Справа № 645/3876/19
Провадження № 3/645/1225/19

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2019 року суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова Ульяніч І.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 12 червня 2019 року о 00 годин 10 хвилин по вул. Рибалко, буд. 3 в м. Харкові керував транспортним засобом «ВАЗ 211540-110-20», державний номерний знак НОМЕР_1 ,з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, зіниці очей не реагують на світло, порушення координації рухів. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я притягуваний відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР України. З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 068157 від 12 червня 2019 року вбачається, щоОСОБА_1 роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, повідомлено про розгляд справи у Фрунзенському районному суді м. Харкова.

У зазначеному протоколі притягуваним вказано, що зупинку вважає незаконною та не погоджується з правопорушенням, проте в судове засідання 18 липня 2019 року, 01 серпня 2019 року та 05 вересня 2019 року ОСОБА_1 , який належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не надав.

На неодноразові дзвінки, зроблені судом на номер телефону притягуваного, вказаний у протоколі, ОСОБА_1 не відповідає, що підтверджується матеріалами справи.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У Рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03) від 3 квітня 2008 року зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, правом щодо надання пояснень з приводу складеного протоколу про адміністративне правопорушення та подання доказівОСОБА_1 не скористався.

З огляду на відсутність клопотання притягуваного про відкладення розгляду справи, приймаючи до уваги, що судом вжито заходів для забезпечення участі останнього в судовому засіданні та враховуючи визначений частиною другою статті 38 КУпАП тримісячний строк притягнення особи до адміністративної відповідальності, вважаю можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 068157 від 12 червня 2019 року; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в присутності яких притягуваний відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння; оглянутим в судовому засіданні відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Даних щодо оскарження притягуваним дій співробітників поліції з приводу складеного відносно нього протоколу матеріали справи не містять.

В матеріалах справи наявна розписка ОСОБА_4 від 12 червня 2019 року, згідно якої останній отримав від працівників поліції транспортний засіб «ВАЗ 211540-110-20», державний номерний знак НОМЕР_1 , та Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 і зобов`язався доставити автомобіль до місця стоянки, не допускаючи до керування ОСОБА_1 Вищевикладене свідчить про відсторонення притягуваного від керування транспортним засобом.

За положеннями ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно п. 12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пунктом 4 розділу I вказаної Інструкції визначено, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судовим розглядом в діях ОСОБА_1 встановлено склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З довідки Інспектора ВАП УПП в Харківській області лейтенанта поліції Щербіна Д.А. вбачається, щоОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно облікових даних НАІС ДДАІ отримував посвідчення водія НОМЕР_3 .

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та надавши їм належну правову оцінку, враховуючи характер і обставини вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , з метою виховання і запобігання вчиненню нових правопорушень вважаю необхідним накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 384 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнутиз ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 384 гривні 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Суддя - І.В. Ульяніч