Справа № 309/862/19
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
16.09.2019 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Мацоли А.В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подала адвокат Мацола А. В. в інтересах ОСОБА_1 ,
в с т а н о в и в :
постановою судді Хустського районного суду Закарпатської області від 22 травня 2019 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, непрацюючий,
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 384,20 грн..
Згідно постанови, 02 березня 2019 року о 20-ій годині 20 хвилин по вул. Волошина в м. Хуст, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 2106», д. н. з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги, передбачені п. 2. 9 «а» Правил дорожнього руху України (далі ПДР) і скоїв передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне правопорушення.
В апеляційній скарзі адвокат Мацола А. В. вказує на те, що постанова судді є незаконною. Стверджує, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення. Посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги покази ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 про те, що автомобілем до моменту його несправності керував ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 і, при цьому, в момент коли поліцейські під`їхали до автомобіля, то такий знаходився у нерухомому стані, оскільки на ньому відвалилось колесо, а ОСОБА_1 за кермом не перебував, що можуть підтвердити й інші свідки, які перебували в той час на зупинці, трьох із яких ОСОБА_1 знає особисто й може забезпечити їх явку до суду для допиту. Посилається на те, що в матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 для проходження огляду на стан сп`яніння, що в свою чергу свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв ОСОБА_1 на проходження огляду. Разом із тим, зазначає, що твердження суду про те, що ОСОБА_1 не заявляв жодних клопотань, є необґрунтованим, оскільки ОСОБА_1 заявляв клопотання про необхідність допиту в судовому засіданні інших свідків, які були очевидцями події. Крім того, посилається на те, що судом першої інстанції не взято до уваги наступне: у постанові про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП відсутній підпис ОСОБА_1 та не зазначені дані про понятих чи свідків; у протоколі в графі «особу встановлено» записано паспортні дані ОСОБА_1 , однак останній не пред`являв поліцейським будь-яких документів, а паспорта взагалі при собі не мав; ОСОБА_1 не керував автомобілем і медичний огляд на стан сп`яніння, у тому числі й у лікарні, не проходив і будь-яких документів, у тому числі й медичного висновку, не підписував; наявний у медичному висновку підпис не ОСОБА_1 , а печатка лікаря поставлена не в лівому нижньому куті; права та обов`язки ОСОБА_1 поліцейськими не роз`яснювались, а у протоколі в графі «роз`яснення прав та обов`язків» записано відомості про сторонню особу ОСОБА_1 ; протокол складено за відсутності ОСОБА_1 , у зв`язку з чим, він був позбавлений можливості надати письмові пояснення. Просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Мацоли А. В., які підтримали доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Апеляційний суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким дана правильна оцінка в постанові.
Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 278985 підтверджено, що 02 березня 2019 року о 20-ій годині 20 хвилин по вул. Волошина в м. Хуст, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 2106», д. н. з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. З указаного протоколу також убачається, що такий складено у присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , і від підпису та отримання копії протоколу, а також надання будь-яких пояснень ОСОБА_5 відмовився (а. с. 1-2).
З копії постанови серії ДПО18 № 350740 вбачається, що 02.03.2019 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, тобто за керування 02 березня 2019 року о 20-ій годині 20 хвилин по вул. Волошина в м. Хуст автомобілем марки «ВАЗ 2106», д. н. з. НОМЕР_1 , без посвідчення водія (а. с. 3).
З висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.03.2019, складеного лікарем Хустської РЛ ОСОБА_6 убачається, що направлений 02.03.2019 о 22 год. 05 хв. інспектором ОСОБА_7 на огляд ОСОБА_8 перебуває в стані алкогольного сп`яніння 2, 5 % проміле. Наявним у вказаному висновку підписом підтверджено, що ОСОБА_9 ознайомлений з результатами огляду (а. с. 4).
Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.9 «а» ПДР, та його винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що інспектор ОСОБА_7 був упереджений при зупинці автомобіля під керуванням ОСОБА_5 , направленні на проходження медичного огляду на стан сп`яніння та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу за ознаками передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, що в інспектора були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні й достовірні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги й на такі не посилались ОСОБА_1 та його захисник адвокат Мацола А. В. під час розгляду справи апеляційним судом.
Крім того, під час апеляційного розгляду не встановлено даних і про те, що в лікаря Хустської РЛ ОСОБА_6 , яка проводила огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та склала висновок про його перебування у стані алкогольного сп`яніння, були підстави для фальсифікації Висновку щодо ОСОБА_1 , а також для його обмови у перебуванні в стані алкогольного сп`яніння, у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх не додано й до апеляційної скарги й на такі не посилались ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Мацола А.В. під час розгляду справи апеляційним судом.
У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які дані, які би свідчили про зацікавленість інспектора Ізай ОСОБА_10 та лікаря ОСОБА_6 у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги.
Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких даних про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусового погодження на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а також підписання ним висновку медичного огляду.
Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що вищевказані інспектор та лікар діяли в межах наданих їм повноважень.
З урахуванням наведеного вище, доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги покази ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 про те, що автомобілем до моменту його несправності керував ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 , - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи. Відхиляючи вказані доводи, апеляційний суд враховує те, що в матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, що гр. ОСОБА_2 був присутній на місці події і що йому відомо про будь-які обставини даної справи, у зв`язку з чим, покази ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 визнаються такими, що спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а тому, обґрунтовано не взяті до уваги судом першої інстанції при прийнятті рішення.
Із вказаних підстав, як такі, що не підтверджені будь-якими належними, допустимими доказами, апеляційний суд не приймає до уваги й доводи апеляційної скарги про те, що в момент коли поліцейські під`їхали до автомобіля, то такий знаходився у нерухомому стані, оскільки на ньому відвалилось колесо, а ОСОБА_1 за кермом не перебував, що можуть підтвердити й інші свідки, які перебували в той час на зупинці, трьох із яких ОСОБА_1 знає особисто й може забезпечити їх явку до суду для допиту. При оцінці доводів апеляційної скарги у цій частині, апеляційний суд враховує і те, що ОСОБА_1 , маючи достатньо часу та можливості для забезпечення інших свідків на розгляд справи своїм правом не скористався, у тому числі, як в апеляційній скарзі, так і під час її розгляду не вказував на прізвище, ім`я та інші анкетні дані осіб, які були очевидцями правопорушення. Сторона захисту також не надала будь-які докази у підтвердження доводів про те, що автомобіль перебував у нерухомому стані, оскільки на ньому відвалилось колесо (фотографії автомобіля, зроблені у момент його несправності ). Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 для проходження огляду на стан сп`яніння, що в свою чергу свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв ОСОБА_1 на проходження такого огляду, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують факт проходження ОСОБА_1 . огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також не впливають на висновок суду першої інстанції про порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.9 «а» ПДР. Відхиляючи вказані доводи, апеляційний суд враховує і те, що з Висновку медичного огляду вбачається, що ОСОБА_1 направлений на огляд інспектором ОСОБА_7 . 02.03.2019 о 22 год. 05 хв., що в свою чергу також свідчить про недостовірність доводів апеляційної скарги про те, що поліцейський не направляв ОСОБА_1 на проходження медичного огляду.
Доводи апеляційної скарги про те, що висновок суду про те, що ОСОБА_1 не заявляв жодних клопотань, є необґрунтованим, оскільки ОСОБА_1 заявляв клопотання про необхідність допиту в судовому засіданні інших свідків, які були очевидцями події, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не підтверджені будь-якими доказами й жодним чином не впливають на висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення. При цьому, апеляційний суд враховує і те, що ні в апеляційній скарзі, ні в ході її розгляду, стороною захисту не заявлялось будь-яких обґрунтованих клопотань щодо виклику та допиту яких-небудь свідків.
Разом із тим, доводи апеляційної скарги про те, що: в постанові про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП відсутній підпис ОСОБА_1 та не зазначені дані про понятих чи свідків; у протоколі в графі «особу встановлено» записано паспортні дані ОСОБА_1 , однак останній не пред`являв поліцейським будь-яких документів, а паспорта взагалі при собі не мав; у протоколі в графі «роз`яснення прав та обов`язків» записано відомості про сторонню особу ОСОБА_1 ; печатку у Висновку лікаря поставлено не в лівому нижньому куті, - апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки такі будь-яким чином не впливають на висновки суду першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги про те, що: ОСОБА_1 не керував автомобілем і медичний огляд на стан сп`яніння, у тому числі й у лікарні, не проходив і будь-яких документів, у тому числі й медичного висновку, не підписував, і що права та обов`язки ОСОБА_1 поліцейськими не роз`яснювались, а також про те, що протокол складено за відсутності ОСОБА_1 , у зв`язку з чим, він був позбавлений можливості надати письмові пояснення, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження й спростовані наявними в матеріалах справи й вищенаведеними доказами.
При оцінці доводів апеляційної скарги про те, що наявний у медичному висновку підпис не ОСОБА_1 , апеляційний суд враховує те, що в матеріалах справи відсутні відомості про те, що в інспектора поліції та лікаря були підстави для фальсифікації наявних у матеріалах справи документів, у тому числі й висновку медичного огляду, і що ОСОБА_1 звертався до правоохоронних органів із заявами про підробку його підпису, що в свою чергу дає обґрунтовані підстави вважати, що наявний у висновку лікаря підпис про ознайомлення з результатами огляду належить саме ОСОБА_5 , а вказані доводи також спрямовані на ухилення ОСОБА_5 від відповідальності.
На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені, а тому, доводи апеляційної скарги про відсутність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення не знайшли свого підтвердження.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею місцевого суду ОСОБА_11 Ф. обґрунтовано визнаний винним у порушенні вимог, передбачених пунктом 2.9 «а» ПДР та скоєнні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення накладено на нього в межах санкції вищевказаної статті, у зв`язку із чим, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.
Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а подана адвокатом Мацолою А. В. в інтересах ОСОБА_1 апеляційна скарга без задоволення.
При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі про витребування доказів чи виклику свідків, не заявлялось.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу, яку подала адвокат Мацола А. В. в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Хустського районного суду Закарпатської області від 22 травня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя І. В. Стан