ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 546/253/18 Номер провадження 33/814/119/19Головуючий у 1-й інстанції Горулько О.М Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2019 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2,

захисника - адвоката - Беркути Л.Г.

потерпілого - ОСОБА_4 та захисника в його інтересах адвоката Каплі А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Господарським судом м. Києва справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Каплі А.С. в інтересах ОСОБА_4 на постанову Решетилівського районного суду Полтавської області від 02 травня 2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою, відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Узборє, Мінського району Мінської області Республіки Білорусь, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

За постановою суду, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 07 березня 2018 року о 17 год. 50 хв. на 96 км +500 м автодороги Благовіщенське-Миколаїв ОСОБА_2, керуючи автомобілем DAF XF95-430, реєстраційний номер НОМЕР_1, з напівпричіпом TRAILOR, реєстраційний номер НОМЕР_2, не забезпечив технічний стан транспортного засобу та не стежив за технічним станом, внаслідок чого допустив відривання колеса задньої ведучої осі тягача зліва, яке самовільно продовжило рух по проїзній частині дороги та зіткнулося з автомобілем BMW, реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався в зустрічному напрямку. В результаті ДТП транспортні засоби отримали технічні пошкодження.

Закриваючи провадження суддя дійшов висновку, що відрив колеса відбувся не внаслідок неналежного контролю з боку ОСОБА_2 технічного стану автомобіля а, можливо, в результаті наявності прихованих дефектів деталей кріплення колеса, які неможливо виявити при щоденному технічному огляді автомобіля, у сукупності з додатковим навантаженням на них під час руху автомобіля по нерівній дорозі.

Окрім цього, невиконання ОСОБА_2 вимог пунктів 2.3 «а», «б»; 31 Правил дорожнього руху України матеріалами справи не доведено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернулась захисник Капля А.С. в інтересах ОСОБА_4

В апеляційній скарзі просить постанову скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вказує, що постанова винесена з порушенням норм процесуального права, судом не повно з'ясовано усі фактичні обставини справи, не досліджено та не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам.

Вважає необґрунтованими висновки судді щодо причин відриву колеса та відсутності вини ОСОБА_2 у цьому, оскільки жодним доказом такі висновки не підтверджені та є припущенням.

Звертає увагу, що відсутність експертного висновку про причини відриву колеса автомобіля «ДАФ» д.р.н. ВІ 9027 ВІ, свідчить про неповне з'ясування обставин справи.

Окрім цього вказує, що незалежно від того на якій стадії були порушені обов'язки водія щодо забезпечення технічного стану автомобіля, водій несе за їх недотримання одну і ту ж відповідальність.

Також, захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки постанова винесена за відсутності потерпілого (іншого учасника ДТП) та його представника, а дані про належне повідомлення відсутні. Оскаржувану постанову було отримано 15.10.2018 року.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши виступ потерпілого ОСОБА_4 та захисника в його інтересах Каплі А.С. на підтримку поданої апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_2 та в його інтересах захисника Беркуту Л.Г., дослідивши наявні у справі докази, давши їм аналіз та оцінку, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 та його представник захисник Капля А.С. в розгляді адміністративного матеріалу в суді першої інстанції участі не приймали та про винесене по матеріалу рішення по суті дізналися лише 15.10.2018 року.

За таких обставин вважаю, що захиснком адвокатом Каплею А.С. з поважних причин пропущено строк на апеляційне оскарження постанови суду, тому її клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суду підлягає до задоволення.

Згідно ч. 2 ст. 7 та ст. 245, ст. 280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи. Постанова суду, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Так, положення статті 124 КУпАП передбачають адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. При цьому обов'язковою умовою настання такої відповідальності є наявність причинного зв'язку між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

За даними протоколу про адміністративне правопорушення, складеного уповноваженою особою, ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.3 «а», «б» та р.31 Правил дорожнього руху.

Пункт 2.3 «а», «б» Правил дорожнього руху визначає обов'язок водія перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Як вбачається з наданих суду письмових доказів, ОСОБА_2 в повній мірі дотримався вимог Правил дорожнього руху, зокрема, згідно наданого суду Протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №00125-00198-18 від 12.02.2018 року транспортний засіб - автомобіль DAF XF95-430, реєстраційний номер НОМЕР_1, після технічного контролю визнано технічно справним.

Відповідно до пояснень ОСОБА_2 як в ході розгляду матеріалу в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду, ним, як водієм, під час руху неодноразово перевірявся стан транспортного засобу як самостійно, так і шляхом звернення до станції технічного обслуговування, про що надано копію товарного чеку від 06.03.2018 року.

Окрім того, в протоколі про адміністративне правопорушення відповідальною особою зазначено і про порушення водієм ОСОБА_2 вимог розділу 31 Правил дорожнього руху, при цьому не конкретизовано порушення якого саме пункту цього розділу допустив водій, що позбавляє суд можливості перевірити дану обставину.

Таким чином, з огляду на відсутність в матеріалах про адміністративне правопорушення доказів на підтвердження викладених в протоколі про адміністративне правопорушення даних щодо невиконання водієм ОСОБА_2 вимог Правил дорожнього руху, оскільки до протоколу уповноваженою особою долучено лише схему місця ДТП з зазначенням на ній місця розташування транспортних засобів після ДТП, місця зіткнення та місця знаходження колеса, відображенням переліку видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пояснень водіїв ОСОБА_4 та ОСОБА_2, матеріали не містять даних щодо проведеного огляду автомобіля DAF XF95-430, реєстраційний номер НОМЕР_1, тому, з огляду на надані ОСОБА_2 письмові докази щодо виконання ним обов'язків водія, в тому числі і щодо перевірки та забезпечення технічно справного стану керованого ним транспортного засобу, які ні в суді першої, ні в ході апеляційного розгляду не спростовані, висновок судді першої інстанції щодо відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є вірним, окрім того ствердження ОСОБА_2 про відкрив колеса внаслідок прихованих дефектів деталей його кріплення документально не спростовано, а всі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитися на її користь.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника Каплі А.С. та скасування чи зміни постанови суду не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику Каплі А.С. строк на апеляційне оскарження постанови Решетилівського районного суду Полтавської області від 02 травня 2018 року.

Постанову Решетилівського районного суду Полтавської області від 02 травня 2018 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Каплі А.С. в інтересах ОСОБА_4 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко