ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/153/19 Суддя по 1 інстанції: Кучеренко В.Г.
Справа № 711/5521/19 Категорія: ч. 1 ст. 172-6 КУпАПСуддя в апеляційній інстанції: Биба Ю.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2019 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участю прокурора Гречаника Р.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисника адвоката Стратілатова К.Г., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 липня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, № 52/2019 від 02 липня 2019 року ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді судового розпорядника Черкаського районного суду, відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», без поважних причин несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік, оскільки граничний термін законом було визначено до 01.04.2019 року, а декларація фактично подана 01.04.2019 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Постановою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 липня 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., а також стягнуто в дохід держави судовий збір в сумі 384,20 грн.

Не погоджуючись із постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.07.2019 року та винести нову постанову, якою закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі вказує, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, в суді першої інстанції він не визнавав та надавав відповідні пояснення, які не були відображені в постанові місцевого суду.

Зазначає, що він намагався подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік 30 та 31 березня 2019 року, які були вихідними днями, однак, з невідомих йому технічних причин не зміг подати декларацію. Зв`язатися із відділом технічної підтримки за телефоном, що міститься на сайті НАЗК, теж йому не вдалось, на його думку, через вихідні дні. За вказаних обставин, ОСОБА_1 змушений був подати декларацію лише 01.04.2019 року, що зміг виконати без будь-яких технічних проблем.

Апелянт вважає, що в його діях відсутня вина у формі умислу у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а відтак і відсутня суб`єктивна сторона правопорушення.

Апелянт вказує, що суд першої інстанції не з`ясував належним чином всі характеризуючі його дані, а саме: не взяв до уваги наявність у нього інвалідності, позитивні характеристики з місця роботи, а також те, що він ніколи не притягався до юридичної відповідальності жодного виду.

Крім того, на думку апелянта, суддя місцевого суду не розглянув питання щодо можливості визнання малозначним інкримінованого ОСОБА_1 діяння та звільнення його від відповідальності з цих підстав, оскільки матеріали справи свідчать про повну відсутність у нього наміру приховати свій майновий стан або уникнути виконання передбаченого законом обов`язку щодо подачі декларації.

Також зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення від 02.07.2019 року не вказано про надання ОСОБА_1 права на пояснення з приводу виявленого правопорушення та їх не зафіксовано.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисника адвоката Стратілатова К.Г., які просили задовольнити апеляційну скаргу, міркування прокурора про законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції та відсутність підстав для задоволення апеляційних вимог ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 7 та ст.ст. 245, 280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам ст. 283 КУпАП, ґрунтуватися на встановлених в ході судового розгляду обставинах та достатніх і беззаперечних доказах, оцінка яких проводиться в порядку ст. 252 КУпАП, шляхом всебічного, повного і об`єктивного їх дослідження як окремо, так і в сукупності з іншими обставинами.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, зазначених вимог закону суд першої інстанції не дотримався і не вжив усіх заходів для всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, всупереч ст.ст. 245, 252 КУпАП.

Зокрема, як вбачається зі змісту протоколу № 52/2019 від 02 липня 2019 року ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді судового розпорядника Черкаського районного суду, відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», без поважних причин несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік, оскільки граничний термін законом було визначено до 01.04.2019 року, а декларація фактично подана 01.04.2019 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні суд першої інстанції визнав факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, за обставин, наведених в протоколі, доведеним.

Разом з цим, такі висновки суду першої інстанції не знайшли свого об`єктивного підтвердження в ході апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення, з огляду на наступне.

Санкцією частини 1 ст. 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

З суб`єктивної сторони дане адміністративне правопорушення передбачає наявність умисної форми вини. Зокрема, відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, настає за умови, що суб`єкт усвідомлював протиправний характер своїх дій і має прямий умисел спрямований на ухилення від подання чи несвоєчасне подання відповідної декларації, керуючись особистим інтересом чи інтересами третіх осіб. Вчинення такого діяння через необережність не охоплюється санкцією ч. 1 ст. 172-6 КУпАП і виключає притягнення до адміністративної відповідальності.

Як передбачено в ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Аналіз вказаних норм засвідчує, що склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є формальним, обов`язковим елементом його об`єктивної сторони є умисна дія, зокрема умисне несвоєчасне подання електронної декларації.

Згідно п.2 роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017, під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо; суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Крім того, на умисну форму вини, а також наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обов`язкові ознаки корупційного правопорушення також звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06.10.2010 (справа №1-27/2010).

Разом з цим, з протоколу про адміністративне правопорушення та долучених до нього матеріалів не вбачається наявність умисної форми вини ОСОБА_1 в частині несвоєчасного, поза межами граничного строку, без поважних причин подання щорічної декларації за 2018 рік, наявність такого умислу не доведена прокурором і в ході апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 наказом керівника апарату Черкаського районного суду Черкаської області № 26-О від 09.10.2015 року призначений на посаду судового розпорядника Черкаського районного суду Черкаської області з 12 жовтня 2015 року, тому відповідно п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією.

Статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що:

Особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Таким чином, ОСОБА_1 зобов`язаний був до 01.04.2019 року подати відповідну декларацію із зазначенням доходів та витрат за 2018 рік.

Згідно даних Єдиного державного реєстру декларацій ОСОБА_1 подавав наступні декларації: 30.03.2017 року - щорічну; 28.03.2018 року - щорічну; 01.04.2019 року - щорічну.

Отже, ОСОБА_1 не мав наміру приховати свої доходи за 2018 рік чи з інших корисливих мотивів не своєчасно подав щорічну декларацію, оскільки він подав декларацію 01.04.2019 року.

Враховуючи наведене, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів, що безпосередньо, поза розумним сумнівом вказували б на наявність у ОСОБА_1 умислу (прямого чи непрямого) та відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, на несвоєчасне подання відповідної декларації, суддя не вбачає в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в тому числі і у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.2 ч.8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

У зв`язку з вищевикладеним, суддя вважає, що постанова районного суду щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо нього - закриттю відповідно до ч.1 п.1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 липня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба