ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження: №33/821/27/19 Справа: № 697/1428/19 Категорія: ч. 2 ст. 172-6 КУпАП Головуючий по І інстанції Русаков Г.С. Доповідач в апеляційній інстанції Ятченко М.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2019 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Черкаської області Ятченко М.О., за участю прокурора Гречаника Р.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 25 червня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживаючу за адресою:

АДРЕСА_1 , місце роботи: Степанецька сільська рада

ОТГ Канівського району Черкаської області, посада - головний

спеціаліст - бухгалтер,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.; стягнуто судовий збір у сумі 384, 20 грн.,

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 будучи на посаді головного спеціаліста - бухгалтера Степанецької сільської ради ОТГ Канівського району Черкаської області та відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі по тексту - Закону) від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону №1700-VII, встановленого законом десятиденного строку не повідомила НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані, а саме не подала повідомлення щодо набуття 25.09.2018 права власності на транспортний засіб вартість якого складає 114 320, 00 грн., тобто перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб станом на 1 січня відповідного року, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Постановою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 25 червня 2019 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. Стягнуто судовий збір у сумі 384,20 грн..

Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просила скасувати постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 25 червня 2019 року та закрити провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Апеляційні вимоги мотивувала тим, що розглядаючи справу, суддя значно відступив від принципів повноти та об`єктивності судового розгляду, чим порушив вимоги ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, тому постанова суду не відповідає матеріалам та обставинам справи.

Зокрема, вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб`єктивної сторони даного правопорушення, яка, виходячи із визначення поняття корупційного правопорушення, викладеного в ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», завжди характеризується умисною формою вини, тобто, з врахуванням положень ст.1 цього Закону, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов`язана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети.

Апелянт зазначила, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, оскільки вона не мала прямого умислу на приховування відомостей про свій майновий стан, адже 15.02.2019 року повідомила Національне агентство з питань запобігання корупції про зміни в майновому стані, а 25.03.2019 подала щорічну декларацію за 2018 рік, в якій зазначила придбаний автомобіль.

Вказує, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Тому вважає, що в справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст. 62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку.

Вивчивши матеріали провадження, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до повного задоволення, а постанова місцевого суду до скасування з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст. 7 та ст. 245, ст. 280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи. Постанова суду, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.

З матеріалів справи та змісту постанови вбачається, що цих вимог закону при розгляді даної справи і постановленні рішення суд першої інстанції не дотримався. В порушення вимог ст. 245, 252 КУпАП не вжив всіх заходів, передбачених законом, для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, допустив порушення процесуальних норм закону та неповноту розгляду справи.

В суді апеляційної інстанції встановлено, відсутність суб`єктивної сторони адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, а саме: ставленням до наслідків, яке характеризується наявністю вини у формі прямого умислу, тобто в діях ОСОБА_1 не було умисних дій на неподання без поважних причин Національному агентству з питань запобігання корупції даних про суттєві зміни у своєму майновому стані.

Діяння, передбачені ст.172-6 КУпАП, є діяннями з формальним складом, які можуть бути вчинені тільки умисно.

Суб`єктивна сторона адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а в протоколі про адміністративне корупційне правопорушення, що передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 про умисний характер дій останньої взагалі не зазначено і в судовому засіданні апеляційної інстанції умислу ОСОБА_1 на неподання без поважних причин декларації або на неподання без поважних причин даних про суттєві зміни у своєму майновому стані, не встановлено.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_1 25.09.2018 набула право власності на транспортний засіб.

Інформацію про даний транспортний засіб вона відобразила в декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік, яка подана та оприлюднена 25.03.2019.

Таким чином, на думку суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 не мала наміру уникнути фінансового моніторингу доходів.

В матеріалах провадження відсутні також і дані про мету ОСОБА_1 - уникнути від фінансового контролю.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Детальний аналіз вищенаведених обставин в суді апеляційної інстанції вказує, що суддя першої інстанції прийшов до передчасного висновку про достатність доказів, що вказують на наявність складу інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, оскільки у ОСОБА_1 був відсутній умисел на порушення вимог фінансового контролю чи переслідування нею будь-якого корупційного інтересу, так як нею була подана декларація осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік та оприлюднена 25.03.2019, в якій зазначена інформація про придбаний транспортний засіб.

На думку суду апеляційної інстанції, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів, що поза розумним сумнівом вказували б на наявність у неї прямого або непрямого умислу та корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, на неподання декларації про суттєві зміни у майновому стані.

Відповідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи встановленні в судовому засіданні обставини, оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення із скасуванням постанови судді першої інстанції, а провадження у справі стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-6 КУпАП підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю складу адміністративного корупційного правопорушення.

Враховуючи викладене та керуючись п.1 ст. 247 КУпАП, ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Постанову Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 25 червня 2019 року, якою ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. та стягнуто судовий збір у сумі 384, 20 грн. - скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Постанова є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя М. О. Ятченко