ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №643/7299/19 Суддя 1-ї інстанції: Буркеєва І.А.
Провадження № 33/818/1001/19
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.09.2019 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., з участю особи, відносно якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Рудика Івана Івановича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 09.07.2019 року у відношенні ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Московського районного суду м. Харкова від 09.07.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн та позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 22.04.2019 року о 17:15 ОСОБА_1 в м. Харкові по вул. Механізаторська, 26, керував транспортним засобом Mazda 626, державний номер НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, в установленому законом порядку, проводився у лікаря-нарколога.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В апеляційній скарзі вказує, що судом першої інстанції не забезпечено дотримання вимог ст.ст. 256, 283, 284, 247, 280 КУпАП, та в порушення права на захист, розглянув справу без його участі.

Вказує, що судом не було належним чином перевірено та оцінено зібрані у справі матеріали на предмет їх допустимості та відповідності обставин. У протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості щодо ознак сп`янінні, та результатів медичного огляду. У висновку щодо результатів медичного огляду № 712 від 22.04.2019 року вказана дата заповнення - 22.04.2019 року, а в акті №712 зазначено, що його складання закінчено 23.04.2019 року, що на думку апелянта свідчить про порушення Інструкції №1452/735.

Також вказує, що протокол було складено в той час, коли в нього тільки відбирали біологічні зразки.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , та його захисника - адвоката Рудика І.І., які підтримали вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Апеляційним судом не встановлено порушень суддею суду першої інстанції вимог вказаної правової норми.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Апеляційний суд приймаючи рішення про відмову в задоволенні апеляційної скарги не бере до уваги доводи апелянта щодо на його думку порушень вимог Інструкції 1452/735, а саме те, що лабораторна діагностика була проведена 23.04.2019 року та було встановлено вміст наркотичних речовин у біологічному середовищі сечі ОСОБА_1 відібраного 22.04.2019 року, а висновок складений на день раніше 22.04.2019 року, оскільке це не спростовує, що ОСОБА_1 саме 22.04.2019 року керуючи автомобілем Mazda 626 перебував у стані наркотичного сп`яніння. Достовірність результатів цього медичного огляду апелянтом не спростовано.

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №207873 від 22.04.2019 року, який було складено, як вказує апелянт, в той момент коли в нього тільки відбирали аналізи, він в письмових поясненнях вказав «Більше не буду», що апеляційний суд оцінює, як визнання викладених у вказаному протоколі обставин.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що підстав вважати висновок суду першої інстанції щодо невідповідності дій ОСОБА_1 вимогам п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, і в його діях мається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки наведене підтверджується тими доказами, які наведені у постанові від 09.07.2019 року та яким судом першої інстанції було надано повну та належну оцінку і прийнято законне та обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Московського районного суду м.Харкова від 09.07.2019 року у відношенні ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського апеляційного суду В.П.Цілюрик