ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 598/1586/19Головуючий у 1-й інстанції Олещук Б.Т.
Провадження № 33/817/358/19 Доповідач - Лекан І.Є.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2019 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

за участю ОСОБА_1 , адвоката Майки М.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Збаразького районного суду від 18 вересня 2019 року,-

встановила:

Постановою Збаразького районного суду від 18 вересня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно з постановою суду, водій ОСОБА_1 28 серпня 2019 року о 10 год. 40 хв. в м.Збаражі по вул.Павленка, керуючи транспортним засобом марки ВАЗ2109, д.н.з. НОМЕР_1 , відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Збаразького районного суду від 18 вересня 2019 року, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити у зв`язку із відсутністю події та складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вважає, що його притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, оскільки суд неповно та необ`єктивно розглянув справу про адміністративне правопорушення, висновки суду не відповідають фактичним обставинам у справі.

Зазначає, що він не керував транспортним засобом, автомобіль був припаркований на узбіччі дороги, тому дії працівників поліції щодо здійснення пропозиції йому пройти огляд на стан сп`яніння є незаконними.

Вказує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження факту керування ним транспортним засобом та факту зупинки транспортного засобу працівниками поліції.

Зазначає, що всупереч вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.11.2015 року №1413/27858, працівники поліції не надали йому сертифікат відповідності, свідоцтво про повірку та відомості щодо калібрування пристрою, за допомогою якого проводився огляд; не роз`яснили процедуру роботи пристрою та не встановили факту вживання ним ароматичних напоїв перед проходженням огляду.

Посилається на те, що працівники поліції не оформили направлення на огляд водія транспортного засобу та не долучили його до матеріалів справи.

Вважає, що судом безпідставно не взято до уваги як належний та допустимий доказ у справі довідку за результатами проходження ним огляду на стан сп`яніння у Збаразькій ЦРКЛ, за якою ознак алкогольного сп`яніння у нього не виявлено.

Зазначає, що суд першої інстанції необґрунтовано розглянув справу про адміністративне правопорушення без допиту свідків у судовому засіданні, оскільки їх письмові пояснення є надрукованими, містять аналогічні речення та абзаци, тому не можуть бути взяті судом до уваги.

Вказує, що працівники поліції, направивши справу про адміністративне правопорушення на розгляд до Збаразького районного суду порушили вимоги підсудності.

Крім цього, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, посилаючись на те, що її копію отримав 19 вересня 2019 року, що позбавило його можливості оскаржити постанову у встановлений законом строк.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши апелянта ОСОБА_1 , захисника Майку М.Б., які підтримали подану апеляційну скаргу, просять її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення від 28 серпня 2019 року серії ОБ №046949 інспектор СРПП Збаразького ВП ПВП ГУНП в Тернопільській області майором поліції Мосейком В.А. зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 28 серпня 2019 року о 10 год. 40 хв. транспортним засобом марки ВАЗ 2109, д.н.з. НОМЕР_1 , в м.Збараж по вул. Павленка, із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений відповідно до вимог ст.ст.254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.

Факт відмови водія ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вказали, що 28 серпня 2019 року близько 10 год. 15 хв. в їх присутності працівниками поліції було запропоновано водію ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Драгер чи в медичному закладі, на що останній відмовився.

Відмова ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду для визнання стану алкогольного сп`яніння підтверджується також відеоматеріалами з нагрудних камер працівників патрульної поліції.

Так, з відеозапису камер поліцейських вбачається, що працівники поліції одразу після зупинки транспортного засобу повідомили ОСОБА_1 про причини зупинки, зокрема, на автомобілі був відсутній задній лівий бризговик та водій їхав не пристебнутий ременем безпеки, про що складено відповідну постанову. Окрім того, під час розмови з поліцейськими ОСОБА_1 вказав, що йому зрозуміла причина зупинки та визнав вину у вчиненні вказаних порушень ПДР України.

Як стверджує відеозапис, на пропозицію поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння в присутності двох свідків на місці зупинки за допомогою технічного засобу Драгер чи в медичному закладі, ОСОБА_1 відмовився.

Окрім того, в суді першої інстанції ОСОБА_1 пояснив, що дійсно відмовився на вимогу поліції пройти огляд відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків.

Відповідно до пункту п.2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Твердження апелянта щодо невідповідності висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові фактичним обставинам справи, а також порушення судом норм процесуального права є необґрунтованими, оскільки факт відмови ОСОБА_1 від проходження від огляду на стан сп`яніння, що є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.

Пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції зроблена у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735 у присутності двох свідків, однак ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager та у медичному закладі, чим порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху України.

Твердження апелянта про те, що він не керував транспортним засобом, а автомобіль був припаркований на узбіччі дороги, спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, зокрема постановою від 28.08.2019 року серії ДП18 №284748 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, ч.2 ст. 122 КУпАП та поясненнями водія ОСОБА_1 , який, як вбачається із відеозапису, визнав, що вчинив порушення ПДР та зупинка його транспортного засобу була підставною.

Також безпідставними є доводи апелянта про те, що в матеріалах справи відсутнє направлення водія транспортного засобу на огляд в медичний заклад з метою виявлення стану сп`яніння, оскільки відповідно до розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння видається працівниками поліції у разі відмови водія від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу та виявлення водієм бажання пройти такий огляд у медичному закладі. Як встановлено судом, ОСОБА_1 від такого огляду відмовився.

Необґрунтованими є доводи про порушення працівниками поліції вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в частині ненадання йому інформації про технічний засіб (газоаналізатор), за допомогою якого пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, та не роз`яснення процедури роботи пристрою, оскільки ОСОБА_1 такої вимоги не заявляв, що підтверджується відеозаписом із нагрудних камер працівників поліції, окрім того, пройти огляд за допомогою газоаналізатора відмовився.

Щодо посилання апелянта на довідку за результатами проходження ним огляду на стан сп`яніння у Збаразькій ЦРКЛ від 28.08.2019 року, відповідно до якої ознак сп`яніння у нього не виявлено, є необґрунтованими, оскільки такий огляд на стан сп`яніння проведений всупереч вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року №1413/27858, а тому вірно не взятий до уваги судом як належний та допустимий доказ у справі.

Необґрунтованими є доводи ОСОБА_1 щодо порушення принципу безпосередності дослідження письмових пояснень свідків, оскільки суд повно та всебічно, відповідно до вимог ст.251 КУпАП дослідив усі докази у справі, достовірно встановив обставини, що мають значення для справи та відповідно до ст.252 КУпАП дав їм належну правову оцінку.

Крім цього, не заслуговують на увагу твердження апелянта про те, що працівники поліції всупереч вимогам ч.2 ст.276 КУпАП направили матеріали справи на розгляд у Збаразький районний суд, оскільки відповідно до вимог ч.1 ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, а щодо справ про адміністративні правопорушення, передбачених ст.130 КУпАП законодавцем у ч.2 ст.276 КУпАП передбачено альтернативну підсудність, тобто можливість розгляду правопорушення також і за місцем обліку транспортного засобу або за місцем проживання правопорушника.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП, з врахуванням його особи, характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстави для скасування постанови суду та закриття провадженні у справі відсутні.

Оскільки постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, а апеляційну скаргу апелянт подав 25.09.2019 року, тобто в межах строку на апеляційне оскарження, в зв`язку з чим, строк на апеляційне оскарження ним не пропущено.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Збаразького районного суду від 18 вересня 2019 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Суддя - підпис