1Справа № 335/8388/19 3/335/1387/2019
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2019 року м.Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -за ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

19.07.2019 року об 10-00 годині на 437 км А/Д Н-08 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Хюндай д.н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою алкотестера «Драгер» тест №472 (0,25% проміле) у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України, що передбачає відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП

У судовому засідання ОСОБА_1 вини не визнав. Зазначив, що протокол складений безпідставно, адже алкоголь він не споживав. Письмові пояснення про те, що він вживав алкоголь напередодні, він надавав під тиском працівників поліції, однак зі скаргами на їх дії він не звертався. Про процедуру проходження огляду на стан сп`яніння йому працівник поліції не повідомляв, права не роз`яснював, до медичного закладу він самостійно не звертався і заперечував проти огляду на місці зупинки.

Захисник Стадніченко С.В. заявив клопотання про закриття провадження у даній справі з огляду на те, що працівниками патрульної поліції складено протокол, який порушує вимоги ст. 254 КУпАП та не було дотримано норм Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адвокатом також у судовому засіданні було заявлено клопотання про виклик та допит поліцейського, який склав протокол та свідків, витребування доказів відносно технічного засобу, яким було зроблено тест на алкогольне сп`яніння, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Свідок ОСОБА_2 допитана у судовому засіданні за клопотанням ОСОБА_1 пояснила, що 19.07.2019 року перебувала в якості пасажира у автомобілі під керуванням ОСОБА_1 Вона бачила, як автомобіль зупинив працівник поліції, після чого ОСОБА_1 пішов до приміщення поліції. У подальшому він вийшов та оскільки у неї було при собі водійське посвідчення, вона написала розписку про те, що отримала від працівників поліції автомобіль НОМЕР_2 2762 НОМЕР_3 . Свідком складення протоколу вона не була. Також зазначила, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду неодноразово повідомлялися у встановленому законом порядку.

Судом вживалися заходи для виклику зазначених в протоколі свідків, проте в судове засідання вони на з`явилися, застосування примусового приводу до свідків чинним КУпАП не передбачено, з огляду на, що суд ухвалив розглядати справу у відсутність свідків.

У судове засідання також не з`явився сержант поліції ОСОБА_5 , який викликався у судове засідання за клопотанням сторони захисту, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність через віддаленість місця розгляду справи та службовою зайнятістю.

Окрім того, за клопотанням захисника судом неодноразово було витребувано у Солонянського ВП Дніпровського ВП ГУНП відомості відносно технічного засобу, яким було зроблено тест на алкогольне сп`яніння, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Згідно повідомлення Солонянського ВП Дніпровського ВП ГУНП від 23.08.2019 року 23.08.2019 року за вихідним №49.5.-7953 адвокату Стадінченко С.В. були надіслані копії відеозапису з боді-камери та копії свідоцтва про повірку, сертифікат калібрування та сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки на газоаналізатор Alcotest6810 ARBH-0685, якими підтверджується порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9.а ПДР України.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заявив про долучення доказів, зокрема відеозапису, який був отриманий від працівників патрульної поліції. Інші отримані копії свідоцтва про повірку, сертифікат калібрування та сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки на газоаналізатор суду надано не було.

Дослідивши матеріали справи, у т.ч. відтворивши долучений до матеріалів справи лазерний диск із відеозаписом з відеореєстраторів поліцейських, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Стадніченко С.В. свідка ОСОБА_2 , оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із п.2.9 А Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Не зважаючи на невизнання вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, його вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується наступними доказами.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД№ 449180від 19.07.2019 року ОСОБА_1 керував автомобілем Хюндай д.н. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою алкотестера «Драгер» тест №472 (0,25% промілля) у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України, що передбачає відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Даний протокол відповідає вимогам ст.ст.254-256 КУпАП, складений уповноваженою особою, належним чином зазначено суть адміністративного правопорушення, відомості про особу яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості необхідні для вирішення справи.

Окрім того, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів підтверджується, що під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 результат огляду 0,25 проміле, ОСОБА_1 з результатом згодний про що є його підпис у відповідній графі. Під час складення цього Акту приймали участь свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які поставили також свій підпис у Акті. Жодних зауважень або заперечень в Акті огляду немає.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,ставити під сумнів які підстав не вбачається, встановлено, що обидва були очевидцями того, що 19.07.2019року о 10:10 по на 437 км А/Д Н-08 ОСОБА_1 у їх присутності було запропоновано пройти медичний огляд за допомогою Алкотестера Драгер. Водій був згоден з результатом тесту 0,25% і пояснив, що спиртні напої вживав вночі. Водію були роз`яснені його права та обов`язки, зазначені пояснення повністю узгоджуються між собою та сумнівів не викликають, а також узгоджуються з письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 19.07.2019 року, викладеними ним власноруч.

Щодо показів свідка ОСОБА_2 , то ці свідчення суд визнає неналежним доказом, оскільки як з пояснень цього свідка, так і з пояснень ОСОБА_1 встанволено, що свідок очевидцем події складення протоколу не була, оскільки у час складення протоколу у приміщенні поліції, свідок перебував в автомобілі на вулиці. Крім того, показання свідка суперечать сукупності інших наявних у справі доказів.

Пояснення ОСОБА_1 про відсутність свідків, спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем Хюндай д.н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою алкотестера «Драгер» тест №472 (0,25% проміле) у присутності двох свідків, зазначено також прізвища, ім`я та по батькові свідків, їхню адресу та наявні в протоколі підписи свідків. Разом із тим, ОСОБА_1 підписуючи протокол не вказував на відсутність свідків чи неправильність відомостей в протоколі про свідків, крім того, до протоколу додано письмові пояснення свідків.

Жодних зауважень до протоколу не зазначено.

Також ОСОБА_1 доказів звернення до керівництва поліцейського зі скаргою щодо використання поліцейським завідомо неправдивої інформації при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення, доказів звернення до компетентних органів щодо фальсифікації працівниками поліції службових документів, отримання письмових пояснень під тиском, не роз`яснення йому прав та обов`язків, суду не надав, а у суду не має сумнівів у достовірності письмових показів свідків.

Посилання на відеофіксацію, як на підтвердження відсутності свідків не заслуговують на увагу, оскільки суду стороною захисту надано лише частину відеозапису, яка, до речі, містить процедуру проходження ОСОБА_1 огляду за допомогою алкотестеру з результатом 0,25%, але не містить також і незгоди ОСОБА_1 з результатами огляду проведеного за допомогою алкотестера.

Пояснення ОСОБА_1 про те, що не було свідків, не заслуговують на увагу та розцінюються судом як намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Не знайшли свого підтвердження доводи про те, що вимірювальний засіб за допомогою якого проведено огляд не відповідає нормативним актам.

Частиною 3 ст.266 КУпАП визначено, що лише у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.

В матеріалах справи містяться дані щодо результатів проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора «Drager Alkotest 6810» ARHK 0685, що проводився інспектором ОСОБА_5 , 19.07.2019 року о 10:10 год., згідно якого результат тесту 0,25 % (а.с. 3).

На тестуванні на алкоголь містяться також підпис особи яку тестували, а також в акті на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів міститься також підпис ОСОБА_1 про те, що він з результатами згоден.

Зважаючи на те, що огляд проведено з дотриманням ст. 266 КУпАП та положень Інструкції, а саме на місці зупинки зі згоди водія із застосуванням технічного приладу в присутності двох свідків, враховуючи згоду водія із результатами такого огляду, підстави для направлення його для огляду до медичного закладу були відсутні.

Відповідно до п.7 розділу ІІ Інструкції факт установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно п.3 розділу ІІ Інструкції, поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до п.4 розділу ІІ Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції або свідків було необ`єктивне ставлення.

Суд ставиться критично до невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненні зазначеного правопорушення і позицію ОСОБА_1 та його захисника стосовно неналежності доказів у справі, за відсутності відповідних підтверджуючих даних, суд розцінює як спосіб захисту з метою ухилення від адміністративної відповідальності.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суддя приходить до висновку про наявність в діях водія ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

При обранні адміністративного стягнення суд дотримується також приписів ст.23 КУпАП України, якою передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд у відповідності до роз`яснень, які містяться в п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року, враховує характер вчиненого правопорушення; рівень небезпеки; дані про особу правопорушника. Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено. Обставиною, що пом`якшує відповідальність суд визнає щире каяття.

З урахуванням викладеного, з метою виховного впливу і запобігання вчиненню зазначеною особою нових правопорушень, дотримання безпеки дорожнього руху в Україні, суд приходить до висновку про необхідність накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, у вигляді накладення штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст.33, 130, 251, 252, 279, 280, 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 10200 (десять тисяч двісті) гривень(Отримувач: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300;Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997;Номер рахунку отримувача( ІВАN): НОМЕР_4 ;Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);Код банку (МФО): 899998 ) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави (Отримувач: УК у м.Запоріжжі/Вознесенівс./22030101;Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38025409;Номер рахунку (ІВАN): UА6008007;Банк отримувача: Казначейство України (EAП); Код банку (МФО): 899998) судовий збір у сумі 384 гривні 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження в разі, якщо скарга не була подана.

Відповідно до вимог ст.ст. 307, 308 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя Ю. В. Апаллонова