Справа № 605/426/19
ПОСТАНОВА
"16" вересня 2019 р. Суддя Підгаєцького районного суду Тернопільської області Горуц Р.О. розглянувши матеріали, які надійшли від Підгаєцького відділення поліції Бережанського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , неодруженого,
за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, громадянин ОСОБА_1 05 серпня 2019 року біля 02 год. 15 хв., керував мопедом марки OLYMPMOTORS CHALLENGER державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Підгайці по вул. Мазепи Тернопільської області, з ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, нечітка вимова, різкий запах алкоголю з ротової порожнини).Продувати прилад Драгер та освідчуватись в Підгаєцькій ЦРКЛ для встановлення ступеня алкогольного сп`яніння, відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.
В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 своєї вини не визнав та пояснив, що тієї ночі він керував мопедом, власником якого є Братичак, без відповідних документів на нього. Коли працівники поліції їхали за ним, то він зразу не зупинився, так як це вже було у пізню пору доби посеред поля, а також через те, що в нього не було документів на вказаний транспортний засіб. Заїхавши в с. Голєндра Підгаєцького району він зупинився. Він алкогольних напоїв взагалі не вживає.
Він говорив поліцейським, щоб ті забезпечили йому проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, за допомогою спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, однак вони на це належним чином не відреагували, а лише сказали, що де вони вночі візьмуть свідків та повезли його у Підгаєцьку ЦРКЛ.
В лікарні він вперше побачив тих свідків, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.
У медичному закладі він відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, по тій причині, що такий огляд йому пропонувалось пройти з порушенням вимог діючого законодавства. Вважає, що його відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у Підгаєцькій ЦРКЛ, не може бути підставою для того щоб його притягнули до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки проходження такого огляду йому пропонувалось із порушенням встановленого порядку.
Після того, він у 3-ій годині ночі був змушений добиратись додому пішки.
Той факт, що пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у Підгаєцькій ЦРКЛ йому пропонувалось о 02 год. 46 хв., а протокол про адміністративне правопорушення було складено о 02 год. 40 хв., на його думку свідчить про те, що даний протокол було складено працівником поліції ще раніше.
Вважає, що він не винен та просить дану справу закрити.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з порушенням встановленого порядку пропонувалось пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.
Так, згідно ч.ч.1-3 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Відповідно до п.п.5, 6 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві
Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.
Твердження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про не забезпечення поліцейським проходження відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, знайшло своє підтвердження під час розгляду вказаної справи.
Із зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення видно, що ОСОБА_1 не пропонувалось пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу у присутності двох свідків.
Письмові пояснення двох свідків стосовного того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.
Також протокол про адміністративне правопорушення не містить даних про те, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України.
Відмова ОСОБА_1 від надання пояснень не засвідчена свідками такої відмови.
Як видно із пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння у медзакладі, а також від підписання протоколу.
Тобто, суть адміністративного правопорушення зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає фактичним обставинам справи, а також диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП.
Разом з тим, пояснення вищезазначених свідків не містять будь-яких ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 .
Із дослідженого в судовому засіданні відеозапису із нагрудної камери поліцейського, який міститься на DVD-R диску видно, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , працівником поліції пропонувалось пройти лише у медичному закладі.
Згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність особи, яка керувала транспортним засобом настає за умов відмови особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, який пропонується пройти чи проводиться відповідно до встановленого порядку.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч.5 ст.266 КУпАП).
Таким чином, направлення ОСОБА_1 для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичний заклад (яке в матеріалах справи відсутнє), в порушення встановленого порядку та відмова останнього від проходження такого огляду, не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
На підтвердження наведеного, суд вважає за необхідне, зіслатися на зміст частини другої ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, якою передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку, та частини першої ст. 62 Конституції України, згідно якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Хоча приписи КУпАП не передбачають такої форми рішення, як обвинувальний вирок суду, саме постанова про накладення адміністративного стягнення за своєю правовою природою є тотожним процесуальним документом.
Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 9 червня 2011 року) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».
Таким чином, беручи до уваги те, що ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення правопорушення, за яке передбачене покарання у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, суд вважає за необхідне застосовувати стандарти Європейського Суду з прав людини, притаманні кримінальному провадженню.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 29 червня 2007 року у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" зазначено, що особа, яка володіє чи керує автомобілем (транспортним засобом), підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України"). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Працівниками поліції не представлено будь-яких належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 керував автомобілем саме в стані алкогольного сп`яніння і від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку, відмовився.
З огляду на вищезазначені обставини, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, поза розумним сумнівом.
Виходячи із вищенаведеного, суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Підгаєцький районний суд Тернопільської області.

Суддя: Р. О. Горуц