ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/4678/19 Головуючий в 1 інст. Дацюк О.І.
Провадження № 33/807/507/19 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ч. 2 ст. 188-1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду за участю захисника адвоката Мухіна О.І., справу за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 серпня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючий директором ТОВ «ФерроМет1», зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно з постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-1 КУпАП, за наступних обставин.

15 липня 2019 року під час перевірки ТОВ «ФерроМет1» встановлено, що директором ТОВ «ФерроМет1» ОСОБА_2 Р.А. на підприємстві в період часу з липня 2017 року по кінець 2018 року не створені робочі місця для інвалідів.

Так, відповідно до акту за результатами проведення перевірки № 71 від 16 липня 2019 року, при проведенні перевірки ТОВ «ФерроМет1» виявлено, що з липня 2017 року на підприємстві працює більше 8 осіб, тому мають бути створені робочі місця для інвалідів, однак, протягом 2017-2018 років робочі місця для працевлаштування інвалідів на підприємстві не створені.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати, провадження по справі за ч. 2 ст. 188-1 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення інспектор праці посилається на неіснуючий закон, що виключає протиправність його поведінки.

Звертає увагу на те, що вказаний недолік не можна вважати звичайною опискою, оскільки інспектор праці фактично не відрізняє поняття «інвалід» та «особа з інвалідністю», що свідчить про його необізнаність щодо змін в нормативних актах, на підставі яких проводилася перевірка в ТОВ «ФерроМет1».

За таких обставин, інспектор праці свідомо послався на Закон України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», а на день складання протоколу в його діях була відсутня подія адміністративного правопорушення, оскільки він не міг порушити вимоги закону, який на день складення протоколу втратив чинність.

Також не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що вказане адміністративне правопорушення є триваючим.

Так, норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю діє протягом року, а тому зобов`язання щодо працевлаштування таких осіб також діє протягом відповідного року і спливає із закінченням такого року.

Тобто зобов`язання ТОВ «ФерроМет1» щодо виконання нормативу робочих місць у кількості, визначеній у ч. 1 ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», спливли 31 грудня 2017 року та 31 грудня 2018 року.

Разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення чітко зазначено про невиконання нормативу протягом 2017-2018 років, натомість, невиконання нормативу за 2019 рік вказаним протоколом не встановлено.

В судовому засіданні апеляційного суду адвокат Мухін О.І. повідомив, що ОСОБА_1 обізнаний щодо судового засідання та просив розглянути справу за його відсутності.

Захисник підтримав апеляційну скаргу, підкресливши, що обов`язок працевлаштування осіб з інвалідністю виникає, виходячи із середньооблікової чисельності штатних працівників за рік. Зазначив, що станом на 2019 рік на підприємстві вже немає тієї численності, яка зобов`язує працевлаштовувати інвалідів.

За доводами адвоката норматив з працевлаштування діє на протязі року він закінчився у 2018 році, а у 2019 не виник, адже відсутня необхідна чисельність працюючих.

Вважає, що інспектор не знає законодавств та не керуються ним.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

З об`єктивної сторони правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 188-1 КУпАП може бути вчинено у формі: 1) невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів; 2) неподання Фонду соціального захисту інвалідів звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-1 КУпАП, ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

Так, за наслідком проведення позапланової перевірки ТОВ «ФерроМет1» Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства про зайнятість населення, зайнятість та працевлаштування осіб із інвалідністю складено акт № 71 (а.с. 2-4).

Відповідно до вказаного акту у ході перевірки встановлено, що у ТОВ «ФерроМет1» з липня 2017 року працює більше 8 осіб, проте підприємство станом на 15.07.2019 (день початку перевірки) не зареєстровано у відділенні Фонду соціального захисту інвалідів та не подавало до Фонду звіт «Про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю» за період 2017-2018 роки, що є порушенням ч. 7 ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» № 875-ХІІ від 21.03.1991, п. 2 Порядку реєстрації підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, що використовують найману працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 70 від 31.01.2007, та ч. 9 ст. 19 зазначеного Закону України № 875-ХІІ відповідно.

Крім того, згідно з тим самим актом з липня 2017 року на підприємстві працює більше 8 осіб, тож мають бути створені робочі місця для інвалідів, однак, протягом 2017-2018 років робочі місця для працевлаштування інвалідів на підприємстві не створені.

Ті ж самі фактичні обставини правопорушення вказані у протоколі про адміністративне правопорушення № 71/П/ПТ від 16.07.2019 (а.с. 1).

Відповідно до довідок ТОВ «ФерроМет1» середньооблікова кількість штатних працівників складала: у 2017 році 8 осіб, у 2018 році 9 осіб (а.с. 5).

Стаття 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» № 875-ХІІ визначає наступне.

Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування осіб з інвалідністю. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

Порядок реєстрації у Фонді соціального захисту інвалідів, його відділеннях, строки подання йому звітів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, зарахування кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, контролю за виконанням нормативу робочих місць та перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, щодо їх реєстрації у Фонді соціального захисту інвалідів, його відділеннях, подачі щорічного звіту, а також надання державній службі зайнятості інформації, необхідної для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, визначаються Кабінетом Міністрів України (ч. 7 ст. 19).

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, реєструються у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щороку подають цим відділенням звіт про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю (ч. 7 ст. 19).

Отже, матеріалами справи підтверджується, що директором «ФерроМет1» ОСОБА_2 Р.А ОСОБА_3 , не виконані зазначені вимоги ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», що утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-1 КУпАП, яке полягає як у невиконанні нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, так і у неподанні Фонду соціального захисту інвалідів звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів.

Судом першої інстанції обґрунтовано враховано, що зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення назви Закону України № 875-ХІІ у попередній редакції є опискою, яка не випливає на зміст протоколу. Думка ОСОБА_1 , що інспектор праці свідомо послався на Закон України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», і не є опискою, є нічим не підтвердженим припущенням апелянта.

Посилання апелянта на те, що на день складання протоколу в його діях була відсутня подія адміністративного правопорушення, оскільки він не міг порушити вимоги закону, який на день складення протоколу втратив чинність, є безпідставним, оскільки Закон України № 875 є чинним на цей час, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 2249-VIII від 19.12.2017 лише були внесені зміни у Закон України № 875, у тому числі частково змінено його назву.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги про те, що норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю діє протягом року, а тому зобов`язання щодо працевлаштування таких осіб також діє протягом відповідного року і спливає із закінченням такого року, а тому зобов`язання ТОВ «ФерроМет1» щодо виконання нормативу робочих місць у кількості, визначеній у ч. 1 ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» сплили 31 грудня 2017 року (за 2017 рік) та 31 грудня 2018 року (за 2018 рік), апеляційний суд доходить наступних висновків.

Оскільки штатна кількість працівників не є постійною, зокрема, як стверджує представник апелянта, ТОВ «ФерроМет1» на 2019 рік не має такої численності, яка б зобов`язувала працевлаштовувати осіб з інвалідністю, законодавцем визначено, що норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю визначається виходячи із середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, методика встановлення якої визначена Інструкцією зі статистики кількості працівників, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 28.09.2005 р. № 286.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що норматив діє протягом року, відповідно до якого визначена середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу за рік, та не погоджується із думкою апелянта про те, що зобов`язання ТОВ «ФерроМет1» щодо виконання нормативу робочих місць у кількості, визначеній у ч. 1 ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», спливли 31 грудня 2017 року та 31 грудня 2018 року.

Як слушно зазначає апелянт, положеннями КУпАП не надано визначення терміну «триваюче правопорушення». Однак апелянтом надано правильна дефініція цього поняття це правопорушення, яке почавшись з якоїсь протиправної дії або бездіяльності, здійснюється потім безперервно шляхом невиконання обов`язку.

Бездіяльність директора ТОВ «ФерроМет1» ОСОБА_1 , розпочавшись, по-перше, з невиконання обов`язку подати до Фонду соціального захисту інвалідів звітів за 2017, 2018 роки про зайнятість та працевлаштування інвалідів, по-друге, з невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у разі досягнення середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік у кількості 8 осіб, продовжилося, щонайменше, до дня перевірки суб`єкта господарювання Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області, а тому апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що дане правопорушення є триваючим.

Як правильно встановив районний суд, датою виявлення адміністративного правопорушення є 15.07.2019 року, а тому строк накладення адміністративного стягнення , який в силу ч. 2 ст. 38 КУпАП починається з дня виявлення правопорушення, на день розгляду справи судом першої інстанції не є пропущеним.

За наведеного, постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для закриття справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення чи закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП, про що зазначає апелянт, не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 серпня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-1 КУпАП, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 336/4678/19