

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Мостиського районного суду Львівської області від 11 грудня 2018 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соколя Мостиського району Львівської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрито, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 10 вересня 2018 року о 04:57 год., знаходячись за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив насильство в сім`ї психологічного характеру щодо дружини ОСОБА_4 , в ході якого ображав її нецензурними словами, чим міг спричинити шкоду психічному здоров`ю.

На постанову судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову судді скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що про існування постанови довідався лише 24 травня 2019 року, участі в судовому засіданні не брав та не був повідомлений про дату, час розгляду справи, що є порушенням ч. 3 ст. 268 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова є незаконною та постановлена з порушенням норм КУпАП. Протоколом та оскаржуваною постановою не встановлено, що він проживає разом з ОСОБА_4 , тобто є членом його сім`ї, що виключає відповідальність за ст. 173-2 КУпАП. Крім того, вважає, що всупереч вимогам ст. 280 КУпАП, оскаржуваною постановою не встановлено, які конституційні права та свободи члена сім`ї ним порушено, чи спричинено моральну шкоду, шкоду психічному чи фізичному здоров`ю ОСОБА_4 , які наслідки це мало для неї, якщо це було психологічне насильство, та чи спричинено емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, а також чи може при цьому завдаватися психічна шкода здоров`ю.

ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції пояснив, що 09 вересня 2019 року ввечері він мав забрати разом з дружиною дочку від батьків. Коли він приїхав додому, дружини на місці не було. Знайшов її у кафе, де вона перебувала з ОСОБА_5 Після того вони з ОСОБА_4 поїхали за донькою, забрали її та поїхали додому. Вдома у нього з дружиною виник конфлікт. Причиною такої його поведінки стало те, що дружина його обманювала. Крім того, 07 вересня 2019 року він довідався, що у його дружини є інший чоловік. Не заперечує, що в ході сварки висловлювався нецензурними словами, при цьому дружина теж образливо висловлювалася у його сторону, однак зазначив, що будь - яких дій по відношенню до своєї дружини ОСОБА_4 , внаслідок яких завдав чи міг завдати шкоди психічному здоров`ю дружини він не вчиняв.

ОСОБА_4 апеляційному суду пояснила, що дійсно 09 вересня 2019 року вона зранку разом з товаришем ОСОБА_5 відвезла доньку до батьків, а ввечері мала її забрати разом з чоловіком. Коли вона їхала з ОСОБА_5 додому, то їх автомобіль зупинив ОСОБА_1 Стверджує, що чоловік перебував у стані алкогольного сп`яніння, вів себе агресивно щодо неї. Затягнув її до машини та вони поїхали забрати дочку від батьків. Коли приїхали додому, у неї з чоловіком виник конфлікт. ОСОБА_1 цілу ніч кричав, бив посуд, гримав дверима, висловлювався нецензурно у її бік. Стверджувала що вона теж сварилася, однак нецензурно у його бік не висловлювалася. Десь близько 04 год. 00 хв. вона викликала працівників поліції.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Кубари М. М . на підтримку апеляційної скарги, ОСОБА_4 та її представника - адвоката Федькович Г.В., які заперечили проти доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що строк апеляційного оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу задовольнити з таких підстав.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП правопорушенням є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення; чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України «Про попередження насильства в сім`ї» від 15 листопада 2001 року, під насильством в сім`ї слід вважати будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї по відношенню до іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 вищенаведеного Закону, психологічне насильство в сім`ї це насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими спеціально спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдатися або завдається шкода психічному здоров`ю.

Вчинення саме психологічного насильства в сім`ї відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серії ГП № 045885 від 10 вересня 2019 ставиться у провину ОСОБА_1

Постановою судді Мостиського районного суду Львівської області від 11 грудня 2018 року встановлено, що домашнє насильство ОСОБА_1 полягало у нецензурній лайці та сварці з дружиною.

Відповідно до диспозиції ст. 173-2 КУпАП, суб`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини і передбачено наявність прямого умислу правопорушника на спричинення страждань потерпілій стороні.

Однак, в матеріалах справи відсутні належні та достовірні докази про те, що під час сімейного конфлікту ОСОБА_1 діяв з умислом спричинити ОСОБА_4 емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, а відтак, завдати шкоди її психічному здоров`ю.

Будь-яких інших даних, які б вказували на вчинення психологічного насильства щодо ОСОБА_4 матеріали справи не містять.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

За таких обставин, постанову судді Мостиського районного суду Львівської області від 11 грудня 2018 року не можна визнати законною та обґрунтованою, вона підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді судді Мостиського районного суду Львівської області від 11 грудня 2018 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Мостиського районного суду Львівської області від 11 грудня 2018 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Стельмах