Справа № 404/5968/19
Номер провадження 3/404/1909/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Куценка О.В.

при секретарі Кулакевич І.І.

за участю прокурора Солопова В.Ю.

особи, яка притягається

до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Кропивницькому матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, українця, громадянина України, працюючого на посаді заступника начальника відділу технічної охорони та логістики управління поліції в Кіровоградській області Департаменту охорони Національної поліції України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.172-6 КУпАП, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 14.08.2019 року № 35/2019 вбачається, що ОСОБА_1 перебуваючи на посаді заступника начальника відділу технічної охорони та логістики управління поліції в Кіровоградській області, будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, 09.01.2018 року на підставі договору купівлі-продажу №514413-Y03402 від 09.01.2018 року та акту прийому-передачі придбав автомобіль Chevrolet Cruze 2016 р.в., , вартість якого склала 530880 грн. При цьому, у порушення вимог ч.2 ст. 52 ЗУ Про запобігання корупції, ОСОБА_1 несвоєчасно, з порушенням встановлених законом строків (граничний строк подачі повідомлення про суттєві зміни у майновому стані був 19.01.2018 року), лише 28.03.2018 року повідомив про суттєві зміни у своєму майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 суду пояснив, автомобіль придбано в кредит. У зв`язку з недосконалим знанням Закону України "Про запобігання корупції" вважав, що повинен повідомити про придбання автомобіля при подачі щорічної декларації, що він і зробив 13.03.2018 року. В подальшому, від своїх колег, дізнався, що повинен був подати декларацію про суттєві зміни майнового характеру в 10-ти денний строк. Тому, 28.03.2018 року подав таку декларацію. Зазначає, що умислу приховати придбання автомобіля не було. Порушення строку було викликано поганим знанням положень Закону.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 . заслухавши думку прокурора, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та письмові докази в сукупності, суд приходить до наступного.

Згідно ч.2 ст. 7 та ст. 245, ст. 280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи. Постанова суду, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.

Статтею 172-6 ч.2 КУпАП передбачена відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч.2 ст. 172-6 КУпАП є формальним, обов`язковим елементом його об`єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, а тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобов`язані довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення суттєві зміни у майновому стані.

Окрім того, вказана позиція висвітлена в роз`ясненнях спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» від 22.05.2017 року, Конституційним Судом України в рішенні від 06.10.2010 року (справа №1-27/2010).

З вищевикладеного вбачається, що доказів наявності прямого умислу у ОСОБА_1 спрямованого на несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, суду надано не було і його доводи ні ким не спростовані. Про відсутність умислу на приховання факту придбання автомобіля та неподання змін до декларації вказує той факт, що ОСОБА_1 офіційно зареєстрував автомобіль, уклав відповідні офіційні угоди, дізнавшись про необхідність декларування, подав відповідну декларацію до складання протоколу.

Враховуючи викладені обставини, суд звертає увагу на те, що рішенням ЄСПЛ, від 14 жовтня 2010 року, у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Звертає на себе увагу той факт, що при призначенні на посаду ОСОБА_1 , його під підпис було ознайомлено з положеннями Закону України "Про запобігання корупції" текст якого не містив обов`язок подання декларації про суттєві зміни майнового характеру.

Викладені обставини свідчать про відсутність у ОСОБА_1 умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП і відповідно, про відсутність в діянні ОСОБА_1 об`єктивної сторони правопорушення, тобто складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, що є самостійною підставою для закриття провадження відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.283, 284, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ч.2 ст. 172-6 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда О. В. Куценко