Справа № 199/1189/19
ПОСТАНОВА

іменем України

12 березня 2019 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Щербина-Почтовик І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_2, який притягується до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

за участі:

-потерпілого ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

01.02.2019 о 01.30 годині водій ОСОБА_1 у м. Дніпрі по Донецькому Шосе, керуючи автомобілем НОМЕР_1, на парковці магазину АТБ, рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2, який стояв припаркований на стоянці. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1, був сповіщений про дату, час і місце судового розгляду справи судовими повістками, які направлялися поштою, а також телефонограмами, та через офіційний веб-сайт судової влади, тобто судом прийнято вичерпні заходи для його повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, забезпечивши можливість з'явитися до суду і висловити своє відношення до складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім вказаного, ОСОБА_1, достовірно було відомо про час і місце розгляду справи суддею, оскільки він подав до суду заяву, у якій він просив відкласти розгляд справи через хворобу. Врахувавши заяву, розгляд справи було відкладено, разом з тим, жодних доказів поважності свого незявлення до суду ОСОБА_1 не надав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є обєктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «ОСОБА_3 проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що ОСОБА_1, не зявився в судове засідання, а потерпілий ОСОБА_2 наполягав на прискоренні розгляду справи, визнано можливим розгляд справи у відсутність ОСОБА_1, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 суду пояснив, що 01.02.2019 о 01.30 годині водій ОСОБА_1 у м. Дніпрі по Донецькому Шосе, керуючи автомобілем НОМЕР_1, на парковці магазину АТБ, рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з його автомобілем НОМЕР_2, який стояв припаркований на стоянці. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. При цьому у момент ДТП саме водій ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля НОМЕР_1 у стані алкогольного спяніння та намагався втекти з місця ДТП. Працівникам поліції, що приїхали на місце ДТП, водій ОСОБА_1 говорив неправду про те, що начебто не він перебував за кермом автомобіля, про що свідчить і відеозапис.

Також, потерпілий зазначив, що ОСОБА_1 поводив себе агресивно, погрожував йому неприємностями та намагався зникнути з місця ДТП. Як наслідок відносно ОСОБА_1 було складено три протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 173 КУпАП, ст. 124 КУпАП, ст. 130 КУпАП.

Крім вказаного, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №057784 від 01.02.2019, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, зі змістом якого ОСОБА_1 був ознайомлений, але від підпису у протоколі відмовився у присутності свідків;

- схемою з місця ДТП, відповідно на якій зафіксовано, ДТП, що мала місце 01.02.2019.

- показами потерпілого ОСОБА_2, який зазначив, що саме водій ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля НОМЕР_1 та рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності скоїв зіткнення з його автомобілем НОМЕР_2;

- відеозаписом, що був наданий потерпілим ОСОБА_2, переглянутим в судовому засіданні, на якому чітко видно, що саме водій ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля НОМЕР_1

За таких обставин дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП як такі, що виразилися в порушенні учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1, ступінь його вини, враховуючи відсутність обставин, що обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти йому адміністративне стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 накласти адміністративне стягнення за ст. 124 КУпАП у виді штрафу у розмірі 20 (двадцять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 340 (триста сорок) гривень.

На підставі ст. 401 КУпАП стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В.Щербина-Почтовик

12.03.2019