ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1014/19 Справа № 211/2362/19 Суддя у 1-й інстанції - Ніколенко Д. М. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 червня 2019 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - Вовк Л.М.

В С Т А Н О В И В :

Постановою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 червня 2019 року, ОСОБА_1 в изнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 384 гривні 20 копійок судового збору.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 , 28 квітня 2019 року о 17 годині 32 хвилин у м. Кривиому Розі, по вул..Нікопольське шосе, керував транспортним засобом MITSUBISHI PAGERO державний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився з використанням технічного засобу «Drager Alkcotest №0113», в присутності двох свідків. Результат огляду становить 2,49% алкоголю в крові. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а ПДР України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, постанову суду першої інстанції скасувати та провадження закрити за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вважає постанову незаконною та такою, що порушує його права та законні інтереси і тому підлягає скасуванню з наступних підстав. Вказує, що постанову судом першої інстанції винесено при не об`єктивному, односторонньому, упередженому та поверхневому розгляді справи. Судом першої інстанції не було з`ясовано той факт, що на місці зупинки співробітниками поліції був застосований прилад газоаналізатор «Drager Alkcotest №0113», який, відповідно до даних Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, розміщеного на офіційному сайті Міністерства охорони здоров`я України, не внесений в перелік спеціальних технічних засобів, дозволених для використання на території України, відповідно до свідоцтва №14455/ 2014 затвердженого наказом Держлікслужби України від 29.12.2014 року №1529 «Про державну реєстрацію медичних виробів». В матеріалах справи відсутні відповідні дозволяючи документи на застосування цього газоаналізатора. Також в основу обґрунтування постанови суду першої інстанції покладено неналежні докази у вигляді відеозапису з боді-камер поліції, хоча в протоколі на ці технічні засоби посилань немає. Крім того, посилання на пояснення свідків в постанові суду першої інстанції є некоректними, оскільки ці свідки в судовому засіданні не допитувались.

Разом з цим апелянт зазначає, що про не отримання повідомлення про розгляд справи в суді. В протоколі про адміністративне правопорушення зазначена дата розгляду справи в суді була виправлена, а тому апелянт не міг знати дійсну дати судового засідання.

Вважає, що судом першої інстанції були порушені вимоги ст. 268 КУпАП, а саме, розглянувши справу за його відсутності, суд на думку апелянта, позбавив його права на судовий захист, чим суттєво порушив його право бути присутнім при розгляді справи, давати пояснення та надавати заперечення, представляти докази, задавати питання свідкам - що є порушення права особи на захист та є підставою для визнання оскаржуваної постанови незаконною та її скасування.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 та його захисник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов такого висновку.

Апеляційний суд вважає поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку апеляційного оскарження постанови та приходить до висновку, що його слід поновити.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи щодо ОСОБА_1 вбачається, що наведені вимоги закону суддею місцевого суду під час її розгляду були дотримані.

Зокрема, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив письмові матеріали, відеоматеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Так, положеннями статті 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Винні дії ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується наявними в справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серія ОБ № 150292 від 28 квітня 2019 року, в якому зафіксовано, що 28 квітня 2019 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, за результатами газоаналізатора «Drager Alkcotest №0113» від 28.04.2019 року та у відповідності Акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зафіксовано у ОСОБА_1 результат 2,49% алкоголю в крові;

- в направленні га огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння до закладу охорони здоров`я від 28.04.2019 року, в якому відображено результат огляду проведений на місці, проба позитивна 2,49%. В заклад охорона здоров`я ОСОБА_1 Не доставлявся, погодився з проведеним результатом на місці зупинки;

- письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які засвідчили результат огляду стану сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки;

- відеозаписом з боді-камер співробітників поліції з місця події, де вбачається, що водія автомобіля ОСОБА_1 о 17.30 год. було зупинено за порушення ПДР України, а саме несправність гальмівних «стопів». При спілкуванні зі співробітниками поліції водій повідомляє, що трохи вжив алкоголь та намагається дати хабар. О 17.42 год. В присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 водій ОСОБА_1 здійснив продувку газоаналізатора «Drager Alkcotest №0113» та з результатом 2,49% погодився.

Таким чином, суддя місцевого суду правильно встановив фактичні обставини правопорушення та дійшов обґрунтованого висновку про наявність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9а ПДР України, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наявні у справі докази об`єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду та обґрунтовано визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що на місці зупинки співробітниками поліції був застосований прилад газоаналізатор «Drager Alkcotest №0113», який, відповідно до даних Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, розміщеного на офіційному сайті Міністерства охорони здоров`я України, не внесений в перелік спеціальних технічних засобів, дозволених для використання на території України, відповідно до свідоцтва №14455/ 2014 затвердженого наказом Держлікслужби України від 29.12.2014 року №1529 «Про державну реєстрацію медичних виробів», є безпідставним, оскільки сам ОСОБА_1 на місці погодився на обстеження саме цим приладом, з результатом обстеження цим приладом був згоден, жодних зауважень та клопотань на місці не вніс на розгляд поліції.

Доводи апелянта стосовно того, що суд першої інстанції розглянув справу про адміністративне правопорушення у його відсутність є безпідставними та такими, що не заслуговують уваги.

Як вбачається з матеріалів, ОСОБА_1 був повідомлений про час та розгляд протоколу про адміністративне правопорушення, але у судове засідання не з`явився про причини неявки суду не повідомив.

ОСОБА_1 будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду першої інстанції, та апеляційний суд сприймає вказану поведінку як спробу уникнути покарання за вчинення адміністративного правопорушення.

Слід також відзначити, що і Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їх судового провадження.

Оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість висновку суду першої інстанції щодо вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та закриття провадження по справі, як про те ставиться питання в апеляційній скарзі.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу порушника, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність.

За таких обставин, постанова судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 червня 2019 року щодо ОСОБА_1 є законною, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачаю.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 червня 2019 року - задовольнити.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 червня 2019 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко