ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №639/5338/19 Суддя 1-ї інстанції: Чижиченко Д.В.
Провадження № 33/818/1150/19
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.09.2019 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.08.2019 року у відношенні ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.08.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн і позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ№ 140266 від 18.07.2019 року було встановлено, що 18.07.2019 року о 13:10 у м. Харкові по вул. Москалівська, 47 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагували на світло, порушення мови, тремор верхніх кінцівок, та від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у закладі охорони здоров`я в присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В апеляційній скарзі вказує, що від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння не відмовлявся, а висловив працівникам поліції незгоду з підозрою, при цьому його від керування транспортним засобом не відсторонили.

Зазначає, що судом першої інстанції справу було розглянуто без нього, та сама постанова містить неточності у викладенні його прізвища.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В судове засідання 10.09.2019 року ОСОБА_1 не прибув, та до початку розгляду справи по суті подав заяву, в якій просив розгляд справи відкласти на іншу дату, але при цьому він не вказав жодної причини свого неприбуття в судове засідання, та не обґрунтував свою вимогу щодо відкладення розгляду справи, про те розгляд апеляційної скарги було перенесено на 24.09.2019 року, але ОСОБА_1 судову повістку не отримав. За таких обставин апеляційний суд вважає за необхідне розглядати справ без участі апелянта.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні апеляційних вимог, апеляційний суд виходить з того, що згідно наявного в матеріалах справи відеозапису, відтвореного у судовому засіданні, встановлено, що ОСОБА_1 керував мопедом Honda Dio, номерний знак НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції, якими в присутності двох свідків йому було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, від чого він відмовився.

Викладені обставини підтверджуються також поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Наведене вище спростовує доводи апеляційної скарги в частині заперечень щодо відмови від проходження огляду, у зв`язку з чим, апеляційний суд не вбачає підстав вважати необґрунтованим висновок суду першої інстанції, що в діях ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 2.5 Правил дорожнього руху України, якими встановлено обов`язок водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суд зауважує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння; а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. Вказані обставини повністю спростовують доводи апеляційної скарги.

Враховуючи вище викладене, вважаю, що дії ОСОБА_1 містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується доказами по справі, яким суддею суду першої інстанції було надано повну та належну оцінку, та прийнято законне та обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим підстав для скасування постанови за доводами апеляційної скарги немає.

Доводи апелянта щодо невірно зазначеного його прізвища в оскаржуваній постанові, як на одну з підстав для її скасування апеляційний суд до уваги не бере, оскільки це є очевидною опискою, що не впливає на правильність прийнятого рішення.

Посилання останнього на розгляд справи судом першої інстанції без ОСОБА_4 . апеляційний суд вважає такими, що не свідчать про необхідність скасування постанови від 13.08.2019 року, оскільки матеріали (а.с.9) свідчать про те, що за адресою місця проживання ОСОБА_1 направлялась судова повістка, яку останній не отримав через відсутність на місці проживання, а сам він, знаючи, що його справа буде розглядатись в Жовтневому районному суді м. Харкова не виявив зацікавленості у ході її розгляду.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.08.2019 року у відношенні ОСОБА_1 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського апеляційного суду В.П.Цілюрик