3/134/6/2019 Справа №: 134/1780/18
П О С Т А Н О В А

07 лютого 2019 року> Суддя Зарічанський> В. > Г.>

Крижопільського районного суду Вінницької області

розглянувши матеріали, які надійшли від Крижопільського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, громадянина України, працюючого водієм в ПРАТ ПК «Поділля».

Раніше не притягувався до адміністративної відповідальності.

За ст. 130 ч. 1 КУпАП.

ВСТАНОВИВ:

18 грудня 2018 року до Крижопільського районного суду надійшли матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 по ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Згідно протоколу 06.12.2018 року о 21 годині 10 хвилин в м. Ямпіль по вул. Автотранспортна водій ОСОБА_1 керував автомобілем КАМАЗ - 5320 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння: не стійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від походження огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків. В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав і пояснив, що він дійсно 06 грудня 2018 року керував автомобілем, його зупинили працівники поліції, оскільки на причепі не горів габаритний фонар. Після зупинки звинуватили його, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. Пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу працівники поліції не пропонували, добровільно погодився пройти освідування в лікарні. Коли приїхали в лікарню лікар запропонував пройти освідування на алкотестері, на що відмовився, сам запропонував лікарю взяти кров на аналіз. На його пропозицію лікар сказав, що для проведення обстеження на стан алкогольного сп'яніння потрібно продути алкотестері або здати слину, а тому аналіз крові у нього брати не будуть, жодних інших аналізів лікар здати не пропонував. Аналіз слини не хотів здавати тому, що не довіряє результату. Незважаючи на це працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення. Проте, у протоколі та у матеріалах справи дані факти не були відображені. Тому просив суд закрити провадження по справі у зв'язку з відсутністю події і складу правопорушення, тому що не ухилявся від проходження огляду на стан сп'яніння. Крім того, вказує, що поліцейським не дотримано вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та з метою встановлення обставин правопорушення, судом було викликано у судове засідання для опитування в якості свідків: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що працює лікарем і 06.12.2018 року перебував на чергуванні. Працівники поліції доставили ОСОБА_1 на освідування. На пропозицію пройти огляд на стан сп'яніння він відмовився. Пропонував здати кров на аналіз, на що йому було відмовлено, причину відмови взяти кров на аналіз ОСОБА_1 не пояснював.

Свідок ОСОБА_2 пояснила, що працює медсестрою на швидкій. 06.12.2018 року перебувала на чергуванні, коли працівники поліції доставили ОСОБА_1 для огляду на стан сп'яніння. Зареєструвала направлення на огляд. Від огляду на стан сп'яніння ОСОБА_1 відмовився, але сам ОСОБА_1 пропонував здати кров на аналіз.

Свідок ОСОБА_4 вказав, що 06.12.2018 року цілий день був з ОСОБА_1, який автомобілем КАМАЗ перевозив буряки з с. Клембівка до с. Городківка. Коли їхали на цукровий завод були зупинені працівниками поліції по причині несправного габаритного фонаря. При зупинці працівники поліції звинуватили ОСОБА_1, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. Пройти огляд на стан сп'яніння на місці зупинки автомобіля працівники поліції не пропонували, на пропозицію пройти огляд у медичному закладі лікарні погодився і добровільно поїхав до лікарні. Алкогольні напої ОСОБА_1 в той день не вживав.

Суд вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1, свідків, дослідивши докази викладенні в протоколі про адміністративне правопорушення прийшов до такого висновку.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об'єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з'ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. П.8 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров'я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп'яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Відповідно до вказаної інструкції не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Однак, в порушення вказаних вимог, поліцейським в присутності двох свідків та без відібрання у них пояснень, до матеріалів справи долучені пояснення ОСОБА_4, який у протоколі свідком не зазначений, складено протокол про адміністративне правопорушення, у якому вказано, що ОСОБА_1 06.12.2018 року о 21 годині 30 хвилин в м. Ямпіль по вул. Автотранспортна, керував автомобілем КАМАЗ - 5320 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння: не стійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп'яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 під час судового розгляду стверджував, що він не перебував у стані алкогольного сп'яніння та від медичного огляду в установленому порядку не відмовлявся, добровільно поїхав з працівниками поліції до медичного закладу, де сам запропонував лікарю взяти у нього кров на аналіз, у чому йому лікарем було відмовлено і незважаючи на такі доводи відносно нього безпідставно був складений протокол про адміністративне правопорушення, у зв'язку з відмовою від огляду на стан сп'яніння.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за даною нормою настає в разі керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, вину даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідно п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп'яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п. п. 6, 7 р. І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗУкраїни № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров'я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров'я).

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять даних про те, що ОСОБА_1 пропонувалось пройти огляд поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів. Також матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки.

Таким чином, за відсутності в матеріалах справи доказів відмови ОСОБА_1, пояснень свідків, які були присутні під час зупинки, суд позбавлений можливості перевірити дотримання інспектором поліції вимог Інструкції № 1452/732 та зробити відповідні висновки про наявність підстав для направлення водія на огляд до медичного закладу. Не відображення в матеріалах справи прізвищ присутніх осіб при огляді водія на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу унеможливило їх виклик до суду. В цей же час, п. 22 р. ІІІ Інструкції № 1452/732 встановлено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Оскільки жодним доказом, наявним у матеріалах справи, не доводиться правомірність направлення ОСОБА_1 на огляд до медичного закладу, тому висновок КУ «Ямпільська центральна районна лікарня» від 06.12.2018 не може бути визнано судом дійсним та використаний як доказ вини ОСОБА_1

Тому, суд не приймає до уваги Висновок від 06.12.2018 року про те, що ОСОБА_1 відмовився пройти обстеження на стан сп'яніння, оскільки, ОСОБА_1 не відмовлявся пройти медичний огляд та обстеження, сам пропонував здати кров для проведення необхідних тестів. Крім того, у разі неможливості виявлення стану сп'яніння, відбираються біологічні зразки для лабораторних досліджень (слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук). Якщо вказані зразки відібрати неможливо, то відбирається кров, тому судом факт викладений у протоколі та в висновку не може бути розцінено як повноцінна відмова від проходження огляду на стан сп'яніння.

Тому, як вбачається із досліджених судом доказів, вимоги зазначених нормативних актів, щодо порядку огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп'яніння, на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, дотримано не було, у взятті крові на аналіз було відмовлено, забір інших зразків біологічного середовища запропоновано не було, і пояснення ОСОБА_1 нічим не спростовані, адже висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп'яніння, складений 06.12.2018 року лікарем Ямпільської ЦРЛ ОСОБА_3 не містить відомості про те, що ОСОБА_1 відмовився від медичного огляду в присутності двох свідків.

Крім цього, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких пояснень свідків, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, тобто є незрозумілим, свідками чого були зазначені особи, чи то відмови від проходження медичного огляду на місці зупинки транспортного засобу чи відмови від медичного огляду в закладі охорони здоров'я.

Все вищевказане є численними порушеннями порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, в тому числі і процесуального документу - протоколу про адміністративне правопорушення.

Виходячи із вище зазначеного, суддя ґрунтуючись на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в зв'язку з чим вважає за можливе до цих правовідносин застосувати статтю 247 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки будь-яких доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп'яніння транспортним засобом та відмова ним пройти огляд на стан сп'яніння зі сторони поліції в ході судового розгляду здобуто не було та суду не надано. При цьому, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у самому протоколі про адміністративне правопорушення, у зв'язку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказам вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із вищевказаним стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Як наслідок на переконання суду дані відображенні у протоколі про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП є сумнівними з вищезазначених підстав, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року; стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В ході судового розгляду в діях ОСОБА_1 не встановлено ознак, які б свідчили про умисну чи необережну форму вини у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що унеможливлює кваліфікацію його дій за даною статтею.

Виходячи з вище наведених фактів, враховуючи матеріали справи, суд доходить до однозначного висновку, що в діях ОСОБА_1 не вбачається ознак об'єктивної та суб'єктивної сторін адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, у зв'язку із чим особа не підлягає адміністративній відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення піддягає закриттю у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП

Керуючись ст.ст. 247 ч.1 п.1, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Вінницького апеляційного суду Вінницької області в 10-ти денний строк з дня винесення постанови.

Суддя: