Код суду 233 № 233/4155/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2019 року м.Костянтинівка

Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Орчелота А.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Підгороднє Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, командир відділення взводу управління, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , якому роз`яснені права згідно ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП

за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ :

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії СХД 000938 від 24 червня 2019 року, разом із доданими до нього матеріалами, відповідно до якого, 24 червня 2019 року о 09-20 годині у м. Костянтинівка по вул. О.Тихого 132, віськослужбовець військової служби за контрактом сержант ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Ніва - Шевролє, 5294 БН, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах з порожнини рота, почервоніння очей, від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив своїми діями вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином.

Захисник Ломакін В ОСОБА_2 ., пояснив суду, що ОСОБА_1 , дійсно повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи у суді, перебуває за межами м. Костянтинівка Донецької області та прибути в судові засідання не має можливості за станом здоров`я. Захисник вказав на те, що ОСОБА_1 має заперечення щодо адміністративного матеріалу складеного на нього та просив, на підставі договору про надання правової допомоги, захищати його інтереси в суді саме його адвоката Ломакіна В.Є.. Сам захисник представляючи інтереси особи, що притягається до адміністративної відповідальності, вважав відсутнім склад адміністративного правопорушення за протоколом серії СХД 000938 від 24 червня 2019 року, а матеріали складені у відношенні ОСОБА_1 , такими, що не відповідають вимогам діючого законодавства України. Зазначив про порушення, з боку уповноважених осіб на складання протоколу, діючих інструкцій та порядку направлення та огляд особи на медобстеження, що призводить його у недійсність відповідно до ст.266 КУпАП. Тому просив справу закрити за недоведеністю вини ОСОБА_1 та відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні інспектор відділення ВІБДР Донецького ЗВ ВСП сержант Крінов І.О., пояснив суду, що їх екіпажем 24.06.2019 року на блокпосту у м. Костянтинівка на транспортному засобі Ніва - Шевролє, 5294 БН був зупинений ОСОБА_1 , від якого був запах з порожнини рота та почервоніння очей. Останньому було запропоновано проїхати на медобстеження на, що ОСОБА_1 зреагував відмовою. Екіпаж не має можливості перевірки стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки, оскільки сертифікований препарат «Драгер» у екіпажа відсутній. Крім того вказав, що протокол відповідає інструкції ВБДР, а лист направлення не виписувався, оскільки видається в лікарні. Вважав свої дії законними та обґрунтованими.

Допитаний в судовому засіданні командир БУ АРБАГ ВЧ А0536 лейтенант ОСОБА_3 , пояснив суду, що за його наказом 24.06.2019 року ОСОБА_1 виїхав з воїнської частини приблизно о 08-00, 8-20 годині. При виїзді був тверезий. Потім стало відомо, що його затримали на блокпосту та склали протокол за відмову від мед обстеження. Після ОСОБА_1 передав протокол складений відносно нього та було проведено службове розслідування, за результатами якого ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та позбавлено премії.

Викликані свідки події: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , повідомлені належним чином, про час та місце розгляду справи в суді, до суду не з`явилися, тому суд позбавлений можливості, безпосередньо в судовому засіданні, відібрати від зазначених осіб особисті пояснення.

Вислухавши пояснення наявних в судовому засіданні осіб, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, а саме: дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії СХД 000938 від 24 червня 2019 року, рапорт сержанта ОСОБА_6 . ОСОБА_7 , письмові пояснення: особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , дані щодо транспортного засобу Ніва - Шевролє, 5294 БН, дорожній лист №4800, витяг з наказу №235 від 16.08.2016 року, контракт щодо проходження військової служби, укладений із ОСОБА_1 , документи, що характеризують особу останнього, приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол;відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, що передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України.

У відповідності до ст.266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають оглядові на стан алкогольного сп`яніння. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного сп`яніння, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно п.1.7 Інструкції «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як встановлено: за письмовими поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності та безпосередніми свідками події, за вивченими матеріалами справи, даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення серії СХД 000938 від 24 червня 2019 року складений про відмову водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності 2-х свідків, у встановленому законом порядку.

Разом з цим, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості стосовного того, що ОСОБА_1 пропонувалось на місці зупинки транспортного засобу провести огляд інспектором поліції або уповноваженою особою відповідного органу МВС України із застосуванням технічних засобів, про що б він відмовився, внаслідок чого йому б було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я. Тобто в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені дії водія щодо ухилення від огляду, що лише в такому випадку інспектор поліції та/або уповноважена особа мав право скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Тож, як зазначалося раніше - направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.5 та ч.6 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

До протоколу серії СХД 000938 від 24 червня 2019 року не додано жодного офіційного документу встановленого зразка, зокрема «Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (додаток 2 до №1452/735 від 09.11.2015 року), оскільки за вимогами нормативно правових актів, які потрібно використовувати під час оформлення даних матеріалів у встановленому законом порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (п.6 до Порядку № 1103).

Відомостей щодо пропозицій проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловлення незгоди з його результатами з боку ОСОБА_1 за змістом протоколу також відсутні.

До того ж і сам інспектор відділення ВІБДР Донецького ЗВ ВСП сержант ОСОБА_8 , як особа уповноважена на складання протоколу повідомив про те, що екіпаж не має можливості перевірки стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, оскільки сертифікований препарат «Драгер» у екіпажа відсутній, а направлення, відповідно до додатку 2 інструкції №1452/735 від 09.11.2015 року не складалось.

Судом звертається увага й на таке, що дійсно відповідно до п.11 ст. 255 КУпАП посадова особа військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України уповноважена на складання протоколу за кваліфікацією ч.1 та ч. 2 ст. 130 КУпАП, однак механізм оформлення зазначеного матеріалу у відношенні ОСОБА_1 , який передбачено вищенаведеними нормативно-правовими актами було порушено та сприймається судом критично в рамках діючого законодавства України, оскільки крім вимог вищенаведених нормативно-правових актів зазначене передбачено вимогами Кодексу України про Адміністративні Правопорушення, зокрема статтями 256 та 266 КУпАП, дотримання яких є обов`язковим для усіх осіб уповноважених на складання протоколу за зазначеною категорією справ, за для запобігання порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Зважаючи на принципи змагальності та диспозитивності даного виду судочинства, обов`язок довести усі зазначені обставини покладено на орган, який ініціює притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З приводу пізнавальних пояснень самого ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи, слід зазначити, що дійсно пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ст. 251 КУпАП є доказом, проте оцінку суд надає їм в сукупності з іншими належними і допустимими доказами по справі, оскільки обвинувачення (в розумінні практики Європейського суду з прав людини адміністративна відповідальність має всі притаманні риси кримінальної відповідальності) не може ґрунтуватися лише на пізнавальних свідченнях особи.

Інших даних про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, які б свідчили про можливість притягнення останнього до адміністративної відповідальності - в матеріалах справи не міститься.

Відповідно до вимог діючого законодавства докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією України та Законами України, міжнародним договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманої унаслідок істотного порушення прав та свобод людини є недопустимими.

Частина 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні достатні докази, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, а його вина не може ґрунтуватись на припущеннях, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

На підставі викладеного, керуючись ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - відносно ОСОБА_1 - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в Донецький апеляційний суд через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.В. Орчелота