Справа № 305/1552/19
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.11.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення №33/4806/647/19, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 19.08.2019.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Ніжин, Чернігівської області, мешканець АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, не одружений, молодший інспектор 2 категорії відділення інспекторів прикордонної служби "Велика бийгань" відділу прикордонної служби "Лужанка" Мукачівського прикордонного загону, в званні "молодший сержант", раніше притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-18 КУпАП із накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн. (постанова Берегівського районного суду Закарпатської області від 17.07.2019), визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті строком на 07(сім) діб.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп..

Із протоколу про адміністративне правопорушення №69 від 12.08.2019 та постанови судді від 19.08.2019 вбачається, що близько 17 год. 15 хв. 13.06. 2019, через контактний пункт "Порубне" надійшла інформація від представників прикордонної поліції Румунії щодо незаконного перетину державного кордону невідомою особою та спроби переміщення нею двох пакунків тютюнових виробів на напрямку 318-319 прикордонних знаків ділянки відповідальності відділення прикордонної служби "Ділове" відділу прикордонної служби "Ділове" Мукачівського прикордонного загону. ОСОБА_3 Єгор Миколайович проходить військову службу у ДПСУ з 10.10.2018. На посаді молодшого інспектора 2 категорії (інструктора) відділення інспекторів прикордонної служби "Ділове" (тип В) відділу прикордонної служби "Ділове" І категорії (тип Б) Мукачівського прикордонного загону проходив військову службу з 26.02.2019 по 05.07.2019. На посаді молодшого інспектора 2 категорії (інструктор) відділення інспекторів прикордонної служби «Велика Бийгань») відділу прикордонної служби "Лужанка" Мукачівського прикордонного загону проходить військову службу з 05.07.2019 по теперішній час. З 13 год. по 21 год. 30 хв. 13.06.2019 молодший сержант ОСОБА_1 виконував наказ на охорону державного кордону у прикордонному наряді "Прикордонний патруль" на напрямку 318-319 прикордонних знаків ВІПС "Ділове" ВПС

-2-

"Ділове" МПЗ та зобов"язний був дотримуватися Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Конституції України, Закону України "Про Державну прикордонну службу України", Закону України "Про прикордонний контроль". Однак, молодший сержант ОСОБА_1 в порушення норм вказаних Законів, через неналежне виконання своїх службових обов"язків, маючи об"єктивну можливість їх належно виконувати, перебуваючи в прикордонному наряді "Прикордонний патруль" у межах 318-319 прикордонних знаків ВІПС "Ділове" ВПС "Ділове" Мукачівського прикордонного загону, охорону та патрулювання вказаних прикордонних знаків, належним чином не здійснював, самовільно залишив ділянку, що охороняється та не вжив заходи щодо затримання правопорушників державного кордону, чим сприяв незаконному перетину державного кордону України групою осіб з метою незаконного переміщення ними через державний кордон України тютюнових виробів. Таким чином , ОСОБА_1 порушив правила несення прикордонної служби, а саме охорону та патрулювання вказаних прикордонних знаків належним чином не здійснював, самовільно залишив ділянку, що охороняється та не вжив заходів щодо затримання правопорушників державного кордону, чим вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді від 19.08.2019 скасувати, закриття провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-18КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги мотивує тим, що судом не дотримано вимог законодавства щодо своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, що не відповідає вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод. Також вказує, що в порушення вимог ст. ст. 277-2, 268 КУпАП, суд розглянув справу без його участі та за відсутності даних щодо належного сповіщення про дату, місце та час розгляду справи. При цьому вважає неналежним повідомленням його судом про час та місце розгляду справи шляхом надіслання СМС- повідомлення, оскільки військовослужбовцям користуватися телефонами заборонено. Крім того зазначає про помилковість висновку особи, яка складала протокол про адміністративне правопорушення та суду першої інстанції про кваліфікацію його дій за ч.2 ст.172-18 КУпАП щодо вчинення такого в особливий період, у зв»язку з тим, що особливий період відповідно до Указу Президента України № 15/2015 від 14.01.2015 «Про часткову мобілізацію» діяв з 21.01.2015 по 18.08.2015. Також вказує, що накладення судом першої інстанції найбільш суворого стягнення не відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, а також судом безпідставно визнано за обставину, що обтяжує його покарання вчинення повторно протягом року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, оскільки за вчинення такого він був піданний стягненню у виді штрафу. Вважає, що суд першої інстанції належно не виконав вимог ст. ст. 7, 245, 252, 280 щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, побудував висновки на припущеннях і недопустимих доказах, що призвело до неправильного вирішення справи.

08.11.2019 ОСОБА_1 подав до суду заяву у якій просить розглянути справу у його відсутності, вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП витзнає повністю та обіцяє більше не допускати подібних правопорушень.

Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП апеляційний суд розглядає апеляційну скаргу у відсутності правопорушника ОСОБА_1 , який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

-3-

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 172-18 КУпАП встановлено, що порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України тягне за собою накладення штрафу від сімдесяти до ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк до семи діб. Діяння, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду тягнуть за собою накладення штрафу від ста сорока п`яти до двохсот вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від семи до десяти діб.

З досліджених матеріалів справи вбачається, що факт скоєння ОСОБА_1 вищевказаного адміністративного правопорушення підтверджується: відомостями, які містяться у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення № 69 від 12.08.2019; висновком службового розслідування, проведеного з метою з`ясування обставин та причин, що сприяли вчиненню можливих правопорушень з боку військовослужбовців відділення інспекторів прикордонної служби «Ділове» (тип В) відділу прикордонної служби «Ділове» Ікатегорії (тип Б), який затверджено 28. 07. 2019; витягами з наказів № 73-ОС від 21.02.2019, № 269-ОС від 05.07.2019; копією військового квитка серії НОМЕР_1 .

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що досліджені судом докази по справі у своїй сукупності підтверджують факт вчинення молодшим інспектором 2 категорії відділення інспекторів прикордонної служби «Велика бийгань» ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.172-18 КУпАП, а саме: порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинене в умовах особливого періоду.

-4-

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо відсутності в його діянні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Наведені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі твердження про помилковість кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 172-18 КУпАП щодо вчинення правопорушення в особливий період, оскільки такий період тривав строком 210 діб, починаючи з 21.01.2015 по 18.08.2015 є неприйнятними, виходячи з таких підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період діє в Україні від 17.03. 2014, після оприлюднення Указу Президента України від 17. 03. 2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію». Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.

Указ Президента України від 26.09.2016 № 411/2016 «Про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призваних під час третьої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14.01.2015 № 15», не містить положень, які скасовують дію особливого періоду в Україні, та стосується лише проведення у вересні жовтні 2016 року звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, крім тих, які висловили бажання продовжувати військову службу.

Відповідно до положень ч. 5, ч. 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Враховуючи викладене апеляційний суд враховує сформульовану Верховним Судом правову позицію щодо тлумачення поняття "особливий період", викладену в постанові від 25.04.2018 у справі № 205/1993/17-ц (касаційне провадження № 61-1664св17), відповідно до якої установлено, що особливий період діє в Україні від 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 "Про часткову мобілізацію" (Указ № 303/2014). Також у цій справі наголошується, що Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав, відтак встановлений з 17.03.2014 особливий період в Україні не скасований та продовжує діяти.

Таким чином обставини, що виключали б провадження у справі з підстав відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не знаходять свого підтвердження, а наведені мотиви не спростовують протиправність вказаних дій ОСОБА_1 , які вчинені в умовах особливого періоду. Висновки суду першої інстанції про його винуватість відповідають фактичним обставинам справи, його дії кваліфіковано правильно.

-5-

Наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 доводи про те, що суд в порушення ч.1 ст. 268 КУпАП розглянув справу у його відсутності та не повідомив його про час та місце розгляду справи, не приймаються до уваги, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 повідомили про розгляд адміністративних матеріалів відносно нього, про що свідчить його особистий підпис в протоколі.

Згідно довідки Рахівського районного суду Закарпатської області, судом першої інстанції Хоменюку ОСОБА_4 М ОСОБА_5 направлялось SMS- повідомлення про день, час та місце розгляду, а саме 19.08.2019 на 13 год., яке було доставлено одержувачу 15.08.2019 о 14 год. 02 хв..

З урахуванням викладених обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу та своєчасно не цікавився рухом справи.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема, рішення «Пономарьов проти України» від 03.04.2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним.

За таких підстав, суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про необхідність провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому, посилання ОСОБА_6 М на розгляд справи судом першої інстанції у його відсутності враховані під час апеляційного розгляду справи, в повній мірі були надані можливості для захисту своїх прав, передбачених ст. 268 КУпАП, чим відновлено право ОСОБА_1 на участь в судовому розгляді та право на захист.

Разом з цим, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , відповідно до яких він вказує на те, що суд належним чином не обґрунтував вид та розмір застосованого стягнення, заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Застосовуючи адміністративне стягнення щодо ОСОБА_1 у вигляді арешту з утриманням на гауптвахті, суд першої інстанції прийняте рішення належним чином не мотивував. На думку апеляційного суду, судом першої інстанції не враховано позитивну характеристику ОСОБА_1 , його молодий вік, працевлаштованість.

На підставі вищевикладеного, враховуючи дані про особу правопорушника, останній вину свою визнав, про що свідчить його заява до апеляційного суду, керуючись вимогами статей 33, 34 КУпАП, враховуючи мету адміністративного стягнення, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що до ОСОБА_1 слід застосувати

-6-

адміністративне стягнення у вигляді штрафу, що в даному випадку буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів, поваги до правил співжиття, а також забезпечить запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а постанова суду першої інстанції зміні.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 19.08.2019 в частині накладення адміністративного стягнення змінити.

Застосувати до ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі ста сорока п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень.

В іншій частині постанову судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 19.08.2019 щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: