Провадження № 33/801/246/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковбаса Ю. П.
Доповідач: Медвецький С. К.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Медвецький С.К., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 14 лютого 2019 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

20 грудня 2018 року о 21:50 год. по автодорозі М-21, 310 км водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння водій відмовився в присутності двох свідків в установленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмовився від проходження огляду відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного сп'яніння.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 14 лютого 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн в дохід держави, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Вирішено питання про судовий збір.

При постановленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції виходив з доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що у день прийняття оскаржуваної постанови він перебував на стаціонарному лікуванні, 12 лютого 2019 року подав до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку з хворобою, до якої долучив копію виписки з лікарні, проте суд першої інстанції розглянув справу без його участі, чим порушив його права, передбачені ст. 268 КУпАП, і позбавив можливості надати свої докази та пояснення.

Також, вважає, що постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан сп'яніння, не роз'яснили який технічний засіб для цього буде використовуватися та чи він сертифікований, також вчиняли дії, які були сприйняті ним як вимагання хабаря.

При цьому зазначає, що його відмова від проходження огляду з використанням технічного засобу є його правом за законом, а отже не утворює складу адміністративного правопорушення.

Працівники поліції не пропонували йому пройти такий огляд у закладі охорони здоров'я, а протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей про його відмову від проходження огляду у медичному закладі, тому його вина є недоведеною.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов'язаний повно, всебічно та об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, однак останнім 12 лютого 2019 року було подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням його на стаціонарному лікуванні з долученням копії виписки з лікарні.

Проте, суд першої інстанції подане клопотання до уваги не прийняв та у порушення ст. 268 КУпАП, розглянув справу без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

За таких обставин постанова місцевого суду підлягає скасуванню.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції, за наслідками розгляду апеляційної скарги, відповідно до ст. 294 КУпАП України, апеляційний суд приймає нову постанову.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положеннями ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Обов'язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з вимогами п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об'єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція), огляду на стан сп'яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп'яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп'яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп'яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров'я (п. 6 розділу І Інструкції).

Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що виразилось у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння, суд виходить з такого.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 196896 від 20 грудня 2018 року, складеним інспектором роти № 3 БУПП у Вінницькій області ДПП Чорногузом А.І., по автодорозі М-21, 310 км водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп'яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння водій відмовився в присутності двох свідків в установленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України (а. с. 2).

Згідно з рапортом інспектора роти № 3 БУПП у Вінницькій області ДПП Чорногуза А.І., 20 грудня 2019 року ним у зв'язку з порушенням правил буксирування, зупинено транспортний засіб «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 Під час спілкування у водія було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка мова, почервоніння обличчя.

Від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків (а. с. 5).

Із пояснень свідка ОСОБА_4, наданих інспектору патрульної поліції Велічку М.П., слідує, що водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом із ознаками алкогольного сп'яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння відмовився.

Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Разом з тим, відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає саме після встановлення факту відмови особи від проходження огляду на стан алкогольного сп'яніння.

За таких обставин апеляційний суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги щодо неповідомлення заявнику працівниками поліції про те, який технічний засіб використовується для проведення огляду на стан алкогольного сп'яніння та наявність для цього сертифіката не приймається судом до уваги, оскільки у разі наявності сумнівів в об'єктивності проведення такого огляду, заявник не був позбавлений можливості пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння у закладі охорони здоров'я, проте таким правом не скористався.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги про вчинення працівниками поліції дій з метою отримання неправомірної вигоди не є предметом розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, а є підставою для звернення з відповідною заявою про вчинення злочину до правоохоронних органів.

З урахуванням наведеного, посилання в апеляційній скарзі на необхідність закриття провадження у справі за відсутності в діях заявника складу правопорушення суд вважає безпідставними та не знаходить підстав для їх задоволення.

Накладаючи адміністративне стягнення, суд враховує особу ОСОБА_2, обставини справи, а також ступінь суспільної шкідливості вчиненого ним правопорушення та вважає за можливе застосувати до нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, Вінницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 14 лютого 2019 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_2 на корить держави судовий збір у розмірі 352, 40 гривень.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду Підпис С. К. Медвецький

Згідно з оригіналом

Суддя С. К. Медвецький