Справа№ 519/1172/19
П О С Т А Н О В А

13.11.19 м. Южне

Суддя Южного міського суду Одеської області Барановська З.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Южненського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

мешкає: АДРЕСА_1 ,

прибиральниця ДП « АДРЕСА_2 Південний АДРЕСА_3 -2,

за ч.1 ст. 173-2 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

24.10.2019 року о 21.00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_1 кричала та виражалась нецензурною лайкою в бік свого малолітнього сина ОСОБА_2 , 2011 р.н.. чим вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно останнього.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала та пояснила, що вона посварилася з сином на побутовому ґрунті з приводу догляду за собакою, після того як вона сказала сину, що вижене собаку, у сина почалася істерика, вона не могла його заспокоїти та не виражалась в бік свого сина нецензурною лайкою.

В судовому засіданні малолітній ОСОБА_2 в присутності матері пояснив, що мати його не ображала та не застосовувала фізичного насилля, посварилися з приводу собаки.

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, протокол про адміністративне правопорушення, суддя прийшов до висновку, що адміністративна справа у відношенні ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.п.3 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року N 2229-19 домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п.п.14 ст.1 Цього Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З матеріалів справи, особистих пояснень потерпілого та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вбачається, що не надано належних доказів вчинення домашнього насильства, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Виходячи з наведеного для кваліфікації дій правопорушника за ч.1 ст.173-2 КУпАП необхідно не тільки дії але й відповідні наслідки зазначені п.14 ч.1 ст.1 вищевказаного Закону.

Проте, у судовому засіданні будь яких підтверджень вчинення правопорушником домашнього насильства не встановлено.

За таких обставин, суддя прийшов до висновку що провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п.1 ст. 247, ст. ст. 283-284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу порушену за ч.1 ст.173-2 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 провадженням закрити, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом 10-ти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги або протесту прокурора.

Суддя Южного міського суду

Одеської області З.І.Барановська