Справа № 447/1575/18 Головуючий у 1 інстанції: Карбовнік І.М.
Провадження № 33/811/122/19 Доповідач: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Стельмаха І.О.,

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 183-1 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 10 вересня 2018 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Миколаївського районного суду Львівської області від 10.09.2018

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1., фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді виконання суспільно корисних робіт на строк 120 годин.

Стягнуто зі ОСОБА_1 в дохід держави 352 грн 40 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він не сплатив аліменти на утримання неповнолітнього сина, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання, що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах від 01.06.2018 та згідно якого, заборгованість становить 31209,67 грн, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183-1 КУпАП.

На постанову судді Звозда М.Я. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову судді скасувати та закрити провадження в справі.

Апелянт зазначає, що слухання справи відбулося без його участі, з копією постанови він ознайомився лише 18 грудня 2018 року у Миколаївському районному відділі пробації, а тому строк на апеляційне оскарження ним пропущений з поважних причин. Зі суду йому копії постанови не скеровували.

Апелянт вважає, що постанова є незаконно, необґрунтованою, винесеною формально, без повного та всебічного з'ясування дійсних обставин справи, оскільки він не являється батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, бо з його матір'ю ОСОБА_3 припинили подружні стосунки задовго до народження дитини, що підтверджується рішенням Миколаївського районного суду Львівської області, а відтак заочне рішення Бердичівського районного суду Житомирської області про стягнення з нього аліментів на дитину є незаконним і підлягає скасуванню. Дане рішення він оскаржив після того, як довідався про обставини справи і причини відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з нього коштів на дитину.

Апелянт зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення був складений відносно нього у його відсутність, пояснення він не давав, права йому ніхто не роз'яснював.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 пояснив, що з 2016 року проживає постійно в Київський області, оскільки там знайшов собі роботу. Протокол щодо нього складений без його відома, копії протоколу він не отримував, оскільки у Львівській області, за місцем прописки, більше 2 років не проживає і відповідно у 2018 році не міг отримувати кореспонденцію на своє ім'я. На конвертах, які є в справі, з не врученими повідомленнями, не зазначено формулювання підстави невручення листа (а.с. 10, 11). Його родичам працівники пошти про ці листи нічого не повідомляли. Про існування виконавчого провадження, а відповідно і даної справи щодо нього, довідався від голови сільради по телефону. Наполягає, що дитина на яку з нього хочуть стягувати аліменти не його, із ОСОБА_3 він розлучився у 2012 році; зараз подав до суду заяву по перегляд заочного рішення щодо стягнення аліментів.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1, який просив задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Поважність причин пропуску скаржником строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк йому слід поновити.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції не були дотримані вимоги закону щодо повного та всебічного з'ясування обставин справи, а викладений у постанові судді висновок про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи, що є підставою для скасування судового рішення.

Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Підпунктом 5 пункту 1 розділу I Закону України № 2234-VIII від 07.12.2017 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» главу 14 КУпАП доповнено статтею 183-1 такого змісту: «Стаття 183-1. Несплата аліментів. Несплата аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім'ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання, - тягне за собою виконання суспільно корисних робіт на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин».

Пунктом 1 розділу II Прикінцеві положення Закону встановлено, що цей Закон набирає чинності через місяць з дня його опублікування, крім підпункту 3 пункту 4, пунктів 5-7 розділу I цього Закону, які набирають чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та підпунктів 1 і 2 пункту 4 розділу I цього Закону, які набирають чинності через три місяці з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII. Закон України № 2234-VIII від 07.12.2017 опубліковано 06 січня 2018 року в офіційному виданні - газеті «Голос України» № 4, відповідно стаття 183-1 КУпАП набрала чинності 06 лютого 2018 року.

Оскільки цей Закон встановлює адміністративну відповідальність, то він зворотної дії в часі не має й поширює свою дію лише на правовідносини, які виникли після набрання ним чинності, тобто після 06 лютого 2018 року.

З врахуванням диспозиції ст. 183-1 КУпАП дана норма може бути застосована до особи, яка допустила бездіяльність - несплату аліментів за період після 06 лютого 2018 року і лише тоді, коли це призвело до заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

При складанні, 26.06.2018 щодо ОСОБА_1, протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 183-1 КУпАП, державними виконавцями не враховано вимоги ст. 58 Конституції України.

У постанові судді щодо ОСОБА_1 про визнання його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, а саме у несплаті аліментів, не зазначено обставин справи, зокрема не вказано на яку дитину повинен ОСОБА_1 сплачувати аліменти; не зазначено чітко період заборгованості протягом якого ОСОБА_1 ухилявся від сплаті аліментів; не зазначено суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред'явлення виконавчого документа до примусового виконання, щоб можна було перевірити чи сукупний розмір такої заборгованості перевищує суму відповідних платежів, тобто зі змісту постанови суду першої інстанції немає можливості з'ясувати чи в діях ОСОБА_1 є адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183-1 КУпАП

Водночас в матеріалах справи є розрахунок заборгованості по аліментах від 01.06.2018 з якого вбачається, що боржником є ОСОБА_1, а стягувачем - ОСОБА_3, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 Період заборгованості зазначений:

- 2013-2016 (без зазначення початкової дати стягнення) - сума заборгованості становить 22709,67 грн;

- 2017 - травень 2018 - сума заборгованості становить по 500 грн щомісяця, а в загальному заборгованість становить 31209,67 грн (а.с. 6).

Виконавче провадження на ОСОБА_1 було відкрито 22.09.2015 (а.с.5).

Усе вищевказане судом першої інстанції проаналізовано не було та цьому не була дана відповідна юридична оцінка. Між тим бездіяльність у період з 2013 року до 06 лютого 2018 року (яка полягає у несплаті аліментів) була допущена ОСОБА_1 до набрання чинності Законом України № 2234-VIII від 07.12.017, яким встановлена адміністративна відповідальність за ст. 183-1 КУпАП, і не може братись до уваги.

Отже ОСОБА_1, згідно з вимогам ст. 58 Конституції України, не підлягає адміністративній відповідальності за несплату аліментів, допущену за період з 2013 року до 01.06 2018. До 6 лютого 2018 року вказані діяння не передбачали адміністративної відповідальності, а після встановлення відповідальності (6 лютого 2018 року) сукупний розмір заборгованості не перевищував суму відповідних платежів за шість місяців.

З огляду на викладене постанову судді слід скасувати, а справу щодо ОСОБА_1 - закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 10 вересня 2018 року щодо ОСОБА_1 - скасувати.

Справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1, за ст. 183-1 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах