Справа № 215/5213/19
ПОСТАНОВА
12 вересня 2019 року суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Камбул М.О., за участю прокурора - Соломки К.В.,за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з Департаменту захисту економіки Управління захисту економіки в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, який раніше не притягався до адміністративної відповідальності, не працюючого , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,-
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №1441 від 29.08.2019, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину визнав, пояснив, що дійсно не подав вчасно декларацію після звільнення, йому в кінці березня телефонували співробітники та нагадували про необхідність заповнення декларації, але він не зміг вчасно подати декларацію, у зв`язку з від`їздом до іншого міста.
Прокурор Соломка К.В. в судовому засіданні підтримав протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, просив накласти на останнього адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.
Суддя, вислухавши думку прокурора Соломки К.В., пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, виходячи з наступного.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, наказом № 300 від 31.10.2007, ОСОБА_1 призначено на посаду водія 12-ої самостійної державної пожежної частини Жовтневого району м. Кривого Рогу, з 01.11.2007, встановивши 1-й тарифний розряд (а.с. 22).
Згідно витягу із наказу № 162 о/с від 25.04.2008, ОСОБА_1 , водію 12-ої самостійної державної пожежної частини Жовтневого району м. Кривого Рогу, у відповідності з Положенням про порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, присвоєно первинне спеціальне звання молодшого начальницького складу, з укладанням контракту терміном 3 роки та вважати таким, що приходить службу за контрактом: рядовий служби цивільного захисту (а.с. 23).
Таким чином, ОСОБА_1 згідно п.п. «д» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» був посадовою особою молодшого начальницького складу, а отже є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , звільнено зі служби за власним бажанням, що не оспорюється особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та підтверджується письмовими матеріалами справи, а.с.33 зв.
Згідно з ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
Особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством, що передбачено ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».
Статтею 172-6 ч.1 КУпАП передбачено відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яке тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після припинення діяльності 04.04.2019, замість до 01.04.2019, чим порушив вимоги ЗУ «Про запобігання корупції», тому суд вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП.
Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суддя дійшов до висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, якою встановлено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Крім того, пояснення ОСОБА_1 з приводу того, що він не встиг подати декларацію, оскільки станом на 01.04.2019 перебував за межами міста не заслуговують на увагу, оскільки до 01 квітня- це граничний термін подання декларації, декларація повинна бути подана починаючи з 01.01.2019 в строк до 01.04.2019, тому відсутня поважність причин не своєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Згідно із ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що буде складати 384,20 грн. із розрахунку (1921*0,2).
Керуючись ст.ст. 40-1, 221, 245, 251, 252, 256, 280, 283-285,287,289,294 КУпАП, суддя, -
ОСОБА_1 визнати винуватим за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та притягнути до адміністративної відповідальності наклавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. на користь держави.
У разі несплати штрафу в добровільному порядку, не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику постанови, штраф стягується у порядку примусового виконання в подвійному розмірі, а також стягуються витрати на облік правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: