1Справа № 335/9187/19 3/335/1484/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Геєць Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Запоріжжя справу про адміністративне правопорушення за адміністративним протоколом № 51, що надійшла з Енергодарського управління ГУ ДФС у Запорізькій області, про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 , РНОКНН НОМЕР_1 , працюючої в.о. генерального директора Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго»,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 51 від 12.08.2019 року, ОСОБА_1 , як посадовою особою підприємства, вчинено правопорушення, яке полягає в порушенні терміну сплати узгоджених податкових зобов`язань з земельного податку з юридичних осіб, визначені п. 57.1 ст. 57, п. 287.4 ст. 287 ПК України, граничний термін сплати 30.05.2019 року, фактично сплачено 19.06.2019 року податкове зобов`язання на загальну суму 985,15 грн., за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, її представник у судовому засіданні просив закрити провадження у справі за відсутністю складу правопорушення, про що подав письмові заперечення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Більш того, згідно ч. 1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Дії особи, поведінка якої є предметом дослідження, у кожному випадку потрібно оцінювати у контексті положень ст. 9 КУпАП, де закріплено поняття адміністративного правопорушення.

Відповідно до цієї норми адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, вчинена суб`єктом правопорушення та за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.

За змістом ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, відповідальність за цією нормою настає за неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).

Об`єктивною стороною складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, є неподання або несвоєчасне подання посадовими особами платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП, характеризується умисною формою вини.

Відповідно до ч. 2 ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Суб`єкт адміністративного правопорушення ч. 1 ст. 163-2 КУпАП є спеціальним, оскільки диспозиція даної статті передбачає притягнення до адміністративної відповідальності саме посадових осіб підприємств, установ чи організацій.

Відповідно до ст. 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Відповідно до наказу ПАТ «Запоріжжяобленерго» № 10-од від 08.01.2019 р. «Про розподіл обов`язків між керівниками ПАТ «Запоріжжяобленерго», ведення податкового обліку, нарахування і сплата податків і зборів (обов`язкових платежів) належить до функціональних обов`язків директора з економіки та фінансів (п.п.22.2.29. п.22.2. розділу 22).

Таким чином, до функціональних обов`язків генерального директора (розділ 2) не належить обов`язок забезпечення своєчасних нарахування і сплати податків та зборів (обов`язкових платежі).

Окрім того, за період часу з жовтня 2016 року по квітень 2019 року у ПАТ «Запоріжжяобленерго» існувала критична ситуація з невиплатою заробітної плати працівникам підприємства. Так, за періоди з червня 2017 р. по березень 2019 р., суми заборгованості ПАТ «Запоріжжяобленерго» по виплаті заробітної плати перед найманими працівниками становили від 40,7 млн.грн. до 351 млн.грн. (з урахуванням нарахованих на зарплату податків), що підтверджується відповідними довідками.

Всього протягом 2016-2018 р.р., внаслідок застосування до ПАТ «Запоріжжяобленерго» з боку НКРЕКП додаткових щодобових утримань коштів з рахунків. ПАТ «ЗОЕ» не отримано на свої поточні рахунки кошти на загальну суму 1 446,2 млн.грн.

Внаслідок існування у ПАТ «Запоріжжяобленерго» ситуації з невиплатою заробітної плати працівникам підприємства, яка фактично мала місце з жовтня 2016 року, з цього приводу в період з березня 2017 року по квітень 2019 року тривав колективний трудовий спір між найманими працівниками ПАТ «Запоріжжяобленерго» та роботодавцем ПАТ «Запоріжжяобленерго», що підтверджується розпорядженнями Національної служби посередництва та примирення № 077-р від 27.03.2017 р., № 178-р від 12.04.2019 р.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оплату праці» та ст. 97 Кодексу законів про працю України оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Слід також відзначити, що відповідно до п.п. 87.3.8. п.87.3. ст.87 Податкового кодексу України не можуть бути використані як джерела погашення податкового боргу платника податків власні кошти юридичної особи, що використовуються для виплат заборгованості з основної заробітної плати за фактично відпрацьований час фізичним особам, які перебувають у трудових відносинах з такою юридичною особою. Пунктом 87.4. ст.87 Податкового кодексу України передбачено, що посадові особи, які прийняли рішення про використання майна, визначеного пунктом 87.3 цієї статті, як джерела погашення грошового зобов`язання або податкового боргу платника податків несуть відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до п.87.9. ст.87 Податкового кодексу України спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства України, в т.ч. Податкового кодексу України, черговість погашення заборгованості по виплаті заробітної плати має безумовний пріоритет перед черговістю погашення податкового боргу.

Наведені вище обставини свідчать про відсутність об`єктивної можливості своєчасно сплатити податкові зобов`язання з земельного податку на загальну суму 985,15 грн. за наявності заборгованості по виплаті заробітної плати перед найманими працівниками на суму від 40,7 млн.грн. до 351 млн.грн., оскільки відповідно до вищенаведених приписів законодавства України сплата податкових платежів може здійснюватись лише після погашення у повному обсязі існуючої заборгованості по виплаті заробітної плати.

Згідно із ст.ст. 9, 33 КУпАП наявність вини особи є обов`язковою умовою для її притягнення до адміністративної відповідальності, тобто обов`язковим чинником складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи винна дана особа в його вчиненні.

У відповідності до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, суд враховує, що матеріали додані до протоколу про адміністративне правопорушення не містять підтвердження того, що до повноважень ОСОБА_1 , як в.о. генерального директора ПАТ «Запоріжжяобленерго», обов`язок сплати узгоджених податкових зобов`язань з земельного податку з юридичних осіб, а також суд враховує, що згідно наказу ПАТ «Запоріжжяобленерго» № 10-од від 08.01.2019 р. «Про розподіл обов`язків між керівниками ПАТ «Запоріжжяобленерго» ведення податкового обліку, нарахування і сплата податків і зборів (обов`язкових платежів) належить до функціональних обов`язків директора з економіки та фінансів. Само по собі складення протоколу про адміністративне правопорушення за відсутності інших даних, на підтвердження наявності складу правопорушення, зокрема належного суб`єкту правопорушення, не є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що провадження відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 9, 163-2, 247, 268, 283-285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-2 КпАП України, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Ю.В. Геєць