Справа № 366/5/19
Провадження №3/366/109/19
ПОСТАНОВА

іменем України

15 березня 2019 року суддя Іванківського районного суду Київської області Тетервак Н.А., за участю секретаря судового засідання Німченко Н.Ю., прокурора Пашинської С.Й.,Шевченка Д.С., та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності- Савенка О.В.,адвоката ОСОБА_1, розглянувши в смт. Іванків справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення:

ОСОБА_2, 19.01. ІНФОРМАЦІЯ_1, народився в м.Лохвиця Полтавської області,гр.. України, ІНФОРМАЦІЯ_2,одружений,на утриманні двоє неповнолітніх дітей, працює головним лікарем Поліської центральної районної лікарні,

проживає ІНФОРМАЦІЯ_3 Г,кВ.2 Поліського району Київської області,

за вчинення адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.1,ч. 2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В с т а н о в и Л А:

04 січня 2019 року до Іванківського районного суду Київської області від Першого відділу(м.Київ) Департаменту моніторингу дотримання законодавства про конфлікт інтересів та інших обмежень щодо запобігання корупції Національного агентства з питань запобігання корупції надійшли матеріали про адміністративне правопорушення,

а саме: протокол №31-04/491 від 26 грудня 2018 року, протокол №31-04/492 від 26.12. 2018 р., протокол №31-04/493 від 26.12. 2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення та протоколи №31-04/494 від 26.12. 2018 року, протокол №31- 04 /495, протокол №31-04/496 від 26.12. 2018р про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-7 Кодексу України.

Ухвалою від 30 січня 2019 року провадження об»єднано в одне,присвоєно №366/5/19;Пр.№3/366/10/19.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_4, перебуваючи на посаді головного лікаря Поліської центральної районної лікарні, як субєкт, визначений у підпункті «а» пункту 2 частини першої статті З Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), на якого поширюється дія Закону, 26.10.2017,27.11.2017,26.12. 2017 р. під час реалізації службових повноважень, не вживши заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів, не повідомив про наявність у нього реального конфлікту інтересів, який виник у звязку з необхідністю видання наказів №23 від 26.10.2017р., №27б від 27.11.2017 р. та №29 від 27.11.2017 р. про преміювання за результатами роботи працівників Поліської центральної районної лікарні, який стосувався у тому числі його дружини ОСОБА_3, лікаря - офтальмолога Поліської центральної районної лікарні, та 26.10.2017 року,27.11.2017 року та 26.12. 2017 року,під час реалізації службових повноважень,всупереч вимогам п.3 ч.1 ст. 28 ЗУ»Про запобігання корупції», підписав наказ від 26.10.2017 року №23, від 27.11, 2017 року № 27б та від 26.12. 2017 року №29 про преміювання за результатами роботи працівників Поліської центральної районної лікарні,який стосується у тому числі його дружини ОСОБА_3, лікаря-офтальмолога Поліської центральної районної лікарні.

Суть вчиненого правопорушення полягає в наступному:

Відповідно до частини другої статті 81 Цивільного кодексу України юридичні особи, залежно від порядку їх створення, поділяються на юридичних осіб приватного права та юридичних осіб публічного права.

Юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Частиною другою статті 167 Цивільного кодексу України передбачено, що держава може створювати юридичні особи публічного права (державні підприємства, навчальні заклади тощо) у випадках та в порядку, встановлених Конституцією України та законом.

Згідно з відомостями, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, засновником Поліської центральної районної лікарні є Поліська районна рада.

Відповідно до абзацу другого пункту 1.1 Статуту центральної районної лікарні, затвердженого рішенням Поліської районної ради від 12.03.2015 № 340-45-VI (далі - Статут), заклад безпосередньо підпорядковується Поліській районній державній адміністрації (на час вчинення адміністративного правопорушення).

Згідно із підпунктом 2.1 Статуту Поліська центральна районна лікарня є юридичною особою.

Отже, головний лікар Поліської центральної районної лікарні, який здійснює адміністративно-господарські та організаційно-розпорядчі функції, є посадовою особою юридичної особи публічного права.

Згідно з розпорядженням Поліської районної державної адміністрації Київської області від 23.09.2002 № 279 «Про призначення ОСОБА_2В.» ОСОБА_2 призначено на посаду головного лікаря Поліської центральної районної лікарні.

01.09.2016 між Поліською районною державною адміністрацією Київської області в особі голови Поліської районної державної адміністрації Київської області ОСОБА_4 та головним лікарем Поліської центральної районної лікарні ОСОБА_2 укладено контракт (далі - Контракт).

Відповідно до пункту 1.3 Контракту керівник Поліської центральної районної лікарні підзвітний Поліській районній державній адміністрації Київської області у межах, передбачених законодавством України, статутом підприємства та цим Контрактом.

Згідно з пунктом 2.1.2 Контракту керівник зобовязаний здійснювати керівництво діяльності центральної районної лікарні, відповідати за всю профілактичну лікувально-діагностичну, адміністративно-господарську та фінансову діяльність лікарні.

Відповідно до пункту 2.2 Контракту керівник має право:

-наймати на роботу і звільняти з роботи працівників;

-заохочувати працівників центральної районної лікарні (у тому числі матеріально).

Згідно з пунктом 5.2 Статуту визначено обовязки Поліської центральної районної лікарні, зокрема: здійснення заходів по вдосконаленню організації оплати праці працівників з метою посилення їх матеріальної зацікавленості як в результатах особистої праці, так і в загальних підсумках роботи Поліської центральної районної лікарні, забезпечення економного і раціонального використання бюджетних коштів і своєчасних розрахунків з працівниками Поліської центральної районної лікарні (пункт 5.2.1 Статуту).

Відповідно до пункту 6.1 Статуту головний лікар здійснює управління Поліською центральною районною лікарнею.

Згідно з абзацом другим підпункту 6.3 Статуту передбачено, що головний лікар:

-у межах своєї компетенції видає накази відповідно до законодавства,

- приймає та звільняє працівників, вживає заходів до заохочення і накладає стягнення на працівників Поліської центральної районної лікарні.

Крім того, відповідно до абзацу четвертого пункту 7.2 Статуту головний лікар Поліської центральної районної лікарні обирає форми і системи оплати праці, встановлює працівникам конкретні розміри тарифних ставок, відрядних розцінок, посадових окладів, премій, винагород, надбавок і доплат на умовах, передбачених колективним договором.

Із декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка міститься в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, поданої головним лікарем Поліської центральної районної лікарні ОСОБА_2, та змісту особової картки ОСОБА_3 встановлено, що ОСОБА_2 є чоловіком ОСОБА_3

Відповідно до наказу по Поліській центральній районній лікарні від 01.02.2001 № 10 ОСОБА_3 призначено на посаду лікаря-офтальмолога Поліської центральної районної лікарні.

Керуючись наданими повноваженнями та відповідно до умов оплати праці працівників закладів охорони здоровя та установ соціального захисту населення, затверджених спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоровя України від 05.10.2005 № 308/519 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.10.2005 за № 1209/11489) (далі - умови оплати праці), ОСОБА_2 згідно із наказом від 26.10.2017 р. № 23,згідно з наказом від 27.11.2017 № 276 призначив премію своїй дружині лікарю-офтальмологу ОСОБА_3 у розмірі 100 %,згідно з наказом від 26.12.2017 року-призначив премію 200%.

Згідно із пунктом 5.11 розділу 5 умов оплати праці встановлено, що розмір премії працівника залежить від особистого внеску в загальні результати роботи підрозділу, закладу і граничними розмірами не обмежується.

Отже, з огляду на викладене вище ОСОБА_2 має дискреційні службові повноваження в частині встановлення та визначення розміру премії залежно від особистого внеску в загальні результати роботи того чи іншого працівника, у тому числі своєї дружини.

Відповідно до статті 1 Закону реальний конфлікт інтересів це суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на обєктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

приватний інтерес - це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у звязку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Тобто реальний конфлікт інтересів існує тоді, коли особа, користуючись наданими службовими повноваженнями для задоволення приватного інтересу, приймає рішення або вчиняє дію на користь себе або третіх осіб.

У Законі не встановлено заборон чи обмежень щодо наявності приватного інтересу як такого. Йдеться про дотримання законодавчо встановлених вимог щодо запобігання конфлікту інтересів через відповідну оцінку приватних інтересів щодо їх впливу на прийняття рішень посадовою особою при реалізації своїх службових чи представницьких повноважень.

Зважаючи на зазначені положення Закону, ключовими ознаками реального конфлікту інтересів є наявність у особи приватного інтересу, службових повноважень та суперечності між ними, що впливає на обєктивність та неупередженість прийняття рішення, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання службових повноважень.

Із викладеного вбачається, що під час розгляду, підготовки та підписання наказів від 26.10.2017 р.№23, від 27.11.2017 № 27б та від 26.12. 2017 року №29 про преміювання за результатами роботи працівників Поліської центральної районної лікарні, який стосувався у тому числі його дружини ОСОБА_3, лікаря-офтальмолога Поліської центральної районної лікарні, у ОСОБА_2 був наявний приватний інтерес, зумовлений бажанням покращити матеріальне становище близької особи - дружини та в цілому своєї сімї.

Слід зазначити, що сімейні відносини завжди становлять для особи, на яку поширюються положення Закону, приватний інтерес, зумовлений бажанням піклуватися про близьку особу.

Відповідно до частини четвертої статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї.

Згідно із частиною другою статті 61 Сімейного кодексу України обєктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Крім того, відповідно до статті 368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Водночас між приватним інтересом головного лікаря ОСОБА_2 та його повноваженнями, повязаними із вжиттям заходів до заохочення працівників Поліської центральної районної лікарні, виникла суперечність, що мала вплив на обєктивність та неупередженість прийняття відповідного рішення.

Така суперечність полягала в тому, що, з одного боку, в особи наявний приватний інтерес, який стосується його близької особи, а з іншого, така особа як керівник комунального закладу, тобто керівник для всіх підлеглих працівників, який має виконувати свої посадові обовязки, у тому числі щодо встановлення та визначення розміру премії кожному працівникові, при цьому виключаючи вплив приватного інтересу на реалізацію повноважень, які в першу чергу мають здійснюватися в інтересах територіальної громади.

Так, відсутність обєктивного аналізу змісту роботи лікаря-офтальмолога ОСОБА_3, оцінки підсумку досягнутих результатів, її вкладу в загальні результати роботи, складності та напруженості роботи, контролю за належним виконанням нею посадових обовязків та наявність особистої зацікавленості головного лікаря ОСОБА_2 в покращенні майнового становища близької особи та з цілому своєї сімї призвели до виникнення суперечності та превалювання приватного інтересу головного лікаря ОСОБА_2 над його службовими повноваженнями при визначенні розміру та встановленні премії власній дружині ОСОБА_3

Таким чином, при видачі вказаного наказів від 26.10,2017, від 27.11. 2017р. та від 26.12. 2017 року між приватним інтересом головного лікаря Поліської центральної районної лікарні ОСОБА_2, який полягав у бажанні покращити матеріальне становище близької особи дружини та своєї сімї, у звязку з чим ОСОБА_2 мав особисту зацікавленість у прийнятті зазначеного наказу, та його службовими повноваженнями, які мали б у першу чергу задовольняти інтереси територіальної громади, в інтересах якої він як керівник комунального закладу мав діяти, виникла суперечність, яка мала вплив на обєктивність та неупередженість щодо прийняття рішення, що в розумінні Закону є реальним конфліктом інтересів.

За таких умов навіть якщо особа приймає обєктивні та неупереджені рішення, що в повній мірі відповідають закону, відбудеться надалі втрата суспільної довіри до службової особи та органу влади, в якому вона працює.

Відповідно до пунктів І, 2 частини першої статті 28 Закону особи,

зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобовязані вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів, безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

Необхідно звернути увагу, що факт неповідомлення ОСОБА_2 про наявність реального конфлікту інтересів при підписанні наказу підтверджується інформацією Поліської районної державної адміністрації Київської області (лист від 27.11.2018 № 07-18/1479), відповідно до якої повідомлення від головного лікаря ОСОБА_2 про наявність у нього конфлікту інтересів, зумовленого сімейними стосунками, не надходило.

ОСОБА_2, порушуючи вимоги статті 28 Закону, як посадова особа юридичної особи публічного права, незважаючи на наявність реального конфлікту інтересів, не повідомив у встановленому законом порядку голову Поліської районної державної адміністрації Київської області про наявність у нього реального конфлікту інтересів під час вирішення питання виплати

надбавки за складність і напруженість у роботі близькій особі - своїй дружині.

Частиною першою статті 65 Закону передбачено, що за вчинення корупційних або повязаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються, у тому числі,до адміністративної відповідальності у встановленому законом порядку.

Своїми діями, які виявились у неповідомленні голови Поліської районної адміністрації Київської області про реальний конфлікт інтересів та прийнятті наказів від 26.10.2017 року №23, від 27.11, 2017 року № 27б та від 26.12. 2017 року №29 про преміювання за результатами роботи працівників Поліської центральної районної лікарні,який стосується у тому числі його дружини ОСОБА_3, лікаря-офтальмсолога Поліської центральної районної лікарні, ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, повязане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення та ч.2 ст. 172-к КУпроАП, як підписання наказів №23 від 26.10.2017 р., 327б від 27 .11. 2017 року та №29 від 26.12. 2017 року про преміювання за результатами роботи працівників Поліської РДА.

Диспозиція частини першої статті 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

Згідно з приміткою до вказаної статті субєктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну

відповідальність.

Початком обчислення строку виявлення адміністративного правопорушення є момент, коли зібрано, проаналізовано зібрані фактичні дані та зроблено висновок про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення. Процесуально такий висновок оформлюється у вигляді протоколу про адміністративне правопорушення. Дії уповноваженої особи, яка має право складати протоколи, до моменту його складання можуть свідчити

лише про виявлені окремі ознаки правопорушення, але факт, що виявлене діяння містить склад адміністративного правопорушення, зазначається при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, днем виявлення вчиненого ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-Кодексу України про адміністративні правопорушення, слід вважати дату складання протоколу про адміністративне правопорушення: (26.12.2018).

Місцем вчинення правопорушення є місце його роботи - Поліська

центральна районна лікарня, розташована за адресою: вул. Воздвиженська, 7, смт Красятичі, Київська область, 07053.

В судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень за ч.1 ,ч.2 ст. 172-7 КУпроАП не визнав.

Адвокат ОСОБА_5 просив закрити провадження за відсутністю складу правопорушення,наполягаючи на тему,що рішення про преміювання приймав профком,а не головний лікар ЦРЛ;просив закрити за малозначністю відповідно до ст. 22 КУпроАП,так як нікому не нанесена шкода , або з закрити за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 38 КУпроАП.

Свідок ОСОБА_6В.(голова профкому) суду пояснила,що головний лікар Поліської ЦРЛ дуже порядна людина. Рішення про преміювання працівників трудового колективу Поліської ЦРЛ приймається на зборах профкому, але спочатку свої списки-пропозиції подають керівники відділень ЦРЛ. Головний лікар не має права голосу під час засідання профкому,хоча може висказати свою думку. Головний лікар не міг не підписати наказ про преміювання працівників ЦРЛ,так як інші працівники залишилися б без премії. Головний лікар підписав наказ,так як по іншому документу ніхто б премію не видав.

Свідок ОСОБА_7,головний бухгалтер,-суду пояснила,що рішення про розмір сум преміювання працівників ЦРЛ обговорювалося і приймалося профкомом,із сум економії. Головний лікар лише підписав наказ. Добровільно,без тиску.

Суд, оцінивши докази та зясувавши обставини справи, вислухавши учасників адміністративного провадження, дійшов наступного.

Згідно із вимогами ч.2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6, ч.2 ст. 172-6, ч.1 ст. 172-7 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обовязковою.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, повязані з корупцією, суди зобовязані забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне й неухильне застосування чинного законодавства.

Як розяснює Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних прав в своєму листі № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, - вирішуючи справи цієї категорії, суди повинні керуватися Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції» (далі - Закон), Кодексом України про адміністративні правопорушення, іншими нормативно-правовими актами України, а також практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). У цьому аспекті слід зауважити, що рішенням ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обовязків осіб, національні органи зобовязані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями адміністративні протоколи до суду надійшли 04.01.2019 року.

30.01.2019 року,відповідно до ч.2 ст. 36 КУпроАП, адміністративні справи об»єднані в одне провадження.

З матеріалів справи,а саме: Наказу №10 по Поліській ЦРЛ слідує,що ОСОБА_2 призначений на посаду лікаря-отоляринголога Поліської ОСОБА_8-на посаду лікаря-офтальмолога(а.с. 13,№366/5/19).

З Розпорядження №279 від 23.09. 2002 року слідує,що ОСОБА_2 призначити на посаду головного лікаря Поліської центральної районної лікарні,згідно заяви від 18.09.2002 р.( а.с. 15).

З особової карти №9 ОСОБА_3 слідує,що ОСОБА_2 - її чоловік( а.с. 20).

З Статуту Центральної районної лікарні (нова редакція) абз.4 п.7.1 слідує,що «головний лікар Закладу обирає форми і системи оплати праці, встановлює працівникам конкретні розміри тарифних ставок,відрядних розцінок,посадових окладів,премій,винагород,надбавок і доплат на умовах, передбачених колективним договором» (а.с. 48,сп.№366/5/109).

З витягу з Наказу №23 від 26.10.2017 року »Про преміювання за результатами роботи працівників ЦРЛ (смт.Красятичі) слідує,що ОСОБА_3 преміювати в розмірі 100%.

З наказу №27б від 27.11. 2017 року по Поліській ЦРЛ слідує,що ОСОБА_3 преміювати -100% та з наказу № №29 від 26.12. 2017 року по Поліській ЦРЛ слідує,що за результатами роботи за листопад та грудень 2017 року ОСОБА_3, лікаря- офтальмолога,преміювати-200%. Накази підписані ОСОБА_2(а.с. 18).

Отже, під час нарахування премій лікарю-офтальмологу ОСОБА_3 і тим, що це дружина головного лікаря, який видає вказані накази, вбачається явний, реальний конфлікт інтересів, при наявності яких,а саме:необхідності вирішити питання з преміюванням головний лікар не вжив заходів щодо вирішення конфлікту інтересів, а потім видав накази від 26.10.2017 року №23, від 27.11, 2017 року № 27б та від 26.12. 2017 року №29 про преміювання за результатами роботи працівників Поліської центральної районної лікарні,який стосується у тому числі його дружини ОСОБА_3, лікаря-офтальмолога Поліської центральної районної лікарні,тобто, скоїв адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як неповідомлення у встановлених законом випадках та порядку про наявність у нього конфлікту інтересів та за ч.2 ст.172-7 КУпроА, як вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до вимог ст.ст. 251-253 ЦК України(строки),датою вчинення адміністративного правопорушення, повязаного з корупцією, є час його виявлення та складання протоколу про адміністративне правопорушення,тобто, 26.12. 2018 року.

Згідно ч.2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність. Під час розгляду справи пом»якшуючих та обтяжуючих обставин судом не виявлено. Суд не вбачає умислу в діях ОСОБА_2,однак, не побачив його розкаяння та розуміння своєї відповідальності як керівника, дії і поведінка якого знаходиться під пильністю громадськості,суспільства.

ОСОБА_2 надав суду свідоцтво про народження дітей,які на даний час є неповнолітні,що може бути прийнято до уваги при визначення стягнення, яке згідно санкції ст. 172-к КУпроАП має матеріальний характер.

Відповідно до ст. 36 КУпроАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

?При застосуванні адміністративного стягнення судом взято до уваги особу правопорушника, а саме ступінь його умисних дій, наявність малолітніх дітей, суд вважає застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 (триста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян,що становить 5100 грн. Дане стягнення, на думку суду, забезпечить виховання порушника та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Також, враховуючи вимоги Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_2 слід стягнути судовий збір.

На основі вищевикладеного, керуючись статтями 23-24, 30-1, 33-35, 40-1, 172-7, 245, 246, 248, 249, 251, 252, 278-280, 283-285, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1,ч.2 ст. 172-7 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 (триста) неподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100(П»ять тисяч сто) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2,19.01. 1973 р. в дохід держави судовий збір в розмірі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири гривні) 20 коп.

Строк предявлення постанови до виконання - три місяці.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 КУпАП, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Н.А. Тетервак