Провадження №3/760/3670/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 року Соломянський районний суд м. Києва

В складі: судді - Педенко А.М.
за участі: секретаря Черевач І.І.
прокурора Касяненко Д.М
особи, що притягується до
адміністративної відповідальності - ОСОБА_1
захисника Стригун М.А.

розглянувши матеріали, що надійшли з військової прокуратури Київського гарнізону, про притягнення до адміністративної відповідальності командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, полковника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 будучи командиром військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, у порушення вимог п.п. 9, 11, 12, 16, 58, 67 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», нехтуючи своїми службовими обов`язками, 03.04.219 року недбало поставився до військової служби в умовах особливого періоду, що виразилось у несвоєчасному повідомленні про надзвичайну подію до Військової прокуратури Київського Гарнізону, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
ОСОБА_1 суду пояснив, що він займає посаду командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.
03.04.2019 року близько 19-00 год., в телефонній розмові начальник медичної служби частини ОСОБА_2 повідомив про те , що до нього прибув солдат ОСОБА_3 , який скаржиться на біль в животі та повідомив, що вдарився шваброю. Також ОСОБА_2 повідомив, що солдата необхідно доставити до медичного закладу для огляду кваліфікованого спеціаліста. Ним як командиром військової частини, було затверджено позицію начальника медичної служби ОСОБА_2 доставити солдата ОСОБА_3 до лікарні. Близько 21-00 год., також у телефонному режимі отримав повідомлення про попередній діагноз солдата надрив селезінки. Отримавши дану інформації ним було прийнято рішення про початок проведення службового розслідування. В подальшому близько 23-00 год. Начальник медичної служби ОСОБА_2 повідомив, що в результаті оперативного лікування солдату видалили селезінку.
04.04.2019 року близько 12-30 год., після встановлення обставин травмування солдата, ним було надано вказівку підлеглим, про готування повідомлення про подію яка сталась, до військової прокуратури та до державного бюро розслідувань. Повідомлення було відправлено до військової прокуратури 04.04.2019 року о 13-03 год. Не вбачає в своїх діях порушення, адже повідомлення було направлено одразу після з`ясування всіх обставин події , хоча він має на це строк у 24 години , а до цього часу не було підстав вважати випадок надзвичайним .
Захисника ОСОБА_1 адвокат Стригун М.А., підтримав позицію свого довірителя та просив суд звернути увагу на ту обставину, що відомості в ЄРДР були внесені 04.04.2109 року відповідно до повідомлення командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України. Складено протокол № 30 від 08.04.2018 року, хоча подія відбулась 03.04.2019 року, а також у формулюванні правопорушення, не зрозуміло, що саме порушив командир військової частини ОСОБА_1 , не зазначено місце вчинення правопорушення. Вважає, що командиром ОСОБА_1 не вчинялось правопорушення, він діяв відповідно до свої повноважень та вчасно , а тому просив суд закрити провадження в праві про адміністративне правопорушення за відсутності в діях командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_1 , події та складу адміністративного правопорушення.
Дослідивши докази по даному матеріалу ,вислухав свідків , суддя приходить до наступного.
Свідок в суді - капітан ОСОБА_4 пояснив, що він проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України, є командиром 1 патрульної роти.
03.04.2019 року , близько 18-00 год., він поставив завдання своєму підлеглому солдату ОСОБА_3 , про необхідність наведення порядку у розташуванні. Солдатом було виконано своє завдання неналежним чином, тому він його викликав до свого службового кабінету, спілкувався з ним по питаннях щодо військової служби, тому що цим солдатом не вперше неналежним чином виконуються поставлені перед ним завдання.
Під час їх спілкування до кімнати зайшов старший сержант ОСОБА_5 , якому він дав вказівку провести бесіду з солдатом ОСОБА_3 з приводу належного несення служби. Під час їх спілкування, ОСОБА_5 було нанесено удар ОСОБА_3 в корпус , однак він не подумав ,що це може мати серйозні наслідки. Він запитав у ОСОБА_3 про його стан здоров`я і той повідомив, що все добре. Однак з часом солдату ОСОБА_3 став себе гірше почувати,скаржився нас біль у животі.
Він викликав фельдшера військової частини ОСОБА_6 і той оглянув солдата, прийняв рішення
йти до медичної частини.
В медичній частині під час огляду солдата начальником медичної служби ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 повідомив, що в частині наткнувся на швабру, тому відчуває біль в животі. Після
огляду , ОСОБА_2 повідомив, що солдата необхідно везти до найближчого медичного закладу для
здійснення рентген огляду.
Також в подальшому він проводив опитування старшого сержанта ОСОБА_5 і той заперечував
здійснення ним по відношенню до солдата ОСОБА_3 , неправомірних дій.
Тим більше,що навіть після проведення хірургічного втручання солдату ОСОБА_3 , останній
продовжував стверджувати, що наштовхнувся на швабру.
Також свідок суду повідомив, що повідомляти про подію, що сталася командира військової
частини він не зобов`язаний, бо це не входить до його службових обов`язків.

Свідок - капітан ОСОБА_6 суду пояснив, що проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України, він є фельдшером військової частини. 03.04.2019 року близько 19-00 год., йому зателефонував командир 1 патрульної роти капітан ОСОБА_4 та повідомив, що до нього звернувся солдат ОСОБА_3 з скаргами на гострий біль в області живота та погіршенням стану здоров`я. Оглянувши солдата, який повідомив, що наткнувся на швабру, він не виявив жодних ушкоджень, а тому прийняв рішення про супроводження останнього до медичного пункту для проведення ретельнішого огляду начальником медичного пункту ОСОБА_2 . Після проведення огляду , ОСОБА_2 повідомив, що необхідно везти солдата до медичного закладу для проведення рентген огляду. Вони поїхали до найближчого медичного закладу і згодом їх повідомили, що у ОСОБА_3 , розрив селезінки та необхідне термінове оперативне втручання. Про подію, що сталась він нікому з командування не повідомляв, це не входить до його службових обов`язків.
Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що він проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України і є командиром батальйону.
03.04.2019 року після 18-00 год., йому зателефонував начальник медичного пункту ОСОБА_2 , та повідомив, що солдат ОСОБА_3 прийшов до медичної частини з скаргами на біль у животі через нібито удару шваброю. Прибувши до медичної частини, ОСОБА_3 йому пояснив, що було поставлено завдання прибрати у частині, під час виконання даного завдання вдарився об швабру. У начальника медичного пункту ОСОБА_2 , виникли сумніви з приводу такого отримання механізму отримання ушкодження однак солдат продовжував стверджувати, що удар отримав саме від швабри. Близько 19-00 год., він разом з начальником медичного пункту ОСОБА_2 , доповіли командиру частини про те, що у солдата ОСОБА_3 падає тиск і його потрібно терміново везти до лікарні , на що командир сказав, робити все, щоб врятувати солдата. Він не знав як і куди відвезли солдата ОСОБА_8 і наступного дня дізнався, що солдату було зроблено операцію та видалено селезінку. Про нестатутні відносини між солдатом ОСОБА_3 та старшим сержантом ОСОБА_5 він дізнався вже 04.04.2019 року.
Свідок - майор ОСОБА_2 суду пояснив, що він проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України і є начальником медичного пункту.
03.04.2019 року близько 18-30 год., до медичного пункту звернувся солдат ОСОБА_3 , в супроводі фельдшера військової частини, капітана ОСОБА_6 , з скаргами на біль в животі. Солдат повідомив, що біль виник після удару шваброю, на яку він наступив. Видимих пошкоджень на тілі солдата виявлено не було, однак стан його здоров`я стрімко погіршувався. Тому ним було прийнято рішення, доповісти командиру частини про погіршення стану здоров`я солдата та необхідністю доставити до медичного закладу для ретельнішого обстеження. Солдат службовим автомобілем був доставлений до Київської міської клінічної лікарні №17 ним та капітаном ОСОБА_6 .
В лікарні вони не повідомляли, що потерпілий є військовослужбовцем.
Лікар, який оглянув ОСОБА_3 , повідомив, що у нього надрив селезінки та необхідне термінове оперативне втручання. Медсестра запитувала, чи знають вони обставини вчинення травми і, вони повідомили те, що знали зі слів ОСОБА_3 .
Після проведеного хірургічного втручання лікарю повідомив, що пацієнт, це солдат строкової служби, а своєму керівництву доповів про проведену операцію.
Рішення про транспортування солдата до Київської міської клінічної лікарні №17, а не до військового госпіталю, приймав він, оскільки у госпіталі не має апарату УЗД, який на той час потрібен був для проведення огляду та був лише черговий лікар, профільного спеціаліста вже в той час не було на місці. Того ж дня, ввечері, капітан ОСОБА_4 йому повідомив, що травмування солдата ОСОБА_3 могло відбутись через бійку в казармі, однак 03.04.2019 року він про це нікому не доповідав.
Свідок - полковник ОСОБА_9 суду пояснив, що він проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України і є заступником командира військової частини НОМЕР_1 по роботі з особовим складом.
03.04.2019 року близько 19-00 год., начальник медичного пункту ОСОБА_2 , доповів командиру частини ОСОБА_1 , про травмування солдата ОСОБА_3 , нібито останній отримав удар в живіт наступивши на швабру при здійсненні прибирання в казармі .
Командиром частини було прийнято рішення про направлення солдата до медичного закладу та про проведення службового розслідування, яке було доручено проводити йому. Солдата до медичного закладу супроводжували фельдшер та начальник медичного пункту. ОСОБА_3 весь час стверджував, що у частині наступив на швабру, однак після проведеного оперативного втручання та видалення селезінки було зрозуміло, що травмування відбулось іншим шляхом.
04.04.2019 року близько 11-30 год., він зміг поспілкуватись з солдатом, від якого дізнався, що травмування відбулось у зв`язку з нестатутними відносинами,його вдарив інший військовослужбовець, про що одразу доповів начальнику військової частини.
Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що з 26.10.2018 року він проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
03.04.2019 року він перебував в приміщенні канцелярії військової частини. Коли до канцелярії зайшов капітан ОСОБА_4 , то віддав йому наказ відтискатись від підлоги, а коли він приступив до виконання наказу ,то в приміщення зайшов і старший сержант ОСОБА_5 ,.
Коли він піднявся ,то старший сержант ОСОБА_5 наніс йому удару в область живота кулаком , а потім вдарив ще раз , в інший бік.
Після цього він пішов до магазину, однак дорогою йому стало погано, і капітан ОСОБА_4 дозволив йому піти полежати в казармі. Однак йому ставало гірше і його відвели до медичного пункту,де капітан ОСОБА_4 сказав,що нібито він наштовхнувся на швабру і тому він вирішив підтверджувати цю версію. Начальник медичного пункту майор ОСОБА_2 , не повірив у історію зі шваброю ,йому зробили укол та сказав, що потрібно їхати до лікарні. Він пропонував поїхати до військового госпіталю, однак його перевдягли у цивільний одяг , який йому не належить та повезли до лікарні. У Київській міській клінічній лікарні №17, вони представилися будівельниками, а він не говорив, що є військовослужбовцем, бо боявся за своє життя.
Про те, що він військовий повідомив вже після проведеного оперативного втручання. Наступного дня до нього у лікарню приходив полковник ОСОБА_9 , якому він спочатку також правди не говорив, бо відходив від наркозу, але згодом визнав ,що його вдарив сержант.
Командир частини до лікарні не приходив і з ним особисто не спілкувався. На даний час він комісований з військової частини та проходить лікування.
Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що 08.04.2019 року ним було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, відносно командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_1 . Підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення було несвоєчасне повідомлення про надзвичайну подію до Військової прокуратури Київського Гарнізону. Оскільки про надзвичайну подію у виді травмування солдата строкової служби ОСОБА_3 , та проведення оперативного втручання з видалення солдату селезінки командир військової частини дізнався 03.04.2019 року, а повідомив про цю події військову прокуратуру Військової прокуратури Київського Гарнізону лише 04.04.2019 року о 13-03 год., що суперечить вимогам інструкції про порядок подання повідомлень про правопорушення, надзвичайні події та дисциплінарні проступки в Національній гвардії України та їх облік від 30.05.2017 року № 333. Щодо обставини про зазначення дати складання протоколу 08.04.2018 року пояснив, що це технічна помилка та просив суд врахувати, що вірною є дата складання протоколу 08.04.2019 року.
Прокурор Касяненко Д.М., складений протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , вважала таким, що відповідає вимогам законодавства, вину ОСОБА_1 вважає доведеною наданими суду доказами. Стверджувала, що командиру ОСОБА_1 , про надзвичайну подію стало відомо 03.04.2019 року і він повинен був негайно про це повідомити , однак повідомлення у військову прокуратуру надійшло лише 04.04.2019 року о 13-03 год., але на той прокуратура вже була обізнана про подію від працівників лікарні . Просила суд визнати командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_1 , винуватим у порушення ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Згідно ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган(посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, свідків, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення суд, вбачає в діях командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, ОСОБА_1 , склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, тобто недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.

Відповідно до п.п. 2.1 п. 2 Інструкції про порядок подання повідомлень про правопорушення, надзвичайні події та дисциплінарні проступки в Національній гвардії України та їх облік від 30.05.2017 року № 333, повідомлення про травмування військовослужбовця, подаються посадовими особами в поряду підлеглості та по лінії чергової служби негайно після отримання інформації або виявлення таких фактів.
З наданих суду документів та пояснень свідків, суд вбачає, що інформацію щодо травмування солдата ОСОБА_3 командир військової частини отримав 03.04.2019 року, однак повідомлення про подію, що сталась було направлено тільки 04.04.2019 року о 13-03 год., що порушує вимоги Інструкції про порядок подання повідомлень про правопорушення, надзвичайні події та дисциплінарні проступки в Національній гвардії України та їх облік від 30.05.2017 року № 333.
Посилання правопорушника на те,що ця подія не носила характеру надзвичайної , суд оцінює критично , оскільки одразу було зрозуміло начальнику медчастини та іншим військовослужбовцям ,що мало місце нестатутні відносини , про що також свідчить намагання приховати факт того ,що ОСОБА_3 є військовослужбовцем і поміщення його у цивільному одязі у звичайний лікувальний заклад , а не у госпіталь ,як це передбачено.

Намагання приховати подію командуванням військової частини також свідчить позиція керівництва щодо підтримання неправдивої версії щодо механізму отримання солдатом ушкодження , хоча безпосередній начальник солдата - ОСОБА_4 був присутній в момент отримання ним удару від сержанта ОСОБА_11 .

Щодо зазначеної дати складання протоколу 08.04.2018 року, то суд не вбачає в цьому суттєвого порушення, яке може вплинути на суть протоколу і вважає це технічною помилкою при складанні протоколу, а вірною слід вважати дату складання протоколу 08.04.2019 року , про що свідчить і факт отримання ОСОБА_1 саме в цей день копії протоколу .

А тому, зважаючи на вищезазначене винність ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , поясненнями ОСОБА_1 .

Однак, відповідно до ст. 38 КУпАП, якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду, адміністративне стягнення може бути накладене не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Встановлено, що правопорушення ОСОБА_1 було вчинено 03.04.2019 р., тобто на момент розгляду справи строки, передбачені статтею 38 КУпАП закінчились, тому суддя приходить до висновку про закриття провадження в справі згідно п. 7 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 9, 38, 172-15 ч. 2, 247 п. 7, 251 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, полковника ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, полковника ОСОБА_1 , за ч. 2 ст. 172-15, КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 10 днів з моменту винесення.

Суддя: