ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/766/19 Справа № 201/4944/19 Суддя у 1-й інстанції - Гончаренко В. М. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року м. Дніпро

суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2019 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого приватним підприємцем, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

провадження по справі закрито за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2019 року провадження по справі закрито за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 153162 від 16 квітня 2019 року, 01 березня 2019 року о 21 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «Тойота», д/н НОМЕР_1 , рухався на перехресті доріг по Бульвару Слави та вул. Набережна Перемоги в м. Дніпрі, де, не виконав вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», внаслідок чого не надав переваги у русі та скоїв зіткнення з автомобілем «Фольксваген», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по вул. Набережна Перемоги. Своїми діями ОСОБА_2 порушив д.з. 2.1 Розділу 33 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам, крім того тілесних ушкоджень зазнали пасажири ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , водії ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із вказаною постановою, потерпілий ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2019 року, оскільки вважає, що постанова була винесена поза межами судового засідання, а її копію він отримав 03 червня 2019 року. Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2019 року скасувати та винести нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, яка не створює необхідних і рівноправних умов сторін перед законом, є невмотивованою та необгрунтованою

Вказує на те, що судом першої інстанції не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази та відкинув інші.

Зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_6 надані письмово в день коли сталось ДТП.

Також вказує на те, що суд першої інстанції в порушення ст. 273 КупАП не призначив експерта.

Зазначає, що водій ОСОБА_2 рухався по другорядній дорозі і не виконав вимоги знаку 2.1 ПДР України Дати дорогу і не надав перевагу проїзду водію ОСОБА_1 , якій рухався по головній дорозі.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді потерпілий ОСОБА_1 свою апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити. Зазначив, що не згоден зі схемою ДТП, яка була складена вдруге, вважає її неналежною, маніпулятивною і складеною за його відсутності.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді ОСОБА_2 виступав проти задоволення апеляційної скарги та просив постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Враховуючи позицію ОСОБА_1 , яка зводиться до того, що оскаржувану постанову він отримав лише 03 червня 2019 року, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та, вважає за необхідне поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Згідно зі ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду незаконна є безпідставними.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху України, під терміном «Дати дорогу», що наведений у цих Правилах, слід розуміти вимогу до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.

Відповідно до вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Розділу 33 Правил дорожнього руху України водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.

Саме порушення водієм ОСОБА_2 вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Розділу 33 Правил дорожнього руху України стало підставою для складання інспектором патрульної поліції протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 153162 від 16 квітня 2019 року, відповідно до якого водій при виїзді з перехрестя Бульвар Слави та вул. Набережна Перемоги в м. Дніпрі не надав дороги та скоїв зіткнення з іншим автомобілем, водій якого рухався по вул. Набережна Перемоги.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП настає лише в разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Висновки суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП є законним та відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок обґрунтовується матеріалами справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №153162 від 16 квітня 2019 року;

- рапортом працівника поліції;

- схемою місця дорожньо транспортної пригоди;

- фототаблицею;

- відеозаписом з камери спостереження;

- експертним висновком №10.1-10.4/016-Д;

- поясненнями учасників дорожньо транспортної пригоди.

Зазначені докази були досліджені судом першої інстанції і їм була дана відповідна оцінка суддею, який обґрунтовано визнав їх допустимими, достовірними і достатніми для висновку про відсутність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Твердження ОСОБА_1 про недопустимість доказу у виді відеозапису суд розцінює як безпідставні, оскільки у відповідності з вимогами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Щодо клопотання ОСОБА_1 про врахування в якості доказу експертизи №12/10.1/37 від 23.07.2019 року проведену за заявою ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції вважає його безпідставним, оскільки вихідні дані для проведення вищевказаної експертизи були надані не в повному обсязі, зокрема без відеозаписів з камер спостереження, тому апеляційний суд надає перевагу експертному дослідженню №10.1-10.4/016-Д від 10.04.2019 року виходячи з того, що хоча дане експертне дослідження і було проведено за заявою однією із сторін дорожньо транспортної пригоди, однак надані для дослідження експерту відомості повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Суд апеляційної інстанції критично ставиться до доводів апелянта про наявність помилок у номерному знаку автомобіля Фольксваген під керуванням водія ОСОБА_1 у вищевказаній експертизі, оскільки це не впливає на об`єктивність та достовірність проведених досліджень.

Щодо доводів апелянта про наявність в матеріалах справи іншої схеми місця дорожньо транспортної пригоди, яка на його думку не відповідає дійсним обставинам справи, суд апеляційної інстанції зазначає, що ОСОБА_1 пропонувалось взяти участь у вимірюванні в місці дорожньо транспортної пригоди, про що свідчить смс повідомлення, яке міститься в матеріалах справи, але останній на запрошення не з`явився.

З огляду на вищевикладене, а також враховуючи, що в даному випадку до адміністративної відповідальності притягаються дві особи, внаслідок спільних дій яких сталася дорожньо-транспортна пригода, так як на іншого водія ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП також було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 153163 від 16 квітня 2019 року, слід констатувати, що в даному випадку наслідки цієї пригоди настали в результаті протиправних дій саме водія ОСОБА_1 , який, якщо б не перевищував дозволену у населених пунктах швидкість руху більше ніж 50 км/год, то перетинання перехрестя водієм ОСОБА_2 не примушувало б ОСОБА_1 змінювати напрямок руху або швидкість та останній мав би можливість запобігти наслідкам цієї пригоди, не наражаючи на небезпеку інших учасників в даній дорожній ситуації, оскільки ОСОБА_2 не міг передбачити створену небезпеку для його руху, що полягала у приближенні автомобіля «Фольксваген» на недозволеній швидкості руху у населених пунктах. Виходячи з цього, суд робить висновок, що на вказаному перехрещенні доріг водій ОСОБА_2 діяв без порушень вимог д.з. 2.1 «Дати дорогу» Розділу 33 Правил дорожнього руху України, які б знаходились в причинному зв`язку з наслідками, що настали. В даній дорожній ситуації водій ОСОБА_2 міг розраховувати на те, що у відповідності до п. 1.4 Правил дорожнього руху України, інший водій ОСОБА_1 також виконає правила дорожнього руху.

Крім того, визнаючи відомості з вищезазначених відеозаписів обставин дорожньо-транспортної пригоди доказами, потрібно звернути увагу, що їх зміст повністю зіставляється з відомостями зафіксованими у протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01 березня 2019 року зі схемою та фотознімками до нього, зокрема відносно місця зіткнення, дорожніх умов, обстановки на проїзній частині, а також взаємного розташування транспортних засобів після зіткнення, що в свою чергу дозволяє зробити висновок про належність та допустимість таких доказів, які в свою чергу свідчать про відсутність порушень д.з. 2.1 «Дати дорогу» Розділу 33 Правил дорожнього руху України з боку ОСОБА_2 .

Таким чином, суд приходить до висновку, що наслідки даної дорожньо-транспортній події знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з діями водія ОСОБА_1 , який, якщо б не перевищив дозволену швидкість руху у населених пунктах, то і не відбулось би зіткнення з автомобілем «Тойота», що знаходився під керуванням водія ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 251 КупАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Тобто суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови місцевого суду без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2019 року відносно ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Г.П. Слоквенко