ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/990/19 Справа № 212/3073/19 Суддя у 1-й інстанції - Борис О. Н. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 червня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу в дохід держави у сумі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік та стягнуто судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 червня 2019 року водій ОСОБА_1 28 березня 2019 року приблизно о 09.08 годині в м. Кривому Розі Покровського району Дніпропетровської області по вул. Симбірцева, 2 керував транспортним засобом ЗАЗ 11055770, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Стан сп`яніння підтверджується висновком № 2751 від 02 квітня 2019 року медичного огляду КУ «КПНД`ДОР». Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9А ПДР України, його дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КупАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскаржувану постанову суду - скасувати, постановити нову, якою провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КупАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження зазначає, що постанову було винесено за його відсутності та його захисника, а копію оскаржуваної постанови захисником було отримано лише 15 липня 2019 року.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, зазначає, що оскаржувана постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, винесеною в порушення вимог матеріального та процесуального закону.

Вказує, що на відеозапису взагалі не зафіксовано при свідках факт наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП: при свідках не роз`яснено кого і за що зупинили, не вказані підстави зупинки, ознаки алкогольного сп`яніння, які мають місце в поведінці та діях ОСОБА_1 Зазначає, що при складанні протоколу не було роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КупАП. Також вказує, що в тексті постанови суду не міститься жодного посилання на ПДР, та у висновку № 719 не зазначено, під дією якого саме наркотичного засобу перебував ОСОБА_1 . Звертає увагу, що суд розглянув справу за його відсутності.

В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник Сергієнко Д.М . не з`явилися, були повідомлені про час, місце та дату розгляду справи належним чином, клопотань від останніх про перенесення справи до суду не надходило, а тому у відповідності до ст. 294 КУпАП розгляд справи проведено без вказаних осіб.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов наступного висновку.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 20 червня 2019 року. З матеріалів слідує, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи та справу було розглянуто за його відсутності та за відсутності його захисника Сергієнка Д.М. З огляду на викладене, враховуючи, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи і отримав копію повного тексту постанови 15 липня 2019 року, а також вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та поновлення строку на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений не з вини апелянта, і розцінює обставини, на які він посилається, як поважні.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; висновком № 719 від 01 квітня 2019 року щодо результатів огляду водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння; відеозапису з бодікамери поліцейського, у якому чітко зафіксовано керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом НОМЕР_2 , днз НОМЕР_1 , та проходження медичного огляду у встановленому законом порядку у КУ «КПНД`ДОР», ознайомлення ОСОБА_1 з правами та обов`язками, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КупАП та складанням протоколу із зазначенням дати та місця розгляду справи про адміністративне правопорушення, результатами огляду на стан сп`яніння та роз`яснення можливості незгоди з проведеним оглядом.

Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів і відеозапису з бодікамери поліцейського по справі не вбачається.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що йому не було роз`яснено, за що його зупинили, не вказали підстави зупинки, які ознаки алкогольного сп`яніння мають місце в його поведінці та діях, є безпідставними та спростовуються наявним у матеріалах справи відеозаписом з бодікамери поліцейського, з якого вбачається, що дії працівників поліції повністю відповідали приписам норм нормативно-правових актів, а саме наказу МВС від 07 листопада 2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», сумісному Наказу МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», законів України «Про дорожній рух», «Про Національну поліцію» та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що у висновку № 719 не зазначено, під дією якого саме наркотичного засобу він перебував під час зупинки працівниками поліції, спростовуються наявним у матеріалах справи висновком № 719 від 01 квітня 2019 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані каннабіодного сп`яніння.

Також ОСОБА_1 ні в протоколі, ні в інших процесуальних документах, складених на місці події, ніяких заперечень, клопотань чи зауважень не зазначав, а тому заявлені в апеляційній скарзі доводи про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення суд розцінює критично та як такі, що спрямовані на ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Апеляційним судом не встановлено порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги апелянта є неприйнятними.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 червня 2019 року щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот