ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/328/19 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2019 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І.

розглянувши адміністративну справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , такого, що не працює,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Зборівського районного суду Тернопільської області від 14 серпня 2019 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови складає 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - Жеребецька ОСОБА_2 О. просить строк на апеляційне оскарження поновити, а постанову місцевого суду скасувати, закривши провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказує, що строк на апеляційне оскарження був пропущений, оскільки останній день подачі апеляційної скарги припав на вихідний та святковий день (24 серпня 2019 року), у звязку з чим скаргу було подано 27 серпня 2019 року.

Що стосується суті оскаржуваної постанови, то апелянт зазначає, що підстав для зупинки його транспортного засобу у відповідності до ст.35 ЗУ Про національну поліцію в поліцейських не було і причину зупинки його транспортного засобу йому не повідомляли, а огляд на стан алкогольного спяніння був проведений з порушеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року.

Також, після його незгоди з результатами тесту на стан алкогольного спяніння, в порушення ст.266 КУпАП працівниками поліції не було запропоновано пройти огляд на визначення такого стану в медичному закладі.

Окрім того зазначає, що поліцейськими всупереч ст.265-2КУпАП при затриманні транспортного засобу не складався акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, прихожу до висновку, що строк на апеляційне оскарження пропущений не був, а апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких міркувань.

Як вбачається з наявного в матеріалах поштового конверта, адвокатом Жеребецькою І.О. апеляційна скарга подана 27 серпня 2019 року, тобто на наступний робочий день після вихідних. Враховуючи, що останній день подання апеляційної скарги (24 серпня 2019 року) припав на вихідний день (суботу), строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду пропущений не був.

Відповідно до ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ОСОБА_3 .З був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи апеляційним судом, призначений на 20 вересня 2019 року на 14 год. 00 хв., оскільки власноруч розписався у вказаному повідомленні.

Будь-яких клопотань чи повідомлень про перенесення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило, у звязку з чим вважаю за необхідне розглянути дану справу у відсутності правопорушника.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам суд повинен дати належну оцінку.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 24 червня 2019 року о 22 год. 35 хв., в м. Тернополі по вул. Руській керував транспортним засобом Шевроле Авео д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в присутності двох свідків за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатора «Drager» Alcotest 6810, на табло якого висвітився показник 1,58 % (проміле) алкоголю в крові. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 35 Закону України Про Національну поліцію поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Що стосується порушення Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена в тому числі КУпАП, керування транспортними засобами в стані алкогольного спяніння тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння.

В свою чергу дії поліцейських повинні відповідати вимогам закону.

Відповідно до п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС 09 листопада 2015 р. № 1452/735, /далі Інструкція/ огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.3 ознаками алкогольного сп`яніння є:

запах алкоголю з порожнини рота;

порушення координації рухів;

порушення мови;

виражене тремтіння пальців рук;

різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;

поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно п.п.6,7 Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Як вбачається з матеріалів справи, 24 червня 2019 року. інспектором роти №4 батальйону УПП у Тернопільській області Бідюком В.В. щодо ОСОБА_1 була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1261196, згідно якої ОСОБА_1 керував автомобілем Шевроле Авео д.н.з. НОМЕР_1 24 червня НОМЕР_2 року о 22.год 35 хв. в темну пору доби з вимкнутими фарами ближнього світла, чим порушив п.19.1 а ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.122 КУпАП, а тому працівники поліції мали законні підстави щодо складання зазначеної постанови, що ними і було зроблено.

В процесі складання даної постанови у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного спяніння.

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного спяніння на технічному приладі - газоаналізаторі DRAGER ALCOTEST 6810 №ARCD 0524 (повірка дійсна до 17.12.2019 р.), на табло якого висвітився показник 1.58% (проміле) алкоголю в крові, відмовившись від проходження огляду на стан спяніння в медичному закладі, маючи таку можливість відповідно до вимог ч.3 ст.266 КУпАП, і це право йому було розяснено працівником поліції, що вбачається в тому числі і з перегляду долученого до протоколу відео.

Відтак, поліцейськими був складений протокол про адміністративне правопорушення серії БД №239685 від 24.06.19 р., акт огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також долучено до матеріалів справи роздруківку з технічного приладу Драгер, за допомогою якого і проходив тест на стан алкогольного спяніння ОСОБА_1

Вина останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доведена і письмовими показаннями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які пояснили, що 24 червня 2019 року близько 22 год. 50 хв. по вул. Руській у м. Тернополі ОСОБА_1 , який керував т/з марки Шевроле Авео д.н.з. НОМЕР_1 пройшов огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою газоаналізатора Драгер, за результатом якого на табло висвітилось 1.58 проміле, з чим ОСОБА_1 погодився та відмовився проходити такий огляд у медичному закладі.

Наведені вище пояснення свідків, дані протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, підтверджуються долученим до матеріалів справи відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_1 в порушення п.19.1 (а) ПДР України керував автомобілем з вимкнутими фарами. Після цього працівниками поліції ОСОБА_1 було зупинено, проведено огляд на стан алкогольного спяніння на місці зупинки за допомогою алкотестера Драгер в присутності двох свідків.

Приймаючи рішення про встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції дослідив наявні у справі матеріали, а також відеоматеріали з нагрудних камер працівників патрульної поліції та відеореєстратора патрульного автомобіля, а також інші матеріали справи у їх сукупності, якими і обґрунтував свої висновки.

Тому на думку судді апеляційного суду висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним вказаного адміністративного правопорушення є обґрунтованими та узгоджуються як з поясненнями свідків, так із матеріалами справи.

Доводи, які зазначені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , були належним чином досліджені судом першої інстанції та спростовані під час судового розгляду.

Доводи апелянта щодо відсутності в матеріалах справи акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу на увагу не заслуговують, оскільки транспортний засіб не затримувався та не оглядався. Крім того, як це вбачається з відеозапису, ОСОБА_1 від керування відсторонили, а транспортний засіб до місця стоянки зобовязався доставити його знайомий, який приїхав на місце події.

Таким чином в ході апеляційного розгляду обставин, які би підтверджували доводи апеляційної скарги і спростовували висновки суду першої інстанції, не встановлено, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 14 серпня 2019 р., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, -без змін.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис