Справа № 442/1539/19 Головуючий у 1 інстанції: Крамар О.В.
Провадження № 33/811/908/19 Доповідач в 2-й інстанції: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року м. Львів

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Львівського апеляційного суду Львівської області Белена А.В.,

за участю:

особи, яку притягнуто до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

представника -адвоката Лукашкової А.В.,

потерпілої - ОСОБА_2 ,

розглянувши апеляційну скаргу захисника - адвоката Лукашкової А.В. на постанову судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01 квітня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 ,

встановив:

Постановою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01 квітня 2019 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

У постанові судді першої інстанції встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 080315 від 09.01.2019: 04.12.2018 о 18-05 год. в м. Трускавці на вул. Мазепи, водій ОСОБА_1 керував автобусом ПАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не дав перевагу у русі пішоходу ОСОБА_2 , внаслідок чого скоїв наїзд на нього.

На дану постанову суду першої інстанції подала апеляційну скаргу адвокат Лукашкова А.В., в інтересах ОСОБА_1 , в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову судді від 01.04.2019, а провадження закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП . Покликається на те, що не згідна з постановою через невідповідність висновків судді обставинам справи, а також через порушення норм матеріального та процесуального права. Судом не досліджувались обставини справи. В матеріалах відсутній відеофайл, який був в кримінальному провадженні, і в його витребовуванні суддя відмовив.

Апелянт зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджується належними доказами. У даній справі належних доказів немає через відсутність відеозапису події. Факт вчинення водієм Селецьким ДТП не доведено, а тому справа підлягає закриттю через відсутність складу адміністративного правопорушення.

Щодо пропущеного строк апеляційного оскарження, то це відбулося у зв`язку з перебуванням на лікарняному через важкі пологи, а самостійно ОСОБА_1 не міг подати апеляційну скаргу через юридичну неосвідченість.

Заслухавши думку адвоката Лукашкової А.В., підтриману ОСОБА_1 , про поновлення строку апеляційного оскарження, міркування потерпілої Кішко ОСОБА_3 .О ОСОБА_4 , яка заперечила проти задоволення даного клопотання, вивчивши матеріали справи вважаю, що апелянту необхідно повернути апеляційну скаргу виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 294 ч.2 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Таким чином, законодавець пов`язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її винесення, а не вручення порушнику чи іншому учаснику процесу копії цієї постанови.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що оскаржувана постанова винесена 01.04.2019, що свідчить про те, що відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП останнім днем подання на неї апеляційної скарги є 11.04.2019.

Відповідно до приписів ст.ст. 2, 4 ЗУ «Про доступ до судових рішень», кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу та офіційному веб-порталі судової влади України.

Як вбачається зі справи про адміністративне правопорушення № 442/1539/19 на адресу проживання ОСОБА_1 скеровувалися повідомлення про розгляд справи і він їх отримував, що підтверджується зворотнім повідомленням (а.с.19). Також його представником здійснювались по справі адвокатські запити та подавалося до суду клопотання про витребовування доказів датоване 01.04.2019, яке в суд першої інстанції було подано особисто (а.с.21,22). В судове засідання призначене на 01.04.2019 ні ОСОБА_1 , ні його представник не прибули з невідомих причин і до серпня 2019 року справою не цікавилися.

До апеляційної скарги адвокат Лукашкова А.В. долучила ксерокопію адвокатського запиту, який зареєстрований у Трускавецькому ВП Дрогобицього ВП ГУНП у Львівській області 08.07.2019 (а.с.33) і відповідь на даний запит адвокат отримала 10.07.2019 (а.с.34). Відповідно з цього часу представник ОСОБА_1 мала можливість оскаржити постанову судді, однак апеляційна скарга по даній справі була подана лише 08.08.2019. Пропуск строку оскарження мотивований перебуванням на лікарняному, але це було в період з 17 по 30 липня 2019 року (а.с.35). У той же час з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 самостійно не цікавився справою і за копією постанови до суду не звертався і за юридичною допомогою до іншого адвоката також не звертався.

Відтак, доводи апелянта наведені в апеляційній скарзі щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження з клопотання його поновлення є безпідставні.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Устименко проти України» Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Як вказав Європейський суд у справі «Пономарьов проти України», принцип правової визначеності порушується і у разі відсутності поваги до процесуальних строків (заява № 3236/03,3 квітня 2008, п. 40-41). Так, суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження ( рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України», заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року). У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності рішення.

Таким чином апеляційна скарга представника - адвоката Лукашкової А.В., в інтересах ОСОБА_1 , подана з пропуском десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, причини пропуску строку не є поважними, а тому з урахуванням вищевикладеного вважаю, що є всі підстави для відмови в поновлені строку на апеляційне оскарження та повернення апеляційної скарги апелянту.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, суд,

постановив:

Відмовити адвокату Лукашковій Анні Вікторівні в поновленні строку апеляційного оскарження постанови Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 01.04.2019, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення, щодо ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Повернути апеляційну скаргу адвокату.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду А.В. Белена