Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2019 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 серпня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Душанбе, Республіки Таджикістан, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, одружений, не працює, зареєстрований і проживає в АДРЕСА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 визнано винним і притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 01 липня 2019 року, о 02.15 год. в м. Луцьку на вул. Винниченка, 28 керував автомобілем марки «FORD Mondeo» номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (порушення мовлення, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, тобто своїми діями порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 оскаржує її з мотивів незаконності, неповноти судового розгляду. Вважає рішення суду необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, а його висновки не відповідають фактичним обставинам справи. Посилається, що суд необгрунтовано визнав його виним у керуванні транспортним засобом у стані алкогольнього сп`яніння, при тому, що це не відповідає фактичним обставинам справи.

Крім того вважає, що постанова суду в частині накладення стягнення не відповідає вимогам закону, а тому просить змінити її в цій частині.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення апелянта, який її підтримав та просив задовольнити, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, доводиться зібраними матеріалами справи, зокрема, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 189580 від 01 липня 2019 року, перший керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, і відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Про обставини відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку особою, що керувала транспортним засобом водієм ОСОБА_1 підтвердили у своїх письмових поясненнях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

Відеозаписом з боді-камер працівників поліції вбачається, що водієві ОСОБА_1 , при зупиненні його працівниками поліції за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП на вул. Винниченка, 28 в м. Луцьку, а саме за порушення вимог п.п 17.1 ПДР, інспектором патрульної поліції було висловлено підозру щодо можливого його перебування під час керування автомомбілем у стані алкогольного сп`яніння та запропоновано такому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння з допомогою газоаналізатора або проїхати до ВОНД з цією ж метою, на що останній відмовився у присутності двох вищезазначених свідків.

Крім того, апеляційний суд відзначає, що належними і допустимими доказами на підтвердження винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у матеріалах є постанова про накладення адміністративного стягнення серії НК №034973 від 01 липня 2019 року.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є повними, безсумнівними, належними та допустимими, такими, що доповнюють одне одного, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Посилання апелянта, що постановою суду він безпідставно притягнутий до відповідальності за вчинення керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а не за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, на думку суду є власним тлумаченням вимог закону та обставин справи та спростовуються змістом цього ж оскарженого рішення.

Таким чином, проаналізувавши зібрані докази в їх сукупності, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та правильно застосував безальтернативне адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, а тому посилання в апеляційній скарзі в частині зміни накладеного стягнення задоволенню не підлягають.

Доводи ОСОБА_1 при апеляційному розгляді справи що позбавлення права керування транспортними засобами поставить сім`ю в скрутне матеріальне становище, оскільки автомобіль використовується як джерело заробітку, не спростовують правильності висновків суду щодо розміру та виду адміністративного стягнення, так як воно є безальтернативне, та не узгоджуються з матеріалами справи (а.с. 8), а саме довідкою Луцької районної філії Волинського обласного центру зайнятості від 14 серпня 2019 року №1026, згідно якої перший не перебуває на обліку як безробітний.

Підстав для зміни чи скасування постанови суду апеляційний суд не вбачає, а тому її слід залишити в силі.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 серпня 2019 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк