Справа № 473/4455/19
П О С Т А Н О В А

іменем України

"11" грудня 2019 р. м. Вознесенськ

Суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Зубар Н.Б., за участю секретаря судових засідань Сиверин Л.А., адвоката особи, яка притягується до відповідальності, - ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли від Вознесенського ВП ГУНП України в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Нове, Доманівського району, Миколаївської області, громадянин України, не працює, не пенсіонер, не інвалід, одружений, зареєстрований проживає за адресою: АДРЕСА_1 , протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, обліковий номер платника податків НОМЕР_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серія ОБ №031082 від 12.10.2019 року, - 12 жовтня 2019 року о 19 год. 00 хв. по вул.Ткачука в м.Вознесенську Миколаївської області водій ОСОБА_2 в порушення п. 2.5 ПДР України, керував транспортним засобом ИЖ 412 номерний знак НОМЕР_2 ИИ з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, в присутності двох свідків від продуття алкотестеру «Драгер» на місці та в лікарні відмовився. ОСОБА_2 , як зазначено в протоколі, від дачі пояснень, брати копію протоколу відмовився. У водія ОСОБА_2 посвідчення водія не вилучалось.

Згідно довідки Вознесенського ВП ГУНП України в Миколаївській області від 17.10.2019 року ОСОБА_2 отримував посвідчення на право керування транспортними засобами ВЕВ №19792 від 16.02.2008 року, крім того вказано, що в період з 12.10.2018 року по 12.10.2019 року ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності не притягувався.

Дії ОСОБА_2 особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, були кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_2 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав, пояснивши, що копію протоколу йому не пропонували отримувати, запропонували на місці продути алкотестер «Драгер», ОСОБА_2 не заперечував, але у поліції алкотестеру з собою не було, від проходження медичного огляду у лікарні відмовився, оскільки не було часу (вдома залишився син, який має інвалідність). На місці зупинки був присутній лише один свідок, іншого він не бачив.

Адвокат Баранова С.П. просив провадження закрити, так як в судовому засіданні було встановлено, що на місці зупинки поліцією його клієнта був присутній лише один свідок, який дав покази в суді. Натомість як інший свідок до суду не з`явився, надані ним поліцейському покази не підтвердив.

Співробітник поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_3 , допитаний за клопотанням адвоката, пояснив, що на номер 102 надійшло повідомлення про те, що по вулиці ОСОБА_4 їздить автомобіль, водій якого перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Він, виконуючи отримане на планшет завдання, виявив ОСОБА_2 ,, який керував транспортним засобом та мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю із ротової порожнини. В екіпажі автомобіля, на якому прибув співробітник поліції, був алкотестер Драгер, проте від продуття алкотестеру і проходження огляду у лікарні ОСОБА_2 відмовився у присутності двох свідків. Все це відбувалося у службовому автомобілі поліції, куди ОСОБА_2 сів за його запрошенням, поруч авто стояли свідки, а саме за дверима авто з боку водійського сидіння. Камера, на яку знято відео, знаходилася в службовому автомобілі. Поліцейський стверджував, що свідків відмови ОСОБА_2 від проходження огляду було двоє.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що був запрошений співробітником поліції у якості понятого для підтвердження факту відмови водія ОСОБА_2 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. Він підійшов до службового авто поліції, в якому на той момент сидів ОСОБА_2 . Коли той відмовлявся пройти огляд свідок стояв поруч вказаного авто з боку пасажирського сидіння і чув це. Поруч стояло авто, яке зупинила поліція. Стверджував, що в той момент із свідків події він був один. Таким чином на момент складання протоколу їх було троє свідок, ОСОБА_2 і співробітник поліції.

Інший свідок відмови від проходження медичного огляду водія ОСОБА_2 згідно протоколу про адміністративне правопорушення - ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, свої письмові покази до протоколу про адміністративне правопорушення - не підтвердив.

В матеріалах справи наявні письмові пояснення ОСОБА_6 від 12.10.2019 року, проте в судовому засідання вони підтверджені не були через неявку вказаного свідка до суду. Такі письмові пояснення ОСОБА_6 не можуть бути прийняті судом як належний доказ з огляду на висновок Верховного Суду, викладений в Постанові 27 червня 2019 року (справа №560/751/17, адміністративне провадження №К/9901/2047/18), згідно із яким: «26. Суд зауважує, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. 27. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами. 32. …вказані пояснення не є належними доказами правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому їх покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення».

Така Постанова Верховного Суду має обов`язковий характер для її застосування судом, оскільки згідно із ч.5 та ч.6 ст.13 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів»: «5. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. 6. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права».

Натомість як відповідно до п.4 та п.6 розділу X Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказу Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 року (який є чинним на момент розгляду справи) огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

В судовому засіданні окрім протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього матеріалів, було оглянуто відеозапис, зроблений співробітниками поліції. Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення. Суд вважає цей відеозапис недопустимим доказом, оскільки він не узгоджується із протоколом серія ОБ №031082 від 12.10.2019 року та на ньому не зафіксовано саме факт вчинення правопорушення, зокрема безпосереднє керування водієм ОСОБА_2 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, зупинку його автомобіля поліцейським, а фактично є записом складання протоколу в службовому авто поліції. Крім того, вказаний запис не зафіксував присутність свідків під час відмови водія від проходження огляду, і до того ж він зроблений в службовому автомобілі поліції.

Щодо наданої копії рапорту 12.10.2019 року на 102 було отримано повідомлення про те, що водій та пасажири на авто марки Москвич білого кольору державний номер не бачить в стані сильного алкогольного сп`яніння. Поліція прибула за викликом та склала протокол. Вказаний рапорт не є доказом вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки не містить доказів відмови водія від проходження огляду, а лише слугував підставою для складання відповідного протоколу.

Відповідно до п.2.5 постанови Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху» №1306 від 10.10.2001 року - водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено три різні склади адміністративного правопорушення, а саме: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23 грудня 2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» - якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року за №1452/735, зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 11.11.2015 року за №1413/27858 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» Розділ II. «Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів» передбачає, що:

«1. За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

2. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.

6. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви».

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. При цьому, у відповідності до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 р. та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 р. передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в ст.62 Конституції України.

Відповідно до ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки належних, допустимих та несуперечливих доказів умисного вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме його відмови від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, - суду не надано, тому на підставі положень ст.247 КУпАП провадження у справі відносно нього слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.1 ст.130, п.1 ч.1 ст.247, 283-285 КпАП України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня вручення постанови особі, що притягується до відповідальності.

Суддя Н.Б.Зубар