печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2019 року суддя Печерського районного суду м. Києва Карабань В.М., за участю секретаря Шевчук А.В., прокурора Кандзюби О.В., особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, що надійшли з Національного агентства з питань запобігання корупції, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої на посаді прокурора секретаріату (на правах відділу) управління забезпечення діяльності військових прокуратур Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України, до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 44-01/334/19, складеного 07.08.2019 головним спеціалістом відділу контролю за своєчасністю подання декларацій Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції Лущишиним М .М. , ОСОБА_1 , обіймаючи посаду прокурора секретаріату (на правах відділу) управління забезпечення діяльності військових прокуратур Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України, будучи суб`єктом відповідальності на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч. 2 ст. 52 даного Закону, а також рішення Національного агентства від 10.06.2016 № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 958/29088 (зі змінами), рішення Національного агентства від 10.06.2016 № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089 (зі змінами), не повідомила Національне агентство про суттєві зміни в майновому стані суб`єкта декларування, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 26.07.2018 в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» отримала кредит на суму 252475,25 грн., яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року.

Відповідно до пункту 6 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства від 10.06.2016 № 3 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за 3959/29089, суб`єкти декларування письмово повідомляють Національне агентство про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другої статті 52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми.

Згідно з статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2018 становить 1762 гривні.

Таким чином, з 01.01.2018 суб`єкти декларування зобов`язані були повідомляти Національне агентство про суттєві зміни в майновому стані, а саме отримання доходу, придбання майна на суму, що перевищує 88100,00 грн.

У розділі 13 «Фінансові зобов`язання» щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік, поданої ОСОБА_1 , зазначено відомості щодо отримання 26.07.2018 кредиту в Банку на суму 252475,00 грн.

Враховуючи зазначене, суб`єкт декларування зобов`язаний подати повідомлення у разі отримання ним кредиту на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року.

Виходячи з вищевикладеного, ОСОБА_1 , являючись особою на яку розповсюджується дія Закону, була зобов`язана до 24:00 год. 05.08.2018 подати до Реєстру повідомлення про суттєві зміни в майновому стані шляхом заповнення форми повідомлення на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Проте, повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, в зв`язку з отриманням 26.07.2018 доходу у вигляді кредиту на суму 252475,25 грн. вона не подала.

У наданому поясненні від 14.06.2019 ОСОБА_1 підтверджує факт отримання вказаного кредиту та надає копію договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування від 26.07.2018 № 014/380805/82/435358, в якому зазначено, що кредит в розмірі 252475,25 грн. надається їй одноразово 26.07.2018.

При цьому, ОСОБА_1 вказує, що у неї був намір своєчасно подати повідомлення про суттєві зміни у майновому стані для чого у Реєстрі створила відповідне повідомлення. Але, після ознайомлення з переліком доходів, який зазначений на бланку повідомлення у Реєстрі, та побачивши, що про отримані кредити в розділі «Доходи, у тому числі подарунки» не йдеться, то не подала дане повідомлення до Реєстру, залишивши його у вигляді чернетки, а в подальшому його знищила.

У відповідності з даними Реєстру, суб`єкт декларування ОСОБА_1 зареєструвалася у ньому 19.10.2016.

При перегляді послідовності дій користувача Реєстру, які вчинила ОСОБА_1 за період 26.07.2018 - 18.08.2018 встановлено, що до вона лише 10.08.2018 в «особистому кабінеті» розпочала дії по створенню повідомлення про суттєві зміни у майновому стані і в той же день їх закінчила, так і не подавши цього повідомлення до Реєстру. В період з 26.07.2018 до 06.08.2018 нею в «особистому кабінеті» жодних дій не виконувалось.

Перешкод у доступі до Реєстру у неї не встановлено.

Також слід зазначити, що в переліку форми повідомлення про суттєві зміни у майновому стані у Реєстрі не вказано весь остаточний перелік доходів і введено поняття «інше».

Разом з тим доцільно зауважити, що якщо у ОСОБА_1 виник сумнів щодо того чи являється кредит доходом, то вона мала можливість ознайомитись із Роз`ясненням щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю (далі - Роз`яснення), затвердженого рішенням Національного агентства від 11.06.2016 № 3 (із змінами), яке розміщене на офіційному сайті Національного агентства у вільному доступі.

Так, у відповіді на питання 64-2 Роз`яснення чітко викладено, що суб`єкт декларування зобов`язаний подати повідомлення у разі отримання ним кредиту, позики, поворотної фінансової допомоги (позички) тощо на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року.

Будь-яких обставин, які б об`єктивно унеможливлювали подання ОСОБА_1 відповідного повідомлення у передбачений Законом строк, нею не вказано і в ході збору матеріалів по даному факту не встановлено.

Прокурор відділу організації діяльності у сфері запобігання та протидії корупції ГПУ Кандзюба О.В. просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та призначити стягнення у вигляді штрафу в межах санкції зазначеної статті.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутність події та складу адміністративного правопорушення, обґрунтовуючи це наступним, суттєвими змінами у майновому стані суб`єкта декларування відповідно до вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» є отримання доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року.

Інформація, що зазначається в декларації, правила заповнення форми декларації та повідомлення про суттєві зміни в майновому стані визначено Законом України «Про запобігання корупції» та Порядком формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженим Рішенням НАЗК від 10.06.2016 № 3 і зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089.

Зокрема, відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції» отримані (нараховані) доходи включають у себе, у тому числі, доходи у вигляді заробітної плати (грошового забезпечення), отримані як за основним місцем роботи, так і за сумісництвом, гонорари, дивіденди, проценти, роялті, страхові виплати, благодійна допомога, пенсія, доходи від відчуження цінних паперів та корпоративних прав, подарунки та інші доходи. Такі відомості включають дані про вид доходу, джерело доходу та його розмір.

Рішенням НАЗК від 10.06.2016 № 3, яким затверджено Форму декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» до переліку доходів, окрім визначених у Законі України «Про запобігання корупції», додатково включено доходи від зайняття підприємницькою або незалежною професійною діяльністю, дохід від надання майна в оренду та спадщину.

Аналогічний перелік видів доходів зазначено і в розділ 2 «Доходи, у тому числі подарунки» Повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб`єкта декларування, форму якого затверджено цим же Рішенням НАЗК від 10.06.2016 № 3.

Таким чином, отримані кредити, як вид доходу, який підлягає відображенню в розділі «Доходи, у тому числі подарунки» не зазначено як у Формі декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, так і у Формі повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб`єкта декларування.

Натомість, п. 9 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що отримані кредити є фінансовим зобов`язанням, відомості про яке включають дані про вид зобов`язання, його розмір, валюту зобов`язання, інформацію про особу, стосовно якої виникли такі зобов`язання, відповідно до п. 1 частини першої цієї статті, або найменування відповідної юридичної особи із зазначенням коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, та дату виникнення зобов`язання.

Згідно з Рішенням НАЗК від 10.06.2016 № 3, у «Формі декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» отримані кредити декларуються у розділі 13 «Фінансові зобов`язання».

Між тим, цим же рішенням НАЗК до Форми повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб`єкта декларування розділ «Фінансові зобов`язання» не включено.

Окрім цього, виходячи з положень пунктів 7 та 9 ч. 1 ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції» відомості про доходи і дані про фінансові зобов`язання, які підлягають відображенню у декларації, а так само і в повідомленні про суттєві зміни в майновому стані, суттєво відрізняються.

Зокрема, у розділі «Доходи, у тому числі подарунки» відсутня технічна можливість повідомити інформацію про валюту, в якій отримано кредит, дату виникнення зобов`язання, інформацію щодо поручителя або про майно, яке надано в забезпечення зобов`язання (вид майна, його місцезнаходження, інформація щодо власника майна) тощо. А ця інформація обов`язковою. У Законі України «Про запобігання корупції» немає норми, яка б звільняла суб`єкт декларування від зазначення таких відомостей про кредит, у разі заповнення Форми повідомлення про суттєві зміни.

У зв`язку з цим, на думку ОСОБА_1 , законодавчі підстави для повідомлення НАЗК про суттєві зміни в майновому стані у зв`язку з отриманням кредиту відсутні.

Також ОСОБА_1 зазначала, що однією із вимог заповнення розділу 2 «Доходи, у тому числі подарунки» Форми повідомлення про суттєві зміни в майновому стані є вимога відображення дати отримання доходу (набуття у власність).

Між тим, чинним законодавством передбачено надання кредиту в тимчасове користування зі сплатою відсотків, а не у власність.

Відтак, це ще одна законодавчо обґрунтована підстава не подавати повідомлення про суттєві зміни в майновому стані у разі отримання кредиту.

Більше того, ОСОБА_1 вказувала, що до неї не пред`явлено претензій за те, що в декларації за 2018 рік вона показала отриманий кредит лише як свої фінансові зобов`язання та не зазначила його у розділі «Доходи, у тому числі подарунки». Це означає, що остання вірно заповнила цю декларацію.

Зауважила, що твердження уповноваженої особи НАЗК про те, що поняття «інші доходи» включає в себе отримані кредити (сторінка 5 абзац 3 протоколу) не може бути враховано судом, так як це є припущенням, а судові рішення не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Жодним Законом України, а так само і нормативно-правовим актом НАЗК, який відповідно до вимог ч. 5 ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції» є обов`язковим для виконання після його державної реєстрації Міністерством юстиції України та включення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, не закріплено, що включає в себе поняття «інші доходи» саме з метою їх відображення суб`єктом декларування при складанні декларації або повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Натомість, ОСОБА_1 наголошувала, що судове рішення щодо наявності в її діях складу адміністративного правопорушення не може ґрунтуватися на положеннях роз`яснення НАЗК «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю», затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 11 серпня 2016 року № 3 з наступних підстав.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про утворення Національного агентства з питань запобігання корупції» від 18 березня 2015 року № 118, Національне агентство з питань запобігання корупції утворено як центральний орган виконавчої влади.

Однією з функцій центрального органу виконавчої влади є прийняття обов`язкових для виконання нормативно-правових актів.

За законодавством нормативно-правовий акт - це офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює або скасовує норми права і розрахований на неодноразове застосування.

Статтею 117 Конституції України закріплено, що нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади підлягають реєстрації в порядку, встановленому законом.

Це питання врегульовано Указом Президента України від 03.10.92 № 493 «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади" та Положенням про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, органів господарського управління та контролю, що зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.92 № 731.

Згідно з Положенням державна реєстрація нормативно-правового акта полягає у проведенні його правової експертизи на відповідність його Конституції та законодавству України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини та ін.

А оскільки Роз`яснення НАЗК «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю», затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 11 серпня 2016 року № 3 не пройшло правову експертизу в Міністерстві юстиції України і не включено до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів - воно не є нормативно-правовим актом.

Відтак зауваження уповноваженої особи НАЗК у протоколі про те, що у зв`язку з виникненням «сумніву щодо того, чи являється кредит доходом» ОСОБА_1 мала можливість ознайомитися з цим Роз`ясненням є безпідставним, оскільки це Роз`яснення не є обов`язковим для виконання на території України і не містить норм закону. Більше того, у відповіді на питання 64-2 хоч і сказано, що суб`єкт декларування повинен подати повідомлення у разі отримання кредиту, але не сказано у якому саме розділі.

Також ОСОБА_1 звертала увагу, що у протоколі про адміністративне правопорушення уповноважена особа НАЗК посилається на положення підпункту 14.1.54 «ж» пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, згідно з якими дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді, зокрема, доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

Дійсно, зазначеною нормою Податкового кодексу України визначено поняття дохід та наведено невиключний перелік доходів, серед яких, у тому числі є доходи від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю (підпункту 14.1.54 «ж» пункту 14.1 статті 14). Але посилання на вказану норму Закону, аргументуючи належність кредитних коштів до доходів, вважає необґрунтованим з наступних підстав.

Незалежна професійна діяльність відповідно до п. 14.1.226 Податкового кодексу України - це участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською)діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Підприємницька діяльність, згідно зі статтею 42 Господарського кодексу України - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Отриманий ОСОБА_1 кредит - це кошти, які вона отримала не від участі у науковій, літературній, артистичній чи якійсь іншій діяльності. Ці кошти остання отримала не за результатами господарської діяльності. Та, насамкінець, вона не є підприємцем і не використовую найману працю.

Більш того, Законом України «Про споживче кредитування» дозволено надавати споживчий кредит виключно на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб споживача, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Пунктом. 1.1.2.1 кредитного договору чітко визначено цільове призначення кредитних коштів: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних особистих потреб Позичальника, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відтак посилання НАЗК на підпункт 14.1.54 статті 14 Податкового кодексу України в обґрунтування віднесення кредитних коштів до доходів фізичної особи є безпідставним.

Вказані кошти могли б стати власністю і доходом ОСОБА_1 , але виключно у випадку прощення останній банком кредиту.

Такий вид доходу передбачено підпунктом 164.2.17 «д» ст. 164 Податкового кодексу України: дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням.

Але рішення банку про прощення мені кредитного боргу не було прийнято ні в липні, ні до 5 серпня - дати, коли НАЗК вважає, що ОСОБА_1 повинна була подати повідомлення про зміну майнового стану.

Згідно з довідкою АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 4 листопада 2019 року № 95-07/904, наданою в судовому засіданні, на сьогодні ОСОБА_1 винна банку 199 000 грн.

У зв`язку з поданням щорічної декларації за 2018 рік ОСОБА_1 звернулася до ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС із заявою про отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми (джерела) виплачених доходів та утриманих податків.

Відповідно до п. 1 розділу V Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 29.09.2017 № 822, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2017 року за № 1306/31174, до Державного реєстру включаються суми нарахованих або отриманих доходів.

Згідно з Довідкою головного державного інспектора сектору ведення Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві від 20.03.2019 №37519/М/26-15-59-04 від 20.03.2019, за 2018 рік доходи ОСОБА_1 складаються із заробітної плати, яку вона отримала в Генеральній прокуратурі України, та пенсії, яку виплачує ГУ ПФУ в м. Києві.

У зв`язку з тим, що законодавець передбачив накопичення у Державному реєстрі інформації про усі суми виплачених доходів (будь-яких виключень не вказано) є підстави стверджувати, що за 2018 рік інших доходів, окрім зарплати та пенсії, ОСОБА_1 не отримувала.

Також ОСОБА_1 просила врахувати, що вона не мала жодних мотивів для неповідомлення НАЗК про суттєві зміни в майновому стані і тим самим порушення вимог фінансового контролю, оскільки кредитні кошти остання отримала у законний спосіб, із законних джерел і правдиво повідомила про це у декларації за 2018 рік.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, прокурора, дослідивши матеріали справи, суддя приходить наступного висновку.

Протокол № 44-01/334/19 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-6 КУпАП, складений 07.08.2019 головним спеціалістом відділу контролю за своєчасністю подання декларацій Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції Лещишиним М.М. , що відповідає ст.255 КУпАП.

ОСОБА_1 , як особа, що відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» на яку покладено обов`язок повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, зобов`язана була подати вказану інформацію до Національного агентства до 06.08.2018.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суб`єктивною стороною правопорушення, пов`язаного з корупцією, є наявність прямого чи непрямого умислу. Тобто особа, яка є суб`єктом декларування і своєчасно не подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, має усвідомлювати суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачати його суспільно-небезпечні наслідки і бажати їх настання, або особа усвідомлювала суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно-небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо допускала їх настання.

Таким чином, суд бере до уваги пояснення ОСОБА_1 з приводу відсутності в неї будь-якого умислу на неповідомлення про суттєві зміни в майновому стані оскільки антикорупційним законодавством України закріплено, що отримані кредити є відомостями про фінансові зобов`язання, а форма повідомлення про суттєві зміни в майновому стані не містить розділу «Фінансові зобов`язання». Також ОСОБА_1 не бажала і, навіть, не допускала настання будь-яких негативних або шкідливих наслідків, а саме - неможливості здійснення фінансового контролю з боку держави, та показала отриманий кредит у щорічній декларації за 2018 рік, де є розділ «Фінансові зобов`язання».

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у ОСОБА_1 був відсутній умисел на дії, що полягають у несвоєчасному повідомленні про суттєві зміни в майновому стані, а відтак, в її діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язані з`ясувати зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Пункт 1 частини 1 статті 247 КУпАП передбачає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, як це визначено ст.252 КУпАП.

За таких обставин, оцінивши докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням та з точки зору належності, допустимості та достатності для висновку про вчинення особою адміністративного правопорушення, вважаю, що в даному випадку не мало місце адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 172-6 КУпАП, та, відповідно, у діях ОСОБА_1 склад такого правопорушення відсутній, у зв`язку з чим провадження у справі слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.7, 14, 172-6, 247, 252, 266, 280 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-6 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи подання прокурора.

Апеляційна скарга, подання прокурора подаються до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.М.Карабань