Справа № 199/6867/19
ПОСТАНОВА

іменем України

17 вересня 2019 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Щербина-Почтовик І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, директора ТОВ «ЛЕВ Україна», проживаючого у кв. АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 1634 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 будучи директором ТОВ «ЛЕВ Україна» у період часу з 01.01.2016 року по 31.03.2019 рік вчинив триваюче, а саме допустив не нарахування, не утримання та не перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб в сумі 3081,97 грн., у тому числі за жовтень 2017 року 2379,70 грн., листопад 2018 року 702,21 грн., не повідомив державним податковим інспекціям за встановленою формою 1ДФ відомості про доходи громадян, а саме не відобразив суми нарахованого та виплаченого та виплаченого доходу, отриманого як додаткове благо за ознакою доходу «126», та сум ПДФО, що підлягає нарахуванню з виплачених доходів фізичними особами працівникам підприємства за період з 4 кварталу 2017 року на суму 10841,00, та 4 кварталу 2018 року в сумі 3199 грн. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 1634 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи не з`явився, а тому з урахування положень ст. 268 КУпАП судовий розгляд можливо здійснити за відсутності останнього.

У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

Приймаючи до уваги поведінку особи, яка притягається до відповідальності, яка ухилившись від суду, не бажала особисто приймати участь в розгляді справи, з метою розгляду справи у розумні строки, справа має бути розглянута в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення та на підставі наявних у ній доказів.

Вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1634 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення №285/13-06 від 12.08.2019 року, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП та з яким ОСОБА_1 ознайомлений і отримав його копію про, що свідчить підпис у протоколі;

- витягом з акту, про результати перевірки ТОВ «ЛЕВ Україна», №41290/04-36-14-03/39879512 від 23.07.2019 р., якою встановлено вищевказані порушення;

- Накозом № 1/2015 від 07.07.2015 року директора ТОВ «ЛЕВ Україна», згідно якого ОСОБА_1 призначено на посаду директора ТОВ «ЛЕВ Україна» з 07.07.2015 р.

Аналізуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що дійсно ОСОБА_1 було вчинено інкриміноване йому правопорушення, та його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 1634 КУпАП як такі, що виразилися у порушенні порядку ведення податкового обліку, та його винність у вчиненому доведена поза розумним сумнівом.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 241 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, враховуючи відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1634 КУпАП.

ОСОБА_1 , накласти адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 1634 КУпАП у виді штрафу, у розмірі 2 (двох) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 34 (тридцять чотири) гривні.

На підставі ст. 401 КУпАП стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В.Щербина-Почтовик

17.09.2019