ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/6042/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2019 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Щасна Т.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 захисника Красильникової К.О., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ст. 122-2 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого АТ «Укргазвидобування», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 308714, 14 серпня 2019 року о 01.50 год. на вул. Урлівській в м. Києві в порушення п. 2.5) ПДР України ОСОБА_1 керував автомобілем «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіряного покриву обличчя. Від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Крім цього, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 308720, 14 серпня 2019 року о 01.50 год. на вул. Урлівській в м. Києві ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1 на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою жезла, не зупинився, був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі д.н.з. НОМЕР_2 на вул. Урлівській, 23-г, чим порушив п. 2.4 ПДР України.

В суді ОСОБА_1 свою вину не визнав та показав, що він був затриманий працівниками поліції біля свого будинку по вул. Урлівській , 23-г в м. Києві, автомобілем він не керував та ніхто з працівників поліції його не переслідував. Його затримали біля будинку, одягнули кайданки та доставили до УП.

Захисник ОСОБА_1 - Красильникова К.О. просила суд закрити провадження у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Свої доводи обґрунтовує тим, що 14.08.2019 р. приблизно о 02-00 год. ночі ОСОБА_1 , знаходячись вдома за адресою: м. Київ, вул. Урлівська , 23-г , підійшов до свого автомобіля «Хюндай», щоб забрати речі. В цей час до нього підійшли працівники поліції з вимогою надати документи, вказавши, що він не зупинився на їх вимогу. На що він повідомив, що у нього при собі немає документів, оскільки він автомобілем не керував. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не надав працівникам поліції документи на їх вимогу, вони застосували до нього спецзасоби та відвезли до Дарницького УП. Захисник та ОСОБА_1 вважають, що затримання було безпідставне та необґрунтоване, з перевищенням повноважень, наданих працівникам поліції, оскільки він не чинив їм ніякого опору, а про застосування до нього спецзасобів, працівники поліції у своєму рапорті не зазначають. Крім цього, з матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем та не виконав вимогу поліцейського про зупинку, а був зупинений шляхом переслідування. Захисник просила звернути увагу на той факт, що працівник поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння вже по дорозі до управління поліції, а не на місці зупинки, як цього вимагає «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість». Також вказала, що свідків, які б підтвердили факт зупинки автомобіля, яким керував ОСОБА_1 не має, оскільки пояснення свідків, які долучені до матеріалів справи підтверджують лише факт відмови від проходження огляду в Управлінні поліції. Під час складання протоколу, в порушення ст. 268 КУпАП ОСОБА_1 не були роз`ясненні його права ,що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського. Вважає, що в матеріалах справи відсутні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 та ст. 122-2 КУпАП.

За клопотанням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності судом допитаний свідок ОСОБА_3 , який показав суду, що він був свідком, як працівники поліції прибігли у двір будинку по вул. Урлівській, 23-г та намагалися одягти ОСОБА_1 кайданки, в той час коли ОСОБА_1 знаходився біля під`їзду. Свідок підтвердив, що ОСОБА_1 в момент затримання не був за кермом автомобіля, та в його пристуності ОСОБА_1 не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Красильникову К.О., свідка ОСОБА_3 ,. дослідивши дані протоколів про адміністративне правопорушення, долучені до протоколів матеріали, відеозапис, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складення протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 14.08.2019 р. о 01-50 год. керував автомобілем «Хюндай» з ознаками алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності свідків. Крім цього, водій вказаного автомобіля в це же день та в це й же час не виконав вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, а був зупинений шляхом переслідування.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно п. 4 розділу IX «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Однак, з дослідженого судом відеозапису з нагрудної камери не вбачається, щоб автомобіль «Хюндай» рухався проїзною частиною, не виконав вимогу про зупинку транспортного засобу і був зупинений працівниками поліції. Відеозапис починається з моменту спілкування працівників поліції з ОСОБА_1 у службовому автомобілі, будучи вже в кайданках. Також, з відеозапису видно, що останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння по дорозі до управління поліції та у відділені, а не на місці зупинки транспортного засобу о 03-01 год., що підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.2).

Даний факт також підтверджується поясненними свідка ОСОБА_3 , який був допитаний судом та пояснення якого суд приймає до уваги та вважає такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Згідно п. 7 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 9 розділу II Інструкції 2, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Проте, працівниками поліції не було вжито заходів щодо направлення до медичного закладу ОСОБА_1 для проходження огляду на стан сп`яніння.

Надаючи оцінку письмовим поясненням свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд оцінює їх критично, оскільки вказані свідки засвідчили факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння не на місці зупинки, а в управлінні поліції, що є грубим порушенням вимог закону. Свідками безпосередньо зупинки транспортного засобу, яким керував водій ОСОБА_1 вони не були.

Крім цього, до матеріалів справи долучений рапорт працівників поліції, зі змісту якого вбачається, що під час проведення превентивних поліцейських заходів було помічено на вул. Сортувальній в м. Києві автомобіль «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1 , після чого було прийнято рішення про його зупинку, у зв`язку з дорученням № 13371/125/4805-2019. У зв`язку з тим, що автомобіль не виконав вимогу про зупинку, його зупинили на вул. Урлівській, 23-г, шляхом переслідування. До водія були застосовані спецзасоби та доставлено до управління поліції. Також у рапорті вказано, що подія фіксувалася відеореєстратором в автомобілі та бодікамерою.

Проте, запису з відеореєстратору до матеріалів справи долучено не було, що ставить під сумнів достовірність його змісту.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів було справедливим.

Доводи захисника Красильникової К.О. щодо відсутності в матеріалах справи доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 та ст. 122-2 КУпАП заслуговують на увагу та повністю підтверджуються дослідженими та перевіреними судом доказами.

Будь-які інші докази, окрім зазначених, на підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобілем «Хюндай» з ознаками алкогольного сп`яніння та невиконання ним вимоги про зупинку транспортного засобу в матеріалах справи відсутні.

У рішеннях ЄСПЛ по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., «Берктай проти Туреччини» від 08.02.20001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 р., неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій.

Спираючись на положення ч.І ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України»(рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії»(рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч.І ст.130 КУпАП, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Перекладання такого обов`язку на суд не передбачено.

Згідно положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП, а провадження у справах підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 130 ч.1,122-2, 247, 284-285 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя: