Справа № 583/2986/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року м. Охтирка Сумської області

Суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Ярошенко Т.О., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління Державного агентства рибного господарства у Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Охтирка, Сумської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого Приватне підприємство «Славна» охоронником,

за ч.4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 19.06.2019 року близько 08:30 год. на ставку Охтирська дамба біля села Вербове Охтирського району Сумської області ловив рибу забороненим знаряддям, а саме виготовленою із промислового сіткоснастевого матеріалу сіткою. Виловив судака 9 штук, окунів 18 штук, пліток 2 штуки, карася сріблястого 5 штук, одного рака загальною вагою 4 кг 600 грам, завдавши шкоду рибному господарству на суму 5176,50 грн., порушивши пункт 3.15 Правил любительського та спортивного рибальства, тобто грубо порушив правила. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.85 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто грубе порушення правил рибальства, а саме рибальство із застосуванням заборонених знарядь лову.

Розгляд справи призначався судом на 25.07.2019 року на 08:25 год., про що ОСОБА_1 направлено судову повістку, яку він згідно довідки про причини повернення поштового повідомлення не отримав за закінченням терміну зберігання (а.с.8), в зв`язку з чим судове засідання було відкладено на 01.08.2019 року на 08:15 год., про що ОСОБА_1 направлено судову повістку, а також розміщено інформацію про розгляд справи на офіційному сайті судової влади України.

01.08.2019 року ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань від нього не надійшло.

Суд вважає, що ОСОБА_1 , будучи повідомленим про розгляд справи в установленому законом порядку через розміщення інформації про розгляд справи на офіційному сайті судової влади України, в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв від нього не надійшло. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року (справа «Пономарьов проти України») сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 в самому протоколі розписався про те, що йому повідомлено, що розгляд справи відбудеться в Охтирському міськрайонному суді. Однак, знаючи про те, що справа передана до суду, ОСОБА_1 ухиляється від отримання судових повісток. Свідоме неотримання судової кореспонденції, яка направлялася судом за адресою, вказаною в протоколі, яку ОСОБА_2 особисто повідомив провідному державному інспектору відділу охорони водних біоресурсів (вул. Широка, 11, кв.8, м. Охтирка, Сумська область) суд розцінює як зловживання особи своїми процесуальними правами, які направлені на перешкоджання здійснення своєчасного розгляду справи.

Суд вжив усіх необхідних заходів щодо повідомлення особи про час і місце судового розгляду, однак він не з`явився та доказів про поважність причин своєї неявки до суду не надав. Відповідно до положень ст.268 КУпАП визначений вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, під час розгляду яких участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, а справа про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.85 КУпАП до таких не відноситься, тому суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 . Його право при цьому не порушується, в тому числі і на захист, оскільки будучи повідомленим про розгляд справи він не з`явився, тобто уникає судового розгляду, цим самим має на меті уникнення ним адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення шляхом зволікання з розглядом справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалого судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень п.1 ст. 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

Аналіз наведених норм дає суду підстави дійти висновку, що наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд розцінює як спосіб уникнути відповідальності. Тому суд вважає можливим розгляд справи проводити у відсутність правопорушника.

Факт вчинення правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 19.06.2019 року за №000549/488, зокрема поясненнями самого ОСОБА_1 , який в графі протоколу «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» власноручно написав, що «на водоймі дамби однією сіткою з ліски довжиною 100 м вловив судака 9 штук, окуня 18 штук, карася 5 штук, пліток 2 штуки, 1 рак загальною вагою 4,600 кг», описом-оцінкою знарядь лову, іншого рибальського майна, вилучених у ОСОБА_1 19.06.2019 року, яким підтверджується, що у нього було вилучено одну сітку з ліски довжиною 100 метрів висотою 150 см, ячія 30х30 мм (а.с.2), приймальним актом №197/19 від 20.06.2019 року (а.с.3), описом об`єкту лову (добування), вилучених у ОСОБА_1 19.06.2019 року (а.с.4).

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, такими, що не викликають жодних сумнівів.

Аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 в скоєному доведена в судовому засіданні поза розумним сумнівом, так як наведені вище докази є в їх сукупності вагомими, чіткими і узгодженими між собою.

При призначенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, зокрема те, що ОСОБА_1 скоїв грубе порушення правил рибальства, тому вважає за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції статті за вказане правопорушення з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст. 40-1, 85 ч. 4, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Визнати винним ОСОБА_1 по ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.4 ст.85 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 340 (триста сорок) гривень 00 коп. в доход держави (отримувач: Охтирське УК /м. Охтирка/ 21081100, Код , Банк: Казначейство України (ЕАП), Код банку МФО 899998, р/р 8006, ККДБ 21081100, Назва ККДБ: адмінштрафи) з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, а саме сітки із сіткоснастевого матеріалу (довжиною 100 м, висотою 150 см, ячія 30х30 мм) в кількості 1 шт., яка знаходиться на складі Сумського рибоохоронного патруля за адресою: вул. Першотравнева, 29, м. Суми (приймальний акт №197/19 від 20 червня 2019 року).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в сумі 384,20 грн. на користь держави, стягувач Державна судова адміністрація України, які сплачувати на рахунок: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м. Київ/22030106 Код за Банк отримувач: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, р/о 6001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, обов`язково заповнити призначення платежу: судовий збір, пункт 5.

Постанова може бути оскаржена в Сумський апеляційний суд через Охтирський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду Т.О. Ярошенко