Справа № 603/576/19
Провадження № 3/603/221/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" вересня 2019 р. м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Гудкова Ю. Г. ,

розглянувши матеріали, які надійшли від Монастириського відділення поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонер,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Монастириським відділенням поліції Теребовлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на адресу Монастириського районного суду Тернопільської області після дооформлення направлено матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР №054920 від 17.09.2019 року ОСОБА_1 15.09.2019 року приблизно о 07 год 00 хв порушила ст. 150 Сімейного кодексу України, а саме ухилялася від виконання своїх обов`язків щодо забезпечення належним доглядом свого неповнолітнього внука ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , учня 10 класу Монастириської ЗОШ, який 15.09.2019 року приблизно о 07 год 00 хв виліз на телевізійну вишку, що могло зашкодити його життю та здоров`ю.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що вживає заходів для належного виховання онука. Ствердила, що він завжди поводить себе добросовісно, займається спортом, за що неодноразово нагороджений грамотами, позитивно характеризується, не порушує громадського порядку. Про те, що її онук 15.09.2019 року виліз на телевізійну вишку, щоб зробити фотографію, вона не знала.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У силу положень ст. ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідальність за ч.1 ст. 184 КУпАП настає в разі ухилення батьків або осіб, що їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Об`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Як випливає із змісту вищевказаної норми закону, дане правопорушення повинно носити системний характер.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року (із змінами та доповненнями) передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ч.4 ст.155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Положенням ст. 150 Сімейного кодексу України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, зокрема:

1. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

2. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

3. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

4. Батьки зобов`язані поважати дитину.

5. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

6. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини.

7. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Таким чином, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні, одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_1 є бабусею неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування.

Батьками неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що вбачається із ксерокопії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 12.02.2004 року.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що у даний період батьки неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувають за межами України.

Однак вищевказане не свідчить про те, що ОСОБА_1 є опікуном неповнолітнього ОСОБА_2 .

Окрім того, правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП, повинно носити системний характер.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР №054920 від 17.09.2019 року, викладена фабула адміністративного правопорушення, що ставиться у провину ОСОБА_1 , не відповідає диспозиції ч.1 ст. 184 КУпАП.

Окрім цього, наведені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, а саме те, що неповнолітній виліз на телевізійну вишку, що могло зашкодити його життю чи здоров`ю, не може бути достатньою підставою для висновку про те, що ОСОБА_1 ухиляється чи не виконує обов`язки по вихованню внука.

У матеріалах справи відсутні будь-які дані на підтвердження невиконання ОСОБА_1 обов`язку щодо забезпечення необхідних умов виховання свого онука, не піклування про його здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, не створення належних умов для його розвитку.

Відповідно до положень, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Під час розгляду справи встановлено, що неповнолітній позитивно характеризується по місцю навчання (характеристика видана Монастириською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів).

На підтвердження належної поведінки свого внука ОСОБА_1 долучила ксерокопії грамоти Комітету фізичної культури і спорту виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 04.01.2016 року, якою нагороджено ОСОБА_2 за ІІІ місце в різдвяних спортивних іграх та забавах 2016, грамоти з чемпіонату «Street Workout» за І місце в номінації «Віджимання від землі на максимальну кількість раз» та за ІІ місце в номінації «Підтягування на максимальну кількість раз».

Окрім того, неповнолітній ОСОБА_2 брав участь в олімпійському дні, який проводився під егідою Національного олімпійського комітету України, про що видано сертифікат про нагородження за І місце у «Street Workout», проходив навчання у ІІ літній школі «Лідер права 2019» юридичного факультету Тернопільського національного економічного університету та рекомендований до вступу, за період навчання у 9 класі ним не пропущено жодного навчального дня, що вбачається з даних табелю успішності Монастириської ЗОШ І-ІІІ ступенів.

Вищенаведене свідчить про належне виховання неповнолітнього ОСОБА_2 .

Згідно ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 252 КУпАП докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

З письмових пояснень неповнолітнього ОСОБА_2 від 16.09.2019 року вбачається, що він разом зі своїми друзями 15.09.2019 року приблизно о 06 год 30 хв поїхали на велосипедах у сторону с. Григорів Монастириського району Тернопільської області, де побачивши гарний краєвид, вирішили зробити фотографію на вишці, на яку потрапили, перелізши огорожу. Фотографії містяться в матеріалах справи.

Аналогічні пояснення додані до протоколу про адміністративне правопорушення, одержані від ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 .

Згідно долученої до матеріалів справи інформаційної відповіді Тернопільської філії Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення Адміністрації державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України №654-12-32/22 від 18.09.2019 року, на даний час з вежі РРС Монастириська програми телебачення не транслюються.

Площа телевізійної вишки РРС Монастириська огороджена, проте попереджувальних знаків з приводу загрози небезпеки, заборони проникнення на територію, не містить, що вбачається з фотокопій, наданих у судовому засіданні ОСОБА_1 .

Таким чином, сукупністю зібраних та досліджених судом доказів не доведена наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а тому суд прийшов висновку, що провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ГР №054920 від 17.09.2019 року.

Керуючись ст.ст. 247, 252, 256, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя Ю.Г.Гудкова

Суддя: Ю. Г. Гудкова