Миколаївський апеляційний суд
Справа № 33/812/318/19 Головуючий суду І інстанції
Категорія: ст. 124 КУпАП суддя Васильченко Н.О.
Суддя апеляційного суду
Чебанова-Губарєва Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних справах Миколаївського апеляційного суду Чебанова-Губарєва Н.В.,

за участю секретаря - Таран З.В.,

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - Куценка Ю.О.,

потерпілого - ОСОБА_2

розглянула апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 серпня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 місяця 10 числа в м. Миколаєві, мешкає в АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

За постановою судді, 22.12.2017 р. о 19.30 год. в м. Миколаєві, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «ЗАЗ 110557», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по пр. Миру та в районі буд. № 56-А, був неуважний, не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечного бокового інтервалу, в наслідок чого допустив бокове контактування із транспортним засобом «CHEVROLET AVEO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався у попутньому напрямку, внаслідок чого відбулось зіткнення транспортних засобів, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складено органами національної поліції незаконно, за межами строків, передбачених чинним законодавством для його складання та притягнення його до адміністративної відповідальності.

Вважає, що суд безпідставно визнав його вину, оскільки вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Стверджує, що у постанові суддею місцевого суду не встановлено пунктів правил дорожнього руху, які він порушив, не відображені та не враховані дії іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди, який змінив напрямок руху (а відповідно до першочергових пояснень - мав намір здійснити розворот через подвійну смугу), а також п. 1.4 Правил дорожнього руху, відповідно якому, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці правила.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_2 неодноразово змінював покази, маючи намір заплутати суд.

Наголошує на тому, що висновок експерта Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України № 18-918/919 від 04.02.2019 р. за результатами проведення судової авто технічної та транспортно-трасологічної експертизи є неприйнятним, оскільки експертом не враховані суттєві моменти, що мають значення для вірного вирішення поставлених питань, зокрема, не враховано актуальної швидкості автомобілю, а також переднього звісу автомобілю, який не враховується технічними характеристиками авто, але впливає у сторону збільшення на обсяг перекриття смуги для руху для інших автомобілів у випадку розвороту авто.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_4 ., на підтримку апеляційної скарги, потерпілого ОСОБА_2 , який вважав рішення законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

За змістом ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані в повному обсязі.

Так, ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху, водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

За змістом вимог п. 13.1. Правил дорожнього руху, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

За даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 280037, 22.12.2017 р. о 19.30 год. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ЗАЗ 110557», рухався по пр. Миру та в районі буд. № 56-А, був неуважний, не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечного бокового інтервалу, в наслідок чого допустив бокове контактування із автомобілем «Chevrolet Aveo», під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався у попутньому напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отриали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. п. 2.3 «б», 13.1 Правил дорожнього руху.

Зі змісту пояснень, наданих ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду, вбачається, що керуючи автомобілем «ЗАЗ 110557» він рухався по пр. Миру в напрямку вул. Театральної, у лівій смузі руху. Попереду нього, в попутньому напрямку, у правій смузі, рухався автомобіль «Chevrolet Aveo», під керуванням водія ОСОБА_2 , який ввімкнув правий покажчик повороту, потім його вимкнув. З цих дій потерпілого, він зробив висновок, що ОСОБА_2 планує зупинитись у парковочному кармані, біля магазинів, які розташовані поруч та почав збільшувати швидкість, однак, водій автомобілю «Chevrolet Aveo» розпочав виконання маневру розвороту ліворуч, через подвійну суцільну, попереду його транспортного засобу, у зв`язку із чим сталось зіткнення.

ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції, пояснив, що він рухався у лівій смузі, на відстані близько 1,5 м. від подвійної суцільної роздільної смуги по пр. Миру, зі сторони площі Перемоги в напрямку вул. Театральної, зі швидкістю 30 км/год. та мав намір здійснити розворот через 300 м. Попереду його автомобілю інших транспортних засобів не було, позаду нього рухався невідомий йому автомобіль, за яким - автомобіль під керуванням ОСОБА_1 Побачивши, що автомобіль, який рухався позаду, ввімкнув правий покажчик повороту, він прийняв ліворуч, ближче до роздільної смуги на 1 м., аби збільшити боковий інтервал із автомобілем, який здійснював перестроювання. Після чого відчув контактування із іншим транспортним засобом та зупинився.

У дослідженій схемі місця дорожньо-транспортної пригоди від 22.12.2017 р., підписаній уповноваженою особою та учасниками пригоди без будь-яких зауважень, зафіксована обстановка на місці пригоди, яка відбулась в м. Миколаєві по пр. Миру, біля будинку № 56-А, дорожня розмітка на відрізку дороги, де сталась пригода, місце контактування автомобілів, відомості про взаємне розташування автомобілів після пригоди та характер їх пошкоджень.

Дані, які відображені у схемі місця дорожньо-транспортної пригоди підтверджуються фотознімками із місця пригоди, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Розташування транспортних засобів після їх зіткнення, відповідно схемі дорожньо-транспортної пригоди від 22.12.2017 р., характер отриманих ними пошкоджень, місце контактування, яке відображене зі слів обох водіїв, свідчать про обґрунтованість висновків судді щодо порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, що призвели до дорожньо-транспортної пригоди.

Доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення складено органами національної поліції незаконно, за межами строків, передбачених чинним законодавством для його складання та притягнення його до адміністративної відповідальності є безпідставними, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 розділу 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р., судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. ч. 4, 7 ст. 121, ч. 4 ст. ст. 122, 122-2, 122-4, 122-5, ч. ч. 2, 3 ст. 123, ст. 124, ч. 4 ст. 127, ст. ст. 127-1, 130, 139, ч. 4 ст. 140, ст. 188-28 КУпАП, а також справи про адміністративні правопорушення, вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років.

Згідно із п. 4 розділу 14 зазначеної інструкції, матеріали про адміністративні правопорушення, оформлені поліцейськими, у тому числі тимчасово вилучене посвідчення водія (у разі його вилучення), протягом однієї доби надсилаються до підрозділів адміністративної практики для подальшої їх реєстрації, опрацювання, внесення інформації до автоматизованого обліку, зберігання або надсилання до органів (посадових осіб), яким надано право накладати адміністративне стягнення.

За наведеного, працівники поліції позбавлені процесуальної можливості приймати остаточні рішення по адміністративним матеріалам за зазначеними статтями КУпАП.

Твердження апелянта про те, що у справах, у яких провадження закривається, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності не встановлюється є такими, що не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

За ч. 1 ст. 38 КУпАП, закриття провадження у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом строку.

Тобто закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

У разі недоведеності наявності складу адміністративного правопорушення та не підтвердження його належними та допустимими доказами, наявна можливість закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення саме за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

У цьому разі законодавець передбачив іншу підставу для закриття провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Така ж правова позиція міститься у постанові Верховного Суду, по справі № 927/623/18 від 16.04.2019, відповідно якій, застосування ст. 38 КУпАП можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини, провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи.

Щодо доводів про не врахування дій іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди, то вони є безпідставними, з огляду на наступне.

Із системного аналізу норм КУпАП, вбачається, що розгляд справи здійснюється лише щодо особи, відносно якої складений протокол та в межах цього протоколу про адміністративне правопорушення, а відтак, питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол про адміністративне правопорушення, вирішується судом лише щодо конкретної особи та в межах протоколу, складеного відносно цієї особи.

При розгляді справи судом порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Під час перегляду порушень норм процесуального або матеріального права не встановлено, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Отже, з урахуванням наведеного, рішення судді є законним, обґрунтованим та належним чином мотивованим, і підстав для скасування постанови судді, як того просить апелянт, не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 серпня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, із закриттям провадження у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.В. Чебанова-Губарєва