Провадження №3/337/682/2019
ЄУН № 337/3074/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2019 року Суддя Хортицького районного суду міста Запоріжжя Ширіна Світлана Анатоліївна, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення №2, який надійшов з Хортицького РВ відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1

за ст. 183-2 КУпАП,

Роз`яснені права передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України

В С Т А Н О В И Л А :

24.07.2019 року до Хортицького районного суду м. Запоріжжя надійшов протокол про адміністративне правопорушення №2 від 18.07.2019 року, згідно якого гр. ОСОБА_1 не вийшов для відбування суспільно-корисних робіт згідно складеного графіку КП «Запоріжремсервіс»15.07.2019 р., 16.07.2019 р., 17.07.2019 р. та 18.07.2019 р. без поважної причини, за що передбачена адміністративна відповідальність передбачена ст.183-2 КУпАП.

В судовому засіданні, ОСОБА_1 пояснив, що він повністю відбув призначене йому судом стягнення у вигляді виконання суспільно-корисних робіт.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст.183-2 КУпАП закрити виходячи з наступного.

Адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях (рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010р. №23-рп/2010).

Однією з таких правових презумпцій є закріплена у ст.62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна діяльність чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.

Стаття 183-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.

Як вбачається з повідомлення, наданого Хортицьким РВ відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області, яка долучена до матеріалів справи, гр. ОСОБА_1 повністю відбув призначене судом стягнення у вигляді виконання суспільно-корисних робіт, у зв`язку з чим ОСОБА_1 знято з обліку.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної

постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно з ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

Зміст принципу «поза розумним сумнівом» сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», відповідно до якого доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає із зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення. Отже, докази повинні бути настільки переконливими, що сумнівів при розгляді справи не повинно бути, а якщо вони є, то повинні тлумачитись тільки на користь особи, відносно якої вирішується питання щодо притягнення до відповідальності.

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-2 КУпАП, суд виходить з того, що з часу надходження адміністративного протоколу й на момент судового розгляду ОСОБА_1 повністю виконав призначене йому судом адміністративне стягнення у вигляді виконання суспільно-корисних робіт, у зв`язку з чим останнього було знято з обліку.

У зв`язку із застосуванням принципу презумпції невинуватості саме інспектор, який виявив факт адміністративного правопорушення, повинен довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, що є законною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

На підставі вищевикладеного, оцінивши надані суду докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про відсутність належних та допустимих доказів, які б беззаперечно, поза розумним сумнівом доводили наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-2 КУпАП, а саме ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, у зв`язку з чим відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі слід закрити.

Керуючись ст.ст. 62 Конституції України, ст.7,9,245,247,252,280,283 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.183-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня її постановлення.

Суддя С.А. Ширіна

06.09.2019