ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/5473/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2019 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алжир, тимчасово непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 31.07.2019 року, о 17 год. 55 хв., керуючи автомобілем марки «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Здолбунівська в м. Києві, в порушення вимог п. 13.1 ПДР, не дотримався безпечної дистанції та бокового інервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

До суду особа, що притягається до адміністративної відповідальності, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, не з`явилася, про причини неявки не повідомила. Враховуючи вище зазначені правові норми, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. За таких обставин вважаю можливим розглядати справу на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях вину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнав, зазначивши, що він, керуючи автомобілем «Chevrolet Lacetti», рухався у крайній правій смузі зі швидкістю приблизно 40 км/год., та маючи намір заїхати на заправку, завчасно ввімкнув покажчик повороту та розпочав маневр. В цей час автомобіль «Toyota Camry», який рухався на великій швидкості, приблизно 80 км/год, в`їхав в його автомобіль, він пригальмував, однак зіткнення уникнути не вдалося.

З пояснень іншого учасника пригоди - ОСОБА_3 вбачається, що він рухався у крайній правій смузі по вул. Здолбунівська, та проїжджаючи перехрестя із вул. Ревуцького в м. Києві зупинився на червоний сигнал світлофора, пропускаючи автомобілі, що рухалися в зустрічному напрямку. Коли загорівся зелений сигнал світлофора, він продовжив свій рух, та проїхавши приблизно 30-50 метрів відчув удар в заднє ліве крило свого автомобіля. Коли він вийшов із свого автомобіля, водій автомобіля «Chevrolet Lacetti» здав назад, та об`їхавши його, став покидати місце пригоди, однак не зміг уїхати через затор.

Вважаю, що вказані пояснення, надані саме ОСОБА_3 , повністю узгоджуються з об`єктивними даними схеми ДТП, яка складена уповноваженою особою та підписана учасниками пригоди без будь-яких зауважень, зокрема щодо місця зіткнення транспортних засобів та їх розташуванняпісля зіткнення, напрямку руху, характеру та локалізації механічних пошкоджень транспортних засобів.

При цьому твердження ОСОБА_1 про відсутність його вини в ДТП спростовуються сукупністю вказаних доказів, а невизнання ним своєї вини є позицією захисту, обраною з метою уникнення відповідальності.

З огляду на викладене, приходжу до висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративного відповідальності підлягає стягненню судовий збір.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 384 грн. 20 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40-1, 124, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 384 грн. 20 коп.

Вилучене посвідчення водія - повернути власникові.

Роз`яснити, що в разі несплати штрафу в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення постанови правопорушнику, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова судді пред`являється до примусового виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя