П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2019 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Лукінова К.С., при секретарі - Богачова В.Р., за участю прокурора Карпенко Р.Л.

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли із Управління захисту економіки в Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, працює заступником директора з організаційної та патріотично-виховної роботи комунального підприємства «Муніципальна Варта» Дніпровської міської ради, інвалідом не являється, мешкає в АДРЕСА_1

- за ст. 172-6 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді заступника директора з організаційної та патріотично-виховної роботи комунального підприємства «Муніципальна Варта» Дніпровської міської ради, будучи згідно п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за порушення, пов`язані з корупцією, в порушення п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП за наступних обставин. Згідно статуту комунального підприємства «Муніципальна Варта» Дніпровської міської ради вказане підприємство є комунальним унітарним комерційним підприємством, створеним відповідно до рішення Дніпровської міської ради від 02.02.2011 року № 31/8 на базі відокремленої частини комунальної власності територіальної громади міста Дніпра. Власником підприємства є територіальна громада міста Дніпра, в особі Дніпровської міської ради, ідентифікаційний код - 26510514, місцезнаходження: Україна, 49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 75.Підприємство є юридичною особою, має відокремлене майно, самостійний баланс, рахунки в установах банку, круглу печатку, кутовий та інші штампи зі своїм найменуванням та кодом ЄДРПОУ. Метою створення та діяльності підприємства є господарська діяльність для досягнення економічних і соціальних результатів, з метою отримання прибутку. Згідно інформації з Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань КП «Муніципальна варта» Дніпровської міської ради є юридичною особою публічного права та утворено Дніпровською міською радою.

Відповідно до наказу № 11-к від 16.02.2018 року ОСОБА_1 призначено на посаду заступника директора з організаційної та патріотично-виховної роботи комунального підприємства «Муніципальна варта» Дніпровської міської ради.

Відповідно до частини третьої статті 65 Господарського кодексу України керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до статуту є посадовими особами цього підприємства. Так, субєктами декларування у державному чи комунальному підприємстві є керівники цього підприємства, його головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства, передбачені статутом. Згідно посадової інструкції заступника директора з організаційної та патріотично-виховної роботи КП «Муніципальна варта» ДМР, головним завданням заступника директора з організаційної та патріотично-виховної роботи, проведення навчання працівників підприємства з патріотичного виховання, планування виховної роботи по основним напрямкам патріотичного виховання та інше, отже заступник директора з організаційної та патріотично-виховної роботи КП «Муніципальна варта» ДМР ОСОБА_1 наділений організаційно-розпорядчими функціями.

Згідно п.п. «а» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» посадові особи юридичних осіб публічного права віднесені до суб`єктів на яких поширюється дія вказаного закону. Так, ОСОБА_1 , будучи заступником директора з організаційної та патріотично-виховної роботи комунального підприємства «Муніципальна варта» Дніпровської міської ради є суб`єктом відповідальності за обмеження та вимоги встановлені Законом України «Про запобігання корупції».

Посада ОСОБА_1 не віднесена до посад осіб, які згідно зі статтею 50 Закону займають відповідальне та особливо відповідальне становище і останній набув обов`язку електронного декларування з 01.01.2017 року.

Відповідно до результатів пошуку у Єдиному державному реєстрі декларацій на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, здійсненому 25.06.2019 року встановлено, що ОСОБА_1 опублікував щорічну декларацію за 2018 рік - 17.05.2019 року об 11 годині 14 хвилин.

Таким чином, ОСОБА_1 , в порушення вимог ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та рішення Національного агентства з питань запобігання корупції «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» від 10.06.2016 року № 2, будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, перебуваючи за місцем роботи, маючи відповідну технічну можливість, шляхом вчинення відповідних дій спрямованих на подачу та заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, без поважних причин, несвоєчасно, тобто 17.05.2019 року, поза межами терміну подачі декларації (до 01.04.2019 року), подав щорічну декларацію за 2018 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Не погодившись зі складеним протоколом ОСОБА_1 подав до суду заперечення проти протоколу в яких вказав на те, що протокол № 1284 від 09.07.2019 року не відповідає вимогам закону та складений з суттєвими порушеннями, а в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Йому не надходило повідомлення про проведення перевірки відносно нього з приводу несвоєчасного подання декларації. Вважає, що протокол складений не уповноваженою на те особою без достатніх підстав. При цьому ним не було отримано жодних повідомлень та листів від НАЗК з питань несвоєчасного подання декларації та будь-які пояснення по вищевказаному питанню ним не надавались. Крім цього в протоколі не викладена суб`єктивна сторона правопорушення, а саме не зазначено його ставлення до вчиненого діяння, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, без розкриття сутності цього правопорушення. Крім цього, умислу на вчинення правопорушення у нього не було, оскільки його не було проінформовано не тільки про те, що він належить до суб`єктів декларування, що закріплено ч. 2 ст. 49 ЗУ «Про запобігання корупції» та реальних роз`яснень щодо заповнення ним декларації не проводилось ні НАЗК, ні Центральними органами виконавчої влади, ні уповноваженими особами КП «Муніципальна варта». Просив закрити провадження через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та просив провадження у справі закрити з підстав, зазначених в поданих до суду запереченнях. Крім цього зазначив, що в нього не було умислу на вчинення правопорушення, оскільки він багато років пропрацював в органах Внутрішніх справ України і знає про те, що слід заповнювати декларацію. При цьому він це робив і раніше, коли працював в органах Внутрішніх справ України. Він не знав, що на посаді заступника директора з організаційної та патріотично-виховної роботи КП «Муніципальна варта» він також має подавати декларацію. При цьому таких положень йому ніким роз`яснено не було. Відразу після того, як він дізнався про необхідність подання декларації і те, що він її не подав - він відразу отримав електронний підпис в АТ «Приватбанк», заповнив і подав декларацію.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини, вважаю, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, згідно копії наказу № 11-к від 16.02.2018 року ОСОБА_1 було прийнято на роботу з 19 лютого 2018 року на посаду заступника директора з організаційної та патріотично-виховної роботи комунального підприємства «Муніципальна варта» Дніпровської міської ради.

Згідно копії посадової інструкції заступника директора з організаційної та патріотично-виховної роботи комунального підприємства «Муніципальна варта» Дніпровської міської ради він відноситься до категорії керівників підприємства і знання посадової інструкції є для нього обов`язковим. При цьому, у своїй діяльності він має керуватися чинним законодавством України, статутом підприємства тощо.

Тобто, ОСОБА_1 було відомо про те, що він обіймає посаду керівника, який наділений організаційно-розпорядчими функціями в юридичній особі публічного права.

Вказане підтверджується тим, що Рішенням № 3 Національного агентства з питань запобігання корупції від 11.08.2016 року затверджено «Розяснення щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю», відповідно до якого під «посадовими особами юридичних осіб публічного права» слід розуміти працівників юридичних осіб публічного права, які наділені посадовими повноваженнями здійснювати організаційно-розпорядчі чи адміністративно-господарські функції. ОСОБА_1 наділений організаційно-розпорядчими функціями, а відтак згідно п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є посадовою особою юридичної особи публічного права, а отже є суб`єктом відповідальності за порушення, пов`язані з корупцією.

За таких обставин вважаю, що протокол про адміністративне правопорушення № 1284 від 09.07.2019 містить відомості, які знайшли своє підтвердження належними та допустимими доказами, даний протокол, як доказ у справі, складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомлений, але відмовився отримати другий примірник, про що свідчать підписи свідків в протоколі.

В той же час до пояснень ОСОБА_1 , в яких він не визнає факт порушення Закону України «Про запобігання корупції» та в його клопотанні про закриття справи на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у звязку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП в діях ОСОБА_1 , слід відноситися критично, виходячи з наступного.

Як встановлено під час судового розгляду справи технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, які б не дозволили ОСОБА_1 подати щорічну декларацію за 2018 рік не було, що підтверджується Витягом з «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування». При цьому після повідомлення ОСОБА_1 прокуратурою про факт відсутності його декларації в реєстрі останній виконав свій обовязок, передбачений ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», та 17.05.2019 подав щорічну декларацію за 2018 рік.

ОСОБА_1 в своєму клопотанні звертає увагу на те, що його дії по заповненню щорічної декларації за 2018 рік у повному обсязі виключають умисел останнього на несвоєчасне подання без поважних причин декларації, оскільки він не усвідомлював протиправний характер своєї дії, не передбачав шкідливі наслідки і не бажав настання цих наслідків, рівно як свідомо і не допускав такі наслідки.

Це твердження ОСОБА_1 є хибним та спростовується матеріалами справи.

Зокрема, на виконання вимог Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 , обіймаючи посаду старшого оперуповноваженого Дніпропетровського управління ДВБ НП України, будучи на той момент службовою особою, яка займає відповідальне та особливо відповідальне становище, своєчасно подавав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, за 2016 рік, після чого 02.10.2017 року подавав декларацію перед звільненням, крім цього ним були подані декларації кандидата на посади тощо, шляхом заповнення відповідних форм на веб-ресурсі Національного агентства з питань запобігання корупції, що підтверджує обізнаність ОСОБА_1 з вимогами фінансового контролю, передбаченими Законом України «Про запобігання корупції», з порядком роботи реєстру та її вміння користуватися ним.

Слід критично оцінювати твердження ОСОБА_1 про те, що він міг діяти з необережністю, що виключає його притягнення до адміністративної відповідальності.

Вказані твердження спростовуються наступним.

З субєктивної сторони правопорушення, передбачене ст. 172-6 КУпАП, може бути вчинено тільки умисно. Відповідно до ст. 10 КУпАПце означає, що особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки й бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Проте, для визнання зазначеного правопорушення закінченим не потрібне настання наслідків воно вважається умисним за умови усвідомлення особою протиправного характеру своєї дії чи бездіяльності.

Таке усвідомлення презюмується (припускається). Адже ОСОБА_1 , як особа, зазначена в Законі України «Про запобігання корупції», була допущена у встановленому законом порядку до виконання функцій держави, тобто пройшов відповідний конкурсний чи інший відбір, спеціальну перевірку, тощо.

Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що він був обізнаний щодо алгоритму подання електронних декларацій, враховуючи його попередній досвід їх подання, а тому не міг не знати, що він є субєктом декларування, оскільки був ознайомлений зі своєю посадовою інструкцією.

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні доказів слідує, що у ОСОБА_1 в період з 01.01.2019 по 31.03.2019 не було жодних обєктивних перешкод своєчасно подати щорічну декларацію за 2018 рік, що свідчить про наявність непрямого умислу, що є підставою для його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Так, з обєктивної сторони правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, виражається у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно Національне агентство з питань запобігання корупції або уповноважений на те орган Національної поліції мають право складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, лише після зясування відсутності поважних причин, які б перешкодили особі, уповноваженій на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, своєчасно подати відповідну декларацію, оскільки встановлення поважних причин несвоєчасного подання декларації є перешкодою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Викладене вказує на те, що моментом виявлення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є день отримання компетентними органами інформації, з якої вбачається наявність в діянні особи ознак правопорушення, повязаного з корупцією.

При цьому у Управління захисту економіки в Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки Національної поліції, як компетентний орган, уповноважений згідно абз. 3 п. 1) ч. 1 ст. 255 КУпАП, на складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, станом на 09.07.2019 отримало повний обсяг інформації, з якої вбачалося наявність в діянні ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а тому саме 09.07.2019 і є днем виявлення даного адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, що у відповідності до ч. 3 ст. 38 КУпАП починало відлік трьохмісячного терміну, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення, який закінчується 09.10.2019.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, яке порушує встановлені Законом України «Про запобігання корупції» вимоги фінансового контролю, дані про особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, відсутність обставин, що помякшують або обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В звязку з вищенаведеним і керуючись ст.ст. 221, 283-288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, притягнувши його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384,20 грн. в дохід Держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя К.С. Лукінова