Справа №295/9701/19
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2019 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Костенко С.М., розглянувши матеріали, які надійшли з в/ч НОМЕР_1 м. Житомира про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 172-10 ч.2 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , -

в с т а н о в и в :
10.06.2019 відповідно до розпорядження начальника штабу-першого заступника командира в/ч НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 , начальнику служби ракетно-артелирійського озброєння технічної частини, майору ОСОБА_1 було наказано прибути до пункту тимчасової дислокації с. Старичі Львівської області, на що останній відмовився виконувати дане розпорядження, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-10 КУпАП.

В судовому засіданні представник в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 просить визнати ОСОБА_1 винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-10 КУпАП та накласти на нього стягнення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що з 2010 року займає посаду начальника служби ракетно-артелирійського озброєння технічної частини. Засобами мобільного зв`язку ОСОБА_4 йому було доведено до відому про розпорядження начальника штабу, однак виконати розпорядження не міг, оскільки в цей час виконував наказ командира № 253 від 05.03.2019 про передачу посади іншій посадовій особі, на що ОСОБА_4 повідомив, що доповість про це командуванню. Зазаначив, що наказ № 253 від 05.03.2019 було доведено командиром частини в усній формі, в послідуючому під підпис з наказом не ознайомлювався і командування відмовило йому у видачі наказу на руки. Пояснив, що на виконання наказу мала бути була проведена інвентаризація, однак вона не проводилася і посада офіційно не передана іншій посадовій особі. Просить закрити провадження у справі, оскільки з розпорядженням про прибуття в с. Старичі він був ознайомлений усно та він виконував наказ № 253 командира військової частини, який є вищим за розпорядження начальника штабу.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що займає посаду заступника начальника штабу в/ч НОМЕР_1 , в червні 2019 отримав розпорядження начальника штабу про необхідність прибуття військовослужбовців, в тому числі майора ОСОБА_1 в с. Старичи, наклав на розпорядженні резолюцію про доведення до відому військовослужбовців. Звернень з приводу роз`яснень виконання розпорядження не надходило. Зазначив, що розпорядження було доведено до всіх військовослужбовців в усній формі, при цьому додатку про ознайомлення під підпис не було. Йому відомо, що ОСОБА_1 відмовився від виконання розпорядження.

В судовому засіданні засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що від заступника начальника штабу Козел А. отримала розпорядження начальника штабу з резоліцією довести до відому військовослужбовців. Оскільки неможливо було дозвонитися до ОСОБА_1 , звернулася до ОСОБА_7 з проханням зв`язатися з останнім і довести до відому розпорядження начальника штаба.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що займає посаду начальника штабу в/ч НОМЕР_1 10.06.2019 ним було винесено розпорядження про прибуття військовослужбовців до с. Старичи, в їх числі мав прибути і ОСОБА_9 . Оскільки останній не був стабільно при службі, тому в розпорядженні і не було вказано дату прибуття, однак останній зобов`язаний був виконати розпорядження.

Опитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що займає посаду командира в/ч НОМЕР_1 з 2017 року. Зазначив, що наказ № 253 від 05.03.2019 про організацію прийому-передачі посади начальника служби ракетно-артелирійського озброєння частини не виносився, ним не підписусвався, оскільки проведення такої передачі має грунтуватися на певних підставах, які були відсутні. Крім того, для винесення такого наказу мав передувати наказ вищого командування, а самостійно без попереднього наказу вищого командування, приймати рішення про прийом-передачу посади він не має право. Зазначив, що тривалий час ОСОБА_1 умисно ухиляється від ознайомлення з усіма наказами та розпорядженнями по військовій частині.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що проходить військову службу в в/ч НОМЕР_1 і в період відсутності ОСОБА_1 виконує обов`язки начальника служби РАО. Зазначив, що з наказом командира про прийом-передачу посади письмово не ознайомлювався, інвентаризація по передачі посади не проводилася і посаду він не приймав, а лише виконував обов`язки в разі відсутності ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що займає посаду заступника командира з озброєння в/ч НОМЕР_1 . ОСОБА_12 дати не пам`ятає, він підготував проект наказу, без номеру та дати, про організацію прийому-передачі посади начальника служби РАО, який за допомогою "вайберу" надіслав ОСОБА_1 з проханням переглянути і допомогти правильно сформулювати зміст наказу, в послідуючому такий наказ не готував і наказ № 253 від 05.03.2019 йому для ознайомлення не надавався. Також пояснив, що 11.06.2019 за допомогою "вайберу" переслав ОСОБА_1 розпорядження від 10.06.2019 про необхідність прибуття в с. Старичи. Також за наказом він проводив службове розслідування по факту не виконання розпорядження від 10.06.2019, під час якого зі слів ОСОБА_13 , що розпорядження не виконавав, оскільки виконував інше доручення. На даний час ОСОБА_13 відмовляється виконувати свої обов`язки, його посада нікому не передана.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника, пояснення представника військової частини, свідків, дослідивши матеріали справи та додатково надані під час судового розгляду документи, суд, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгяді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`сувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати ініші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст. 17,65,68 Конституції України - оборона України, захист її суверинету, територіальної цілісності і недоторканості покладаєтьються на Збройні Сили України.

Згідно ст.11 Статуту внутрішньої сліжби Збройних Сил України - військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та Законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки.

Згідно ст. 16 вищевказаного Статуту - кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові оборв`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадовою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України.

Відповідно до ст. 30 Статуту підлеглий збюов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Відповідно до ст. 37 Статату про виконання або невиконаня наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищевизначеним особам негайно.

Так, 10.06.2019 розпорядженням № 9 начальника штабу в/ч НОМЕР_1 начальнику служби РАО ОСОБА_1 наказано прибути до пункту тимчасової дислокації с. Старичі Львівської області.

Як встановлено під час судового розгляду, зазначене розпорядження було надіслано заступником командира ОСОБА_4 за допомогою мобільного додатку "вайбер" на мобільний телефон ОСОБА_1 . Зазначені обставини, за згодою ОСОБА_4 , були предметом дослідження в судовому засіданні, зокрема 11.06.2019 останній переслав на мобільний телефон ОСОБА_1 розпорядження начальника штабу від 10.06.2019. Крім цього, про необхідність прибуття в с. Старичи ОСОБА_1 також повідомлявся в телефонному режимі.

Отже, твердження ОСОБА_1 , що розпорядження від 10.06.2019 йому не було доведено до відому належним чином спростовано. Суд відкидає доводи ОСОБА_1 та його захисника, що розпорядження є інформацією з обмеженим доступом і його передача заборонена за допомогою мобільного зв`язку, оскільки документ "розпорядження" не містить грифу з обмеженим доступом.

Крім того, внутрішні Інстирукції не містять заборони проводити оповіщення за допомогою мобільного зв`язку.

Судом встановлено, що копія наказу № 253 від 05.03.2019 про організацію прийому передачи посади начальника служби РАО, без підпису командира ОСОБА_14 , є проектом, який готував ОСОБА_4 та за допомогою мобільного додатку "вайбер" переслав на мобільний телефон ОСОБА_1 для редагування. Зазначені обставини також було досліджено в судовому засіданні, а саме перегляду, з дозволу ОСОБА_4 , його мобільного додатку "вайбер".

Також судом безпосредньо досліджено книги наказів по в/ч НОМЕР_1 , з яких вбачається, що наказ № 253 від 05.03.2019 містить інший зміст, ніж копія наказу, який надав суду ОСОБА_1 .

В послідуючому, ОСОБА_1 надав суду ще один примірник копії наказу № 253 від 05.03.2019 про організацію прийому передачи посади начальника служби РАО, який з його слів отримав від віськовослужбовця в/ч НОМЕР_3 ОСОБА_15 . Зазначений наказ містить підпис командира ОСОБА_14 , як пояснив останній, що підпис наданому документові виконано за допомогою факсіміле. Пояснив, що факсимільне відтворення підпису посадової особи на організаційно-розпорядчих документа - не допускається, що вказує на недійснить зазначеного документа. Ствердив, що наказ № 253 від 05.03.2019 не підписував і не передавав на виконання, що ставить під сумнів наявність такого наказу.

Допитати в судовому засіданні ОСОБА_15 з приводу отримання вищевказаного документа не надалося можливим, оскільки останній на виклики суду не з`явився, а його явку в судове засідання ОСОБА_1 , який заявив клопотання про його допит, не забезпечив.

Також, як встановлено під час судового розгляду, жодних дій ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_11 , на виконання завдань, які зазначені у змісті наказу, не виконували, а тому суд відкидає твердження ОСОБА_1 , що він не виконав розпорядження від 10.06.2019, у зв`язку з виконанням наказу № 253 від 05.03.2019.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про доведеність обставин у вчиненні правопорушення ОСОБА_1 , пов`язаного з відмовою від виконання законних вимог командира (начальника), а саме розпорядження № 9 від 10.06.2019.

Як вбачається з рапорту начальника штабу в/ч НОМЕР_1 13.06.2019 виявлено факт невиконання ОСОБА_1 розпорядження № 9 від 10.06.2019 та призначено службове розслідування. Отже, часом виявлення факту вчинення правопорушення ОСОБА_1 є 13.06.2019.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Стаття 284 КУпАП становить вичерпний перелік постанов, які можуть бути прийняті судом в результаті розгляду справи про адміністративні правопорушення. Тому прийняття будь-яких інших рішень є незаконним. В резолютивній частині постанови суд повинен викласти тільки одне із, передбачених зазначеною статтею рішень: про накладення адміністративного стягнення чи закриття справи.

Визнання винним постановою суду у вчиненні адміністративного правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення і закриття провадження по справі суперечить вимогам ст. 284 КУпАП.

Оскільки на час розгляду справи закінчилися, передбачені цим Кодексом строки накладення адміністративного стягнення, суд закриває провадження у справи.

Керуючись ст. ст. 38,247,283, 284, Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, -

п о с т а н о в и в :
Провадження в справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. ст. 172-10 ч.2 КУпАП закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її прийняття.

Суддя С.М.Костенко

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.