Справа 381/3710/19
Провадження 3/362/2150/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.12.2019 року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Л.М.Кравченко, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Василькові Київської області матеріали адміністративної справи, що надійшли з органів Васильківського ВП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

09.09.2019 о 05 год. 27 хв. в м. Васильків на вул. Декабристів, 1, ОСОБА_1 керував автомобілем Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, хода хитка, мова не розбірлива. Від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння відмовився в установленому законом порядку.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив 2.5. ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Адміністративні матеріал за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 було направлено для розгляду до Фастівського міськрайонного суду Київської області на підставі заяви, написаної ОСОБА_1 про направлення справи до Фастівського міськрайонного суду, оскільки він проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Оскільки ОСОБА_1 , жодного разу в судові засідання не з`являвся, будучи викликаний до суду у спосіб направлення судової повістки на адресу, яка зазначена у його заяві, згідно рапорту інспектора СРПП № 4 Фастівського ВП Шпитко І., складеного ним за результатами виконання приводу ОСОБА_1 до суду, встановлено, що останній за адресою, зазначеною в його заяві АДРЕСА_2 - не проживає і ніколи не проживав.

У відповідності до постанови Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13.11.2019 р. та постанови про виправлення описки, вказаний адміністративний матеріал направлено до Васильківського міськрайонного суду Київської області.

ОСОБА_1 в судове засідання до Васильківського міськрайонного суду Київської області не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належно за адресою, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення та за допомогою смс-повідомлення на номер мобільного телефону, що зазначений в протоколі.

Зазначені дії ОСОБА_1 , а саме введення в оману щодо місця свого проживання в м.Фастові, внаслідок чого справа була направлена до Фастівського міськрайонного суду, суд розцінює, як умисне затягування розгляду справи з метою минування строків притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення та ухилення від відповідальності.

З урахуванням наведених обставин, суд розцінює неявку в судове засідання ОСОБА_1 як таку, що спрямована на затягування розгляду справи з метою уникнення накладення адміністративного стягнення зі спливом передбаченого ст. 38 КУпАП трьохмісячного строку з дня вчинення правопорушення, протягом якого таке стягнення може бути накладено судом. Таким чином, суд вважає можливим розгляду справу у відсутності ОСОБА_1 .

Так, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адмінправопорушення, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ДПР18 №508178 від 09.09.2019 року, актом огляду на стан сп`яніння направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та показами свідків щодо відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду.

За встановлених фактичних обставин справи, ОСОБА_1 , порушуючи вимоги п. 2.5 ПДР України, вчинив правопорушення, що передбачене диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що всебічно досліджені під час судового засідання.

Суспільна небезпека вчиненого ОСОБА_1 правопорушення на думку суду полягає у піддані ризику небезпеки життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху.

При накладенні стягнення суд, відповідно до ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, ступінь його вини, обставини які обтяжують його відповідальність те, що ОСОБА_1 вчинив грубе адміністративне правопорушення, обставин які пом`якшують відповідальність правопорушника суд не вбачає і приходить до висновку про необхідність накладення на нього стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 40-1, 221, 283-284, ч.1 ст.130 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 384 грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її постановлення.

Строк звернення до виконання 3 місяці з дня винесення постанови.

Суддя Л.М.Кравченко