ПОСТАНОВА

про повернення для належного оформлення

"07" лютого 2019 р.

Справа № 414/223/19

Провадження № 3/414/59/2019

місто Кремінна Луганської області

Суддя Кремінського районного суду Луганської області Безкровний І.Г., розглядаючи матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.ст. 164 ч. 1, 1655 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2,

ВСТАНОВИВ:

До Кремінського районного суду Луганської області надійшла зазначена справа про адміністративне правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 009 від 10.01.2019, що міститься в матеріалах справи, 10 січня 2019 року ОСОБА_1 у торгівельному павільйоні «Мир подарков», що знаходиться за адресою: Луганська область, м. Кремінна, проспект Дружби, 16/5, порушила порядок проведення господарської діяльності та зберігання або транспортування алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, на яких відсутні марки акцизного збору встановленого зразка, а саме здійснювала продаж тютюнових виробів (кальян ний абак), на якому відсутня марка акцизного збору, чим порушила вимоги Закону України «Про дозвільну систему у сфері податкування».

Відповідно до ст. 278 КУпАП при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення підлягає вирішенню ряд питань, зокрема чи правильно складено протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, імя, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Однак у протоколі про адміністративне правопорушення належним чином не зазначені відомості про особу ОСОБА_1, зокрема щодо дати і місця її народження, місця роботи та займаної посади тощо.

Також у протоколі про адміністративне правопорушення № 008 від 10.01.2019 належним чином не зазначається суть вчинених правопорушень, а фактично викладені лише диспозиції статей інкримінованих правопорушень, які містять альтернативні твердження, що є непримустимим з огляду на неконкретність висунутого обвинувачення.

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (рішення у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008).

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 26 червня 2008 року у справі «Ващенко проти України», зазначається, що обвинувачення для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Маттоціа проти Італії» від 25.07.2000 вказано, що обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення, а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карєлін проти Росії» зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Крім того, санкції інкримінованих статей передбачають конфіскацію вилучених предметів торгівлі, у той час як в матеріалах справи відсутня інформація, де саме вони знаходяться.

За таких обставин, суд вважає за необхідне повернути матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 для належного оформлення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 256, 278 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягенння до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за за ст.ст. 164 ч. 1, 1655 ч. 1 КУпАП повернути начальнику управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон проведення АТО Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області для належного оформлення.

Постанова окремому оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя І.Г. Безкровний