ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/5984/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2019 р. м. Київ

Суддя Дарницького районного суду м. Києва О.В. Домарєв, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

15.08.2019 року приблизно о 22 год. 30 хв. біля буд. № 25 по просп. Григоренка в м. Києві, ОСОБА_1 керував мопедом «AIME Mine», vin код: НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проводився в присутності двох свідків за допомогою газоаналізатора «Drager», який зафіксував перевищення рівню алкоголю в крові з цифровим показником -- 0,38 %о.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину у скоєнні зазначеного правопорушення не визнав та суду пояснив, що дійсно 15.08.2019 року приблизно о 22 год. 30 хв. був зупинений працівниками поліції, які запідозрили його у вживанні алкогольних напоїв. На вимогу поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння він погодився, та пройшов його за допомогою приладу «Драгер», який зафіксував перевищення рівню алкоголю в крові з показником 0,38 %о. Разом з тим, посилався на те, що він рухався по тротуару транспортом (скутером), керування яким не вимагає наявності посвідчення водія, оскільки потужність електродвигуна скутера складає менше 3кВт. Тому вважає, що працівники поліції неправомірно його зупинили, склали протокол та відібрали посвідчення водія. При цьому, не заперечував факт вживання алкоголю у денний час доби і того, що під час зупинки працівниками поліції він перебував у стані алкогольного сп`яніння невеликого ступеню.

Також у судовому засіданні ОСОБА_1 просив відкласти розгляд справи на інший час у зв`язку із неможливістю прибути до суду його захисника, вказуючи, що останній задіяний у проведенні слідчих дій. Розглянувши дане клопотання, суд приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення з наступних причин.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини- в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»). Обговорюючи доцільність задоволення клопотання, суд враховує, що в судовому засіданні, яке відбулось 08.11.2019 р. ОСОБА_1 заявив клопотання про відкладення розгляду справи на інший день у зв`язку з зайнятістю його представника у слідчих діях, яке було задоволено судом. У наступному судовому засіданні ОСОБА_1 було заявлено аналогічне клопотання, однак суду не було надано документів, які б свідчили про поважність причин неявки в судові засідання, які відбулись 08.11.2019 р. та 12.11.2019 р., захисника.

Таким чином, суд розцінює клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності як дії, спрямовані на затягування розгляду справи з метою уникнення від адміністративної відповідальності.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

А відповідно до положень ст.252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши протокол серії ДПР18 № 253405 від 15.08.2019 р./а.с.1/, довідку, роздруковану газоаналізатором «Драгер» /а.с.2/, письмові пояснення свідків /а.с.3/, відео з нагрудної камери поліцейського /а.с.4/, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.7 глави 2 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ України за № 1452/735 від 09.11.2015 р. - установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до вимог п. 2.9.а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Судом об`єктивно встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з перевищенням допустимої норми алкоголю, тобто перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та в його діях наявні невідповідності вимогам п. 2.9а ПДР України.

Обговорюючи позицію водія про те, що він рухався на скутері з електродвигуном менше 3 кВт, що не являється механічним транспортним засобом і для керування ним не потрібне посвідчення водія, суд враховує, що такі твердження не узгоджуються з положеннями «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самоходних машин сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів всіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» №1388 від 07 вересня 1998 року зі змінами і доповненнями, який не містить приписів стосовно обов`язкової реєстрації лише тих мопедів, які мають потужність електродвигуна більше 3кВТ, а також з «Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску до керування транспортними засобами» № 340 від 08 травня 1993 року зі змінами та п. 12.3 ПДР України, відповідно до яких на транспортний засіб мопед, моторолер та інший двоколісний транспортний засіб з потужністю електродвигуна до 4кВТ видається посвідчення водія категорії А1.

Отже, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, право на управління яким виникає за наявності посвідчення водія зазначеної категорії.

А в цілому позицію водія ОСОБА_1 суд розцінює як намагання уникнути від адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та про необхідність накладення на особу, винну у вчиненні адміністративного правопорушення, адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» - у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 грн. 20 коп., який також підлягає стягненню з правопорушника на користь держави.

Керуючись ст. ст. 130 ч.1,251,252, 268,283-285 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп. на користь держави.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя О.В. Домарєв