Справа № 352/1220/19
Провадження № 33/4808/371/19
Категорія ст. 124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Гургула В. Б.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 06.09.2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124, 122-4 КУпАП з накладенням стягнення на підставі ст. 36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень, -

ВСТАНОВИВ :

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить, постанову суду скасувати та закрити провадження по справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, оскільки суд першої інстанції: 1) не роз`яснював йому передбачені законом права; 2) не оголосив зміст протоколу; 3) не досліджував докази; 4) проігнорував його пояснення та подані ним фотографії в частині наявності пошкоджень на автомобілях; 5) не встановив які саме пункти ПДР України ним були порушені; 6) не дав жодної оцінки поясненням свідка очевидця ОСОБА_3 , яка була в якості пасажира в його автомобілі. Апелянт стверджує, що він не зміщував автомобіль після зіткнення. Вважає винуватим у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди іншого учасника пригоди ОСОБА_2

Постановою судді встановлено, що ОСОБА_1 07.06.2019 року в 13-20 год. по вул. Галицька в с. Ямниця керував транспортним засобом Renault Kangoo, АТ8698ВЕ, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем ЗАЗ TF698, НОМЕР_1 , який рухався попереду та здійснював поворот ліворуч з крайньої правої полоси. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. ОСОБА_1 будучи учасником ДТП до приїзду працівників поліції змістив свій транспортний засіб.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, ОСОБА_2 роз`яснені права, передбачені ст. 269 КУпАП.

Учасники судового провадження, заявили клопотання про долучення до матеріалів провадження фотознімків з наявними ушкодженнями на транспортних засобах та постанову судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 06.09.2019 року відносно ОСОБА_2 , які задоволені.

Під час апеляційного розгляду:

- апелянт ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив постанову суду скасувати, оскільки вважав винуватим у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди іншого учасника пригоди ОСОБА_2 ;

- потерпілий просив постанову суду залишити без змін.

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково, постанову місцевого суду скасувати, прийняти нову, з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За вимогами ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом; враховуючи положення ст. 245 КУпАП, відповідно до якої одним із завдань в справах про адміністративні правопорушення є об`єктивне з`ясування обставин справи та відповідно до ст. 248 КУпАП.

Вважаю, що судом першої інстанції, під час розгляду справи, не було належним чином з`ясовано всіх необхідні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, відповідно до ст. 280 КУпАП, внаслідок чого постанова судді є передчасною.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

В своїй апеляційні скарзі апелянт наголошує на тому, що в суді першої інстанції йому не були роз`яснені права, зокрема права на захист, не дослідженні докази, не надано їм належної оцінки, тобто не повно з`ясовані всі обставини події.

Вважаю вказані доводи апелянта слушними, оскільки матеріали провадження не містить жодних відомостей з приводу роз`яснення особі, що притягається до адміністративної відповідальності вимог, передбачених ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, як того вимагає ст. 279 КУпАП.

Наведені вище порушення, допущені судом першої інстанції, є істотними, та є безумовною підставою до скасування судового рішення.

Враховуючи зазначене вище, доходжу висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , суд першої інстанції не дотримався вимог ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП про всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення, у зв`язку із чим постанова судді як незаконна та передчасна підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приймає нову постанову.

Дослідивши зібрані по справі докази, а також з`ясувавши всі обставини у справі, заслухавши пояснення сторін, доходжу наступного висновку.

З протоколів про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №051684 від 07.06.2019 року та серії ДПР18 №051685 від 07.06.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 пред`явлено обвинувачення у порушення ним п. 12.1, п. 13.1 за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП, та у порушення п. 2.10 «а», «в» за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП, а саме у тому, що він 07.06.2019 року в 13-20 год. по вул. Галицька в с. Ямниця керував транспортним засобом Renault Kangoo, АТ8698ВЕ, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем ЗАЗ TF698, НОМЕР_1 , який рухався попереду та здійснював поворот ліворуч з крайньої правої полоси. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. ОСОБА_1 будучи учасником ДТП до приїзду працівників поліції змістив свій транспортний засіб (а.п. 1, 2).

Під час апеляційного перегляду, особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав, стверджував, що ДТП сталась внаслідок того, що саме ОСОБА_2 , здійснював маневр лівого повороту з крайньої правої смуги дороги, чим допустив порушення ПДР України, внаслідок чого здійснив зіткнення та спричинив пошкодження транспортних засобів. ОСОБА_1 стверджував, що він рухався зі швидкістю 70-80 км/год, та після зіткнення застосував гальмування та зупинив автомобіль саме в тому місці, де вказано на схемі. Місце ДТП не залишав.

Потерпілий ОСОБА_2 , що є другим учасником вказаної дорожньо-транспортної пригоди та водієм транспортного засобу ЗАЗ ТF 698, заперечував з приводу вказаних вище пояснень ОСОБА_1 Стверджував, що в діях ОСОБА_1 також є порушення вимог ПДР України, а тому він також є винуватим у вчиненні вказаної ДТП.

До справи долучені пояснення водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з яких вбачається, що у вчиненні ДТП вони обвинувачують один одного (а.п. 4-6).

З наданої ОСОБА_2 постанови судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 06.09.2019 року вбачається, що його, за вказаною дорожньо-транспортною пригодою, визнано винуватим та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_3 , що була пасажиром у транспортному засобі під керування водія ОСОБА_1 , який є її односельчанином, вбачається, що вона стверджує, що автомобіль, який рухався попереду них, раптово повернув праворуч у ліву сторону з першої полоси, у наслідок чого сталось зіткнення (а.п. 7).

З наявних у матеріалах справи доказах, зокрема з долученої до протоколу схеми події ДТП від 07.06.2019 року, вбачається розташування двох транспортних засобів на автодорозі, та перелік зовнішніх пошкоджень двох транспортних засобів, а саме: 1)транспортний засіб Renault Kangoo номерний знак НОМЕР_2 під керування ОСОБА_1 отримав наступні пошкодження: переднє праве крило, права передня та права задня двері, пошкодження фарбового покриття правої сторони автомобіля; 2)транспортний засіб ЗАЗ ТF 698 номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 отримав такі пошкодження: ліве переднє крило, передній бампер, ліва противотуманка (а.п. 3)

Вказані механічні пошкодження підтверджуються наданими під час апеляційного перегляду фотознімками.

Характер та локалізація механічних ушкоджень на вказаних автомобілях, а також покази учасників ДТП пригоди та свідка в частині розташування автомобілів на дорозі, доводять той факт, що автомобілі рухались у попутному напрямку на різних смугах руху таким чином, що транспортний засіб Renault Kangoo рухався ліворуч від транспортного засобу ЗАЗ ТF 698, прямолінійно, а автомобіль марки ЗАЗ ТF 698 почав змінювати напрямок руху.

Пункт 1.3 ПДР України зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Так, п. 13.1 ПДР України передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу, тобто відстані між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 пред`явлене обвинувачення у не дотриманні ним безпечної дистанції, тобто у порушення ним п. 13.1 ПДР України.

Разом з тим вважаю, що обвинувачення ОСОБА_1 у порушені ним п. 13.1 ПДР України не доведено доказами по справі.

Так, безпечною дистанцією, згідно з визначенням у п. 1.10 ПДР України, є відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.

В той же час, з пояснень учасників ДТП та свідка, встановлено, що автомобілі рухались у попутному напрямку по різним смугам, тобто таким чином, що транспортний засіб Renault Kangoo рухався по крайній лівій смузі позаду транспортного засобу ЗАЗ ТF 698, в той час як транспортний засіб ЗАЗ ТF 698 рухався по крайній правій смузі попереду автомобіля Renault Kangoo, та почав здійснювати поворот ліворуч з крайньої правої полоси, що також встановлено постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 06.09.2019 року відносно водія ОСОБА_2 такі обставини підтверджуються змістом протоколу щодо ОСОБА_1 , а саме маневром водія ЗАЗ ТF 698 саме з правої смуги рухи.

Таким чином доходжу висновку, що зіткнення відбулось не внаслідок недотримання безпечної дистанції ОСОБА_1 при здійсненні маневру обгону, випередження або об`їзду перешкоди, чи маневру зустрічного роз`їзду, в наслідок яких необхідно дотримуватися безпечного дистанції.

У зв`язку із викладеним вище, вважаю недоведеним обвинувачення ОСОБА_1 в частині того, що ним був порушений п. 13.1 ПДР України, у зв`язку із відсутністю доказів такого порушення.

Також вважаю недоведеним обвинувачення ОСОБА_1 у тому, що він, будучи учасником ДТП до приїзду працівників поліції змістив свій транспортний засіб, тобто в частині пред`явлення йому обвинувачення за порушення ним п. 2.10 «а», «в», якими встановлені обов`язки водія у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди та не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди, за порушення яких, передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

Так, з пояснень ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції з`ясовано, що він рухався зі швидкістю 70-80 км/год.

Співставивши швидкість руху автомобілю марки Renault Kangoo, на яку вказав ОСОБА_1 , з відомостями, що містяться на схемі ДТП щодо відстані між місцем зіткнення та зупинкою транспортного засобу марки Renault Kangoo, вважаю слушними твердження ОСОБА_1 про те, що він не переміщував свій автомобіль після його зупинки, та не залишав місце ДТП.

В той же час, вважаю встановленим, що ОСОБА_1 07.06.2019 року о 13-20 год. в с. Ямниця по вул. Галицька керував транспортним засобом Renault Kangoo, номерний знак НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, та скоїв зіткнення з автомобілем ЗАЗ TF698, номерний знак НОМЕР_1 , який рухався попереду та здійснював поворот ліворуч з крайньої правої полоси, чим порушив п. 12.1 ПДР України, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Враховуючи наведене вище вважаю, що дії водія ОСОБА_1 внаслідок порушення останнім вимогам п. 12.1 ПДР України, перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з наслідками, що настали у виді механічного пошкодження транспортних засобів.

Таким чином, вважаю доведеним адміністративне обвинувачення ОСОБА_1 в порушенні ним п. 12.1 ПДР України, зокрема в частині того, що останній не врахував дорожню обстановку, та не вибрав безпечної швидкості, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого вчинив зіткнення з транспортним засобом ЗАЗ ТF 698 під керуванням ОСОБА_2 .

Проте, відповідно до вимог ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Оскільки, на момент прийняття рішення апеляційним судом, тримісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, сплинув, то відповідно до п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю.

Таким чином доходжу висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова суду скасуванню, з прийняттям нової постанови.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 06.09.2019 року щодо ОСОБА_1 за ст. 124, 122-4 КУпАП - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження по справі закрити, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло