490/8650/19 05.11.2019
н/п 3/490/2910/2019
Справа № 490/8650/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 листопада 2019 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Гречана С.І., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого ОСОБА_1 , розглянувши справу про притягнення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),-

в с т а н о в и в :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №295130, 20 вересня 2019 року о 11 год. 55 хв. ОСОБА_2 в м. Миколаєві, по вул. Маршала Василевського, керуючи автомобілем Kia Magentis, державний номерний знак НОМЕР_2 , при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Погранична, не надав переваги в русі автомобілю Volkswagen, державний номерний знак НОМЕР_3 , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення. При дорожньо-транспортній пригоді (далі-ДТП) обидва автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п. 2.3б, 16.11 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_2 у судовому засіданні вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав, суду пояснив, що 20 вересня 2019 року о 11 год. 55 хв. він, керуючи автомобілем Kia Magentis, державний номерний знак НОМЕР_2 , в м. Миколаєві, по вул. Маршала Василевського, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Погранична, зупинився, щоб пропустити автомобілі, які рухались по головній дорозі по вул. Погранична в напрямку пр. Миру і пропустив один автомобіль. Після цього, переконавшись, що відстань до іншого автомобіля була достатньо великою для здійснення переїзду, ОСОБА_2 почав переїжджати перехрестя. В цей момент він відчув потужний удар у правий бік автомобіля, від якого його автомобіль продовжив самовільний рух відкинуло на паркан.

Потерпілий ОСОБА_1 суду пояснив, що саме ОСОБА_2 є винуватцем ДТП, оскільки останній рухався другорядною дорогою та не виконав при виїзді на головну вимоги дорожнього знаку "Дати дорогу", чим порушив п. 16.11. ПРД України.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов наступного.

Відповідно до п. 1.1. Загальних положень Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (з відповідними змінами), ці правила відповідно до закону "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Виконання учасниками дорожнього руху приписів зазначених Правил дорожнього руху є запорукою безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту.

Відповідно до п.п. "б" п. 2.3. Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміни, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до вимог п. 16.11 ПДР України на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорогі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

За порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна передбачена адміністративна відповідальність відповідно до ст. 124 КУпАП.

Із схеми місця ДТП та запису події з відеореєстратора вбачається, що перед зіткненням автомобіль Kia Magentis, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , виїжджаючи з другорядної дороги на перехресті, перетинав вул. Пограничну. З огляду на те, що наближаючись до перехрестя, водій ОСОБА_2 , що також слідує із запису, об`єктивно міг бачити автомобіль Volkswagen, який рухався по головній дорозі і наближався до даного перехрещення проїзних частин, маючи при цьому перевагу руху, розпочав рух на відстані до автомобіля Volkswagen, яка була недостатньою для безперешкодного проїзду ним перехрестя.

Отже, приймаючи до уваги, що зіткнення між транспортними засобами відбулося в межах перехрестя, прихожу до висновку, що в даному випадку водій ОСОБА_2 не виконав вимог п. 16.11 ПДР України і такі його дії перебувають у прямому причинному зв`язку з наслідками ДТП у вигляді пошкодження транспортних засобів.

Досліджуючи дані щодо руху автомобіля Volkswagen безпосередньо перед зіткненням з автомобілем Kia Magentis, які зафіксовані на записі з відеореєстратора, також можна дійти висновку, що водій цього автомобіля ОСОБА_1 не дотримався вимог п. 18.4 ПДР України - проїзд пішохідних переходів і зупинок транспортних засобів ПДР України, оскільки перед нерегульованим пішохідним переходом не зменшив швидкість та не зупинився в той час, коли інший автомобіль зупинився для надання дороги пішоходу. ОСОБА_1 мав продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека. Водночас ПДР України не зобов`язували ОСОБА_1 надати перевагу в русі водію ОСОБА_2 .

Враховуючи викладене, слід зазначити, що пояснення водія ОСОБА_2 спростовуються поясненнями потерпілого та сукупністю інших доказів у справі, зокрема, даними у протоколі про адміністративне правопорушення, схемі місця ДТП та записі з відеореєстратора.

За такого, суд сприймає показання особи, що притягується до адміністративної відповідальності лише як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, оскільки з наведених доказів в їх сукупності, вимог Правил дорожнього руху ОСОБА_2 не дотримався, що призвело до зіткнення автомобільних засобів та спричинення їм механічних ушкоджень, вказані винні дії останнього й утворюють склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до ст.ст. 33-35 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

З урахуванням наведеного вище вважаю, що штраф у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян є необхідним і достатнім стягненням за вчинення ОСОБА_2 зазначеного вище правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, 283, п.1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суддя-

п о с т а н о в и в :

За вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень, що підлягає перерахуванню до місцевого бюджету Центрального району на розрахунковий рахунок № 4001, Миколаївське ГУК/Микол.обл./21081300, МФО: 899998, код 37992030.

На підставі ст. 40 - 1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_2 в рахунок сплати судового збору у провадженні по цій справі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп., що підлягає перерахуванню до ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, на розрахунковий рахунок № НОМЕР_4 , код отримувача 37993783, банк Казначейство України (ЕАП), МФО 22030106, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва.

Суддя С.І. Гречана