Справа № 759/4593/19 Головуючий в суді І інстанції - Жмудь В.О.
Провадження № 33/824/2279/2019 Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.

секретар Ганжа В.В.,

за участю:

представника Головінського В.О. ,

особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 16 квітня 2019 року, якою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, номер картки фізичної особи-платника податків НОМЕР_1 , який здобув вищу освіту, є фізичною особою-підприємцем, одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого

ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 26.02.2019 о 23 год. 11 хв. ОСОБА_2 керував автомобілем «BMW 320i», номерний знак НОМЕР_2 , який належить йому на праві власності, та рухався по просп. Леся Курбаса, 19-А, в м. Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку (на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, у закладі охорони здоров`я) ОСОБА_2 відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.5 ПДР України.

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 16 квітня 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200грн. та позбавлено права керування транспортними засобами на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 384 грн. 20 коп. судового збору.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить викликати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 для допиту в якості свідків. Скасувати постанову Святошинського районного суду міста Києва від 16 квітня 2019 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження по справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що місцевий суд виніс постанову з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам та обставинам, формально підійшов до вивчення обставин справи, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому, на думку апелянта, оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтовано.

Апелянт зазначає, що поліцейськими не було дотримано порядку огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, а у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 447699 не сформульовано, який саме огляд і у який спосіб ОСОБА_2 пропонувалось пройти на вимогу поліцейського.

Також, працівниками поліції не було запропоновано ОСОБА_2 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу. При цьому, інспектор поліції відразу, всупереч порядку, передбаченому ч.2 ст. 266 КУпАП, запропонував ОСОБА_2 пройти експертизу в закладі охорони здоров`я.

Окрім того, апелянт зазначає, що відсутність в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, що свідчить про не направлення поліцейським водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду у встановленому законом порядку.

Також, ОСОБА_2 зазначає, що наявні в матеріалах справи пояснення свідків є недопустимими доказами винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки такі пояснення викладені у формі заздалегідь підготовленого працівниками поліції друкованого бланку.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не були допитані свідки: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що додатковий раз підтверджує те, що Святошинський районний суд міста Києва підійшов до розгляду справи поверхнево та однобоко.

Підсумовуючи вищезазначене, вбачається, що ОСОБА_2 був незаконно визнаний винуватим в скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів наявності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення ОСОБА_2 та його представника. які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі та просили її задовольнити,

перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАПзавданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи щодо ОСОБА_2 слідує, що наведені вимоги закону суддею місцевого суду під час її розгляду були дотримані.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2.5 Правил, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

З провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 вбачається, що суддя місцевого суду при її розгляді дослідив письмові докази у справі, та постановив рішення на підставі наявних у провадженні доказів.

На противагу доводам апеляційного прохання, винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується письмовими доказами, які правильно були враховані судом на обґрунтування свої висновків, а саме даними, які містяться:

- в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 447699 від 26 лютого 2019 року, який складений уповноваженою на те особою, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. При цьому протокол був підписаний особою, яка його склала, двома свідками, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та безпосередньо ОСОБА_2 (а.с. 1);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.2), відібраних на місці події, з яких убачається, що у їх присутності ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку.

Наведені пояснення свідків, узгоджуються між собою та об`єктивно підтверджуються наявними у адміністративних матеріалах доказами, зокрема даними протоколу про адміністративне правопорушення; даними рапорту про те, що 26.02.2019 року о 23 год. 11 хв. год. в м. Києві по пр.Леся Курбаса, 19 а, зупинено автомобіль д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , під час спілкування з водієм зазначеного автомобіля у правопорушника виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах з порожнини рота, почервоніння обличчя, після чого ОСОБА_2 запропоновано пройти огляд у встановленому законом порядку, на що останній відмовився у присутності двох свідків; даними відеозапису з нагрудної відеокамери працівника поліції, з якого убачається, що водій ОСОБА_2 у присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння як за допомогою технічного приладу "Драгер", так і у лікаря-нарколога.

Як убачається зі змісту судового рішення, суд першої інстанції, дотримуючись вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, повно, всебічно та об`єктивно дослідив всі обставини справи в їх сукупності, дослідив наявні у адміністративних матеріалах докази, дав оцінку кожному доказу із наведенням відповідних мотивів та дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, належним чином вмотивувавши своє рішення.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_2 у суді апеляційної інстанції дав пояснення про те, що він керуючи автомобілем д.н.з. НОМЕР_2 , був зупинений працівниками поліції, які запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, на що він відмовився, оскільки у нього в автомобілі був собака і він не бажав його залишати в автомобілі.

У матеріалах справи відсутні будь-які зауваження ОСОБА_2 чи свідків щодо порядку прийняття відмови інспекторами поліції, оформлення протоколу.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП. При цьому, ОСОБА_2 ознайомлений зі свої правами та обов`язками, будь-яких пояснень чи зауважень щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення та його змісту ОСОБА_2 не надавав.

Наведенні докази узгоджуються між собою та підтверджують доведеність винності ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння та спростовують доводи апелянта та його захисника про порушення порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння згідно вимог Закону.

Доводи ОСОБА_2 та його адвоката Головінського В.О. про відсутність в діях ОСОБА_2 складу та події правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - необґрунтовані та спростовуються дослідженими документами, яким суд дав оцінку як кожному окремо так і у їх сукупності.

Так, суд першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, в повній мірі дотримався вимог закону, належним чином умотивував своє рішення.

Отже, при розгляді даної справи суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винності ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, встановлених судом.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення у межах апеляційної скарги не встановлено таких порушень, що унеможливили б прийняття законного та обґрунтованого рішення. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 16 квітня 2019 року щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М.Рудніченко