П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.02.2019 Справа №607/25290/18

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Грицака Р.М.

при секретарі с/з ОСОБА_1

за участю прокурора Шергей А.В.

особа, яка притягується до адміністративної

відповідальності ОСОБА_2

розглянувши матеріали, що надійшли з Управління захисту економіки в Тернопільській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, не працюючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області одержано з Управління захисту економіки в Тернопільській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України для розгляду матеріали про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, повязаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Із протоколу № 0900215 про вчинення адміністративного правопорушення повязаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП від 15 листопада 2018 року вбачається, що ОСОБА_2, будучи особою, яка припинила діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», а саме, в квітні 2017 року будучи звільненим з посади провідного економіста відділу грошового обігу в Тернопільській області Департаменту грошового обігу Національного Банку України та відповідно до підпункту «и» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» будучи субєктом відповідальності за правопорушення, повязане з корупцією, в порушення вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону, без поважних причин, несвоєчасно, а саме 02.04.2018 подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припинила діяльність, повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, наступного року після припинення такої діяльності за минулий рік (після звільнення), чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП не визнав, посилаючись на те, що в нього був відсутній умисел на вчинення адміністративного правопорушення, оскільки причиною того, що він подав декларацію із запізненням стало те, що з січня по березень 2018 року у нього захворів брат, якому він приділяв багато уваги. Крім того він 27.03.2018 року при спробі заповнити та подати декларацію, виявив, що закінчився ключ (ЕЦП), а тому увійти в реєстр декларацій він не зміг, а тому виготовивши ключ 31.03.2018 року він 02.04.2018 року подав декларацію.

Захисник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_3 вважає, що у ОСОБА_2 був відсутній умисел на неподання декларації, оскільки він з 27 березня хотів подати декларацію, однак в звязку з обставинами, незалежними від ОСОБА_2, а саме закінченням ключа, яким він мав вчинити підпис поданої декларації, остання не була подана вчасно. Крім цього вважає, що на час розгляду справи (13.02.2019 року) строк притягнення ОСОБА_2 до відповідальності закінчився, а тому останній не може бути притягнутий до відповідальності.

Прокурор в судовому засіданні просить притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, так як вважає, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до наказу директора Департаменту персоналу НБУ від 01.12.2015 №6879-к провідного економіста сектору касових операцій та зберігання цінностей відділу готівкового обігу і касових операцій Управління НБУ в Тернопільській області ОСОБА_2 переведено на посаду провідного економіста відділу грошового обігу в Тернопільській області Департаменту грошового обігу, як такого що перебував у кадровому резерві з 01.12.2015 з укладанням договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність.

Згідно наказу начальника управління Департаменту персоналу НБУ № 1114-к від 11.04.2017, ОСОБА_2, провідного економіста відділу грошового обігу в Тернопільській області Департаменту грошового обігу, звільнено з роботи 18.04.2017 за згодою сторін.

Працюючи на вказаній посаді та при звільненні 13.04.2017 року ОСОБА_2 був попереджений про вимоги антикорупційного законодавства Закону України «Про запобігання корупції», в частині фінансового контролю.

Таким чином ОСОБА_2 усвідомлював відповідальність та протиправний характер своїх дій, передбачав їх шкідливі наслідки і бажав їх або свідомо допускав настання цих наслідків.

Згідно із статтею 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов'язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно із абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов'язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов'язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Частиною 1 статті 45 Закону, передбачено, що особи, зазначені пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов'язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб - сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Таким чином, ОСОБА_2, маючи можливість до 01 квітня 2018 року подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, (після звільнення), був зобов'язаний з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2018 року, протягом 90 календарних днів, тобто до 01.04.2018, подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік (після звільнення).

Разом з тим, всупереч вимогам наведених вище законодавчих актів, ОСОБА_2 декларацію особи, яка припинила діяльність повязану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування на наступний рік після припинення такої діяльності (звільнення) подав з порушенням встановлених строків, а саме 02.04.2018 року.

Тобто, в період з 01.01.2018 до 01.04.2018 було 90 календарних днів для заповнення декларації, які ОСОБА_2 раціонально для цього використані не були.

Як вбачається з витягу Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, (https://public.nazk.gov.ua/search) встановлено дату подачі декларації після звільнення за попередній 2017 рік ОСОБА_2, а саме 02.04.2018, що підтверджується скріншотом сторінки Інтернету з сайту НАЗК.

Згідно з відповіддю НАЗК № 93-05/4886/17 від 02.03.2017 року, дата публікації документів, вказана у публічній частині інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» співпадає з фактичною датою подання субєктами декларування документів до реєстру.

Відповідно до пункту 8 рішення НАЗК № 3 від 10.06.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 після заповнення усіх необхідних полів форми документа суб'єкт декларування підписує документ накладанням на нього власного ЕЦП.

Перед підписанням документа суб'єкт декларування підтверджує ознайомлення з попередженням про настання відповідальності за подання недостовірних відомостей шляхом проставлення відповідної відмітки в документі.

Усі інші документи, які суб'єкт декларування направляє на адресу Національного агентства за допомогою персонального електронного кабінету, також підписуються накладанням на них власного ЕЦП.

Пунктом 9 рішення НАЗК №3 визначено, що кожному поданому документу Реєстр автоматично надає унікальний ідентифікатор документа та накладає на нього електронну печатку Реєстру, що унеможливлює внесення несанкціонованих змін до поданого документа.

Подання документа до Реєстру підтверджується шляхом надсилання повідомлення суб'єкту декларування на адресу його електронної пошти, вказану під час реєстрації в Реєстрі, та до персонального електронного кабінету суб'єкта декларування.

Після отримання зазначеного повідомлення суб'єкт декларування повинен невідкладно, але не пізніше семи днів після дня отримання такого повідомлення, перевірити зміст поданого ним документа та у разі виявлення неповних або недостовірних відомостей в ньому подати виправлений документ відповідно до цього Порядку.

Таким чином, ОСОБА_2, будучи особою, на яку відповідно до підпункту «и» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» поширюється дія цього Закону, в порушення вимог абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону, несвоєчасно, без поважних причин, тобто після встановленого періоду декларування (з 01.01.2018 до 01.04.2018), а саме 02.04.2018, подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припинила таку діяльність на наступний рік після звільнення, чим вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Суд вважає, що не заслуговують на увагу пояснення ОСОБА_2 та його захисника з приводу того, що ним приймалися заходи щодо подачі декларації, оскільки, як зазначив сам ОСОБА_2 з 01.01.2018 року і до 27.03.2018 року, ним не вживалися можливі заходи, будь-які спроби для подачі декларації, тобто наданий для цього період раціонально використаний не був, а також 01.04.2018 року він на сайт НАЗК для подачі декларації не заходив, хоча власний ключ ЕЦП у нього вже був виготовлений.

Відповідно до частин 2, 3 статті 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті. Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов'язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Як вбачається з матеріалів справи, Управління захисту економіки в Тернопільській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, 24.09.2018 року отримало з Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя НАЗК інформацію щодо ОСОБА_2 про несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно із п. 7 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що спливли строки притягнення до адміністративної відповідальності, передбачені статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За таких обставин, суд вважає, що провадження в даній справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 слід закрити у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 36, 38, ч.1 ст.172-6, п. 7 ст. 247, 283,284 КУпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172 - 6 КУпАП, закрити, у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий суддяОСОБА_4