Дата документу 20.09.2019
Справа № 334/4987/19
Провадження № 3/334/1209/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2019 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Козлова Н.Ю., за участю прокурора Панченко В.Я., правопорушника ОСОБА_1 , захисника адвоката Руднєва О.О.,

розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженої, яка має на утриманні неповнолітню дитину, непрацюючої, до адміністративної відповідальності не притягувалася, за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 26.06.2019 року № 44-01/295/19 ОСОБА_1 , являючись особою, на яку поширюються вимоги Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон), несвоєчасно повідомила Національне агентство з питань запобігання корупції (далі НАЗК) про суттєві зміни у майновому стані у зв`язку з отриманням 01.08.2017 року доходу від продажу житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , на суму 478 939, 00 грн., яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року.

Наказом начальника Запорізької митниці ДФС від 16.02.2017 року № 71-о ОСОБА_1 була призначена на посаду головного державного інспектора сектору моніторингу ризикових операцій управління протидії митним правопорушенням Запорізької митниці ДФС, а відповідно до наказу Запорізької митниці ДФС від 17.05.2017 року № 216-о їй присвоєно спеціальне звання «Інспектор податкової та митної справи IV рангу».

Згідно наказу начальника Запорізької митниці ДФС від 05.07.2017 року № 314-о ОСОБА_1 була переведена на посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Запоріжжя-аеропорт».

Відповідно до ч.1 ст. 569 Митного кодексу України посадові особи органів доходів 1 зборів є державними службовцями.

Згідно відомостей, зазначених в особовій картці державного службовця № 225, ОСОБА_1 17.02.2017 року прийняла Присягу державного службовця.

Таким чином, відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону, ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону, а в силу вимог ст. ст. 45, 52 Закону та примітки до ст. 172-6 КУпАП є суб`єктом декларування та суб`єктом правопорушення.

В протоколі також зазначено, що ч. 2 ст. 52 Закону встановлено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Відповідно до пункту 6 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб (далі - Реєстр), уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства від 10.06.2016 року № 3 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за № 3959/29089, суб`єкти декларування письмово повідомляють Національне агентство про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другої статті 52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2017 року становив 1600 грн.

Таким чином, з 01.01.2017 суб`єкти декларування зобов`язані були повідомляти Національне агентство про суттєві зміни в майновому стані, а саме отримання доходу, придбання майна на суму, що перевищує 80000,00 грн.

Так, у розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, ОСОБА_1 відобразила отримання доходу від відчуження нерухомого майна ОСОБА_2 в розмірі 2 100 948 грн., а у розділі 14 «Видатки та правочини суб`єкта декларування» цієї ж декларації вона вказала правочин щодо припинення права власності на нерухоме мано у вигляді земельної ділянки та у вигляді житлового будинку.

Відомості про наявність у власності житлового будинку площею 304,5 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , були відображені у розділі 3 «Об`єкти нерухомості» щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 01.08.2017 року за ОСОБА_2 під номером запису про право власності 21665372 зареєстровано право власності на нерухоме майно у вигляді житлового будинку загальною площею 304,5 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу від 01.08.2017 № 1202. При цьому, у пункті 3 вказаного договору купівлі-продажу квартири зазначено, що продаж житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою; АДРЕСА_2 , вчинено за 478939,00 гри, які покупець ( ОСОБА_2 ) сплатила продавцю ( ОСОБА_1 ) в день підписання цього договору в безготівковій формі.

Таким чином, ОСОБА_1 01.08.2017 року отримала дохід від продажу вказаного житлового будинку на суму 478 939,00 гри, яка значно перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року.

Отже, вона, являючись особою на яку розповсюджується дія Закону, була зобов`язана до 24 години 00 хвилин 10.08.2017 року подати до Реєстру повідомлення про суттєві зміни в майновому стані шляхом заповнення форми повідомлення на офіційному веб-сайті Національного агентства, в зв`язку з отриманням 01.08.2017 року вищевказаного доходу від продажу зазначеної квартири на суму 478 939,00 грн.

У відповідності з даними Реєстру, суб`єкт декларування ОСОБА_1 повідомлення про суттєві зміни у майновому стані в зв`язку з отриманням 01.08.2017 року доходу від продажу житлового будинку подала до Реєстру лише 19.11.2017 року о 17 год. 52 хв. (унікальний ідентифікатор повідомлення «5аа23610-09с4-4е92-ааbd-89са57dbb29а»).

В протоколі також зазначено, що перешкод у доступі до Реєстру у неї не встановлено, а з пояснень ОСОБА_1 остання підтвердила факт отримання 01.08.2017 року доходу від продажу нерухомого майна (житлового будинку і земельної ділянки) і вказала, що приблизно через декілька днів після продажу зазначеного майна нею при складних сімейних умовах було заповнено декларацію та, як вона вважала, подане відповідне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані. Лише через декілька місяців вона випадково виявила відсутність її повідомлення про суттєві зміни у майновому стані в Реєстрі, а тому повторно подала необхідне повідомлення.

При перегляді послідовності дій користувача Реєстру, які вчинила ОСОБА_1 за період 01.08 - 20.11.2017 року встановлено, що нею лише 16.10.2017 року о 16 год. 23 хв. розпочато дії по створенню повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Разом з тим, згідно із службовою запискою керівника Управління інформаційно-аналітичних систем та захисту інформації Національного агентства від 17.04.2019 року № 71-02/7152/19, технічних несправностей та перебоїв у роботі Реєстру, які б завадили поданню документів до Реєстру у період з 01.08 по 10.08.2017 не зафіксовано.

Отже, ОСОБА_1 не вчинила належні дії з метою своєчасного надання повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, в зв`язку з отриманням 01.08.2017 року доходу на суму 478 939,00 грн.

Згідно протоколу датою вчинення нею адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією є день подачі нею повідомлення про суттєві зміни в майновому стані після закінчення визначеного Законом десятиденного терміну, тобто 19.11.2017 року, а місцем вчинення правопорушення у зв`язку з невизначеністю НАЗК вважає адресу Запорізької митниці ДФС: м. Запоріжжя, вул. Сергія Синенка, 12.

Фактичним моментом виявлення правопорушення НАЗК вважає дату з`ясування всіх необхідних даних, оскільки лише після їх отримання можливо встановити всі ознаки складу правопорушення за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто 26.06.2019 року.

Перед початком судового розгляду справи ОСОБА_1 було роз`яснено її права у відповідності до ст. 268 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що 19.06.2018 року її було запрошено до УЗЕ в Запорізькій області ДЗЕ НПУ за адресою: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 56 для надання пояснень за матеріалами перевірки дотримання Закону України «Про запобігання корупції» (каб. 319). Вона надала вичерпні пояснення старшому оперуповноваженому в ОВС УЗЕ в Запорізькій області ДЗЕ НПУ капітану поліції ОСОБА_3 з питань щодо несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни майнового стану, у зв`язку з отриманням доходів від продажу 01.08.2017 року нерухомого майна (житлового будинку і земельної ділянки).

ОСОБА_1 також показала, що 01.08.2017 року вона дійсно отримала дохід від продажу нерухомого майна (житлового будинку і земельної ділянки). На той час вона працювала, а паралельно в неї хворіла дитина, яка самостійно знаходилась вдома, доки вона була на роботі, тому лише вдома вона мала можливість подати декларацію лише після того як дитина засне. Наприкінці робочого дня у неї накопилась втома, проте вона заповнила декларацію про зміни майнового стану та здійснивши усі необхідні дії у власному електронному кабінеті, була впевнена, що декларацію нею подано своєчасно, тобто до 11.08.2017 року. Лише через декілька місяців, випадково дізналась про відсутність декларації на сайті НАЗК, у зв`язку з чим подала її повторно. Умислу на неподання зазначеної декларації вона не мала, оскільки була обізнана про адміністративну відповідальність.

ОСОБА_1 також пояснила, що 12.06.2019 року, їй зателефонували з номера НОМЕР_1 , представившись співробітниками НАЗК, повідомили про наявність запрошення до НАЗК за адресою: м. Київ, бульвар Дружби Народів, 28, 6 поверх, каб. 609, 12.06.2019 о 12.00 год. Також по телефону їй було повідомлено що таке запрошення було направлене їй в електронному вигляді та поштою. Проте, останніх вона не отримувала, а згодом надала пояснення до НАЗК в електронному вигляді.

Прокурор Панченко В.Я. в судовому засіданні висловила думку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, зокрема, зазначила, що матеріалами адміністративного протоколу підтверджується несвоєчасність подання на офіційному веб-сайті НАЗК декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування про суттєві зміни в майновому стані. Вважала, що співробітниками НАЗК не порушені строки подання вищезазначеного адміністративного протоколу до суду, а також правильно визначені місце вчинення адміністративного правопорушення, дата його вчинення та фактичний момент його виявлення. Просила призначити ОСОБА_1 мінімальне покарання в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Захисник адвокат Руднєв О.О. повністю підтримав позицію ОСОБА_1 , заперечуючи проти адміністративного протоколу, та зауважив, що ОСОБА_1 не мала прямого умислу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6, який є обов`язковою ознакою для наявності його складу, а також вважав, що строки притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбачені ч. 3 ст. 38 КУпАп, закінчилися. У зв`язку з цим та на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП просив закрити провадження по даній адміністративній справі без встановлення вини ОСОБА_1 .

Заслухавши доводи прокурора, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, її захисника, дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно ч. 2 ст.7, ст. 245 та ст. 280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи. Постанова суду, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена відповідальність. Склад адміністративного правопорушення складає: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.

Згідно ч. 3 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення цей строк закінчився, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Частиною другою статті 172-6 КУпАП передбачена відповідальність особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

Аналізуючи дану норму закону, суд приходить до висновку про те, що диспозицією даної статті передбачено сама несвоєчасність повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Саме поняття «несвоєчасність» означає як таке, що відбувається або здійснюється не тоді, коли потрібно, не в свій час.

Таким часом Закон України «Про запобігання корупції», зокрема ч. 2 ст. 52, визначає 10-ти денний строк, а саме, у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

За загальним правилом строк - це певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_1 вчинила угоду відчуження нерухомості 01.08.2017 року. 02.08.2017 року з 00.00 год. починає відлік 10-ти денний строк, визначений ч. 2 ст. 52 Закону, який закінчився у 00.00 год. 11.08.2017 року. Таким чином, суд вважає що датою вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП є початок доби 12.08.2017 року.

У зв`язку з цим доводи прокурора про дату вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення - 19.11.2017 року, тобто дата подання кінцевого варіанту декларації про зміни у майновому стані, суд вважає необґрунтованими, оскільки вони суперечать конструкції норми, закріпленої у ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Суд не погоджується з доводами сторони захисту стосовно фактичного моменту виявлення правопорушення, зокрема 19.06.2018 року, коли ОСОБА_1 була викликана до УЗЕ в Запорізькій області ДЗЕ НПУ для надання пояснень з приводу несвоєчасного повідомлення НАЗК про зміни у майновому стані, оскільки окрім пояснень ОСОБА_1 та її захисника, матеріали справи інших доказів не містять.

Разом з тим, в матеріалах справи є запит НАЗК про надання інформації на адресу ОСОБА_1 від 21.03.2019 року № 44-01/21705/19 (а.с. …), з якого фактично вбачається факт несвоєчасного повідомлення НАЗК про зміни в майновому стані.

Таким чином, суд вважає фактичним моментом виявлення правопорушення дату запиту НАЗК про надання інформації 21.03.2019 року, і зв`язку з цим не приймає доводи прокурора про дату складання адміністративного протоколу 26.06.2019 року.

Із системного аналізу наданих НАЗК матеріалів та інших обставин справи, суд приходить до висновків про те, що оскільки на момент розгляду справи судом строки, передбачені ч. 3 ст. 38 КУпАП, закінчилися, провадження в ній підлягає закриттю.

Крім того, пункт 7 ст. 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення. Формулювання абзацу першого ст. 247 КУпАП дозволяє дійти висновку, що встановлення юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (ст. 280 КУпАП), у тому числі, й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами ст. 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.

Наявність або відсутність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення. Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», ч. 2 ст. 172-6, ст. 38, п. 7 ст. 247, ст.ст. 280, 283-285 КУпАП,

УХВАЛИВ :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-6 КУАП закрити у зв`язку із закінченням строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 КпАП України та ч.1 ст. 287 КпАП України.

Суддя Н.Ю.Козлова