Номер провадження: 33/813/78/19
Номер справи місцевого суду: 495/7906/18
Головуючий у першій інстанції Прийомова О. Ю.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 жовтня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 жовтня 2018 року визнано ОСОБА_2 винним в здійсненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП і піддано його адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 гривень, на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь державного бюджету України судовий збір у розмірі 352,40 гривень.

Зі змісту вказаної постанови, вбачається що 15 липня 2018 року ОСОБА_2 о 22:40 год. по вул. Піонерській смт. Затока, Білгород-Дністровського району Одеської області керував автомобілем Toyota Prado д/з НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Не погоджуючись з постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 жовтня 2018 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:

1)суд першої інстанції не викликав належним чином в судове засідання ОСОБА_2, таким чином він не мав можливості довести свою невинуватість через надання особистих пояснень;

2)у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 365739 від 15.07.2018 року відсутній підпис ОСОБА_2, а факт скоєння адміністративного правопорушення підтверджений письмовими поясненнями свідків, які за змістом повністю співпадають та свідчать про відмову ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп'яніння в Могилів-подільській окружній лікарні інтенсивного лікування Винницької області, в той час як подія мала місце в Одеській області. Тому на думку ОСОБА_2 пояснення свідків або є формальними, або матеріали справи сфальсифіковано та приводить до висновку про недопустимість вказаних доказів у справі;

3)судом першої інстанції не було витребувано електронні докази (відео), що нібито наявні в матеріалах правопорушення, та не оглянуто в судовому засіданні;

4)відповідно до вимог ст. 265-1 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, працівник уповноваженого підрозділу тимчасово вилучає посвідчення водія до набрання законної сили постановою, не вчинення посадовою особою вказаного свідчить на користь ОСОБА_2 про не вчинення ним правопорушення.

Посилаючись на такі доводи, ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду першої інстанції, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_2 - ОСОБА_5, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити, повторно дослідивши докази у справі, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Вимогами ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, свій висновок про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції мотивував наступними доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 365739 від 15.07.2018 року, письмовими поясненнями свідків.

Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 268 КУпАП, були повторно досліджені докази, а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 365739 від 15.07.2018 року, з якого вбачається, що ОСОБА_2 15.07.2018 року о 22 год. 40 хв., по вул. Піонерській в смт Затока Білгород-Дністровського району Одеської області керував автомобілем Toyota Prado д/з НОМЕР_1, з явними ознаками алкогольного сп'яніння.

-пояснення свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 з яких вбачається, що ОСОБА_2 відмовився проходити медичний огляд на факт вживання алкогольних напоїв на місці зупинки транспортного засобу Toyota Prado д/з НОМЕР_1.

Довід апеляційної скарги ОСОБА_2 в частині порушення судом першої інстанції приписів ст. 268 КУпАП, апеляційний суд вважає слушними, але під час апеляційного розгляду справи, його права були поновлені, а докази у справі досліджені повторно за участі його захисника.

Так апеляційним судом було витребувано та досліджено в судовому засіданні записи з відео-реєстраторів, встановлених на патрульному автомобілі та у інспектора СРПП № 3 Могилів-Подільського ВП ГУНП України у Винницькій області по факту зупинення та складання адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що мало місце 15.07.2018 року о 22 год. 40 хв. по вул. Піонерській, смт Затока, Білгород-Дністровський район Одеської області. З даного відеозапису події, долученого до матеріалів справи, вбачається, що обставини справи, наведені у протоколі про адміністративне правопорушення, відповідають дійсності, а саме ОСОБА_2, який керував транспортним засобом Toyota Prado д/з НОМЕР_1 15.07.2018 року о 22 год. 40 хв. по вул. Піонерській, смт Затока, Білгород-Дністровський район Одеської області був зупинений співробітниками поліції. На вимогу співробітників поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп'яніння, відмовився. Крім того ОСОБА_2 сам зізнався, що вживав алкогольні напої. Тому посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що він не перебував в стані алкогольного сп'яніння, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, а так само що він не відмовлявся від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, оскільки посадовими особами Національної поліції йому таких дій не пропонувалось повністю спростовуються наданим на адресу суду відеозаписом події.

Згідно до п. 2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до приписів п/п «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Довід апеляційної скарги про те, що відповідно до вимог ст. 265-1 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, працівник уповноваженого підрозділу тимчасово вилучає посвідчення водія до набрання законної сили постановою, не вчинення посадовою особою вказаного свідчить на користь ОСОБА_2, про не вчинення ним правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Дане твердження є необґрунтованим, оскільки з відеозапису події вбачається, що ОСОБА_2 на вимогу співробітників поліції надати посвідчення водія відмовився. Про що в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 365739 від 15.07.2018 року працівниками поліції в графі тимчасово вилучені документи вказано, що документи не вилучалися.

Довід апеляційної скарги про те, що з письмових пояснень свідків вбачається що ОСОБА_2 відмовився пройти огляд на стан сп'яніння в Могилів-подільській окружній лікарні інтенсивного лікування Винницької області, в той час як подія мала місце в Одеській області, тому такі пояснення свідків або є формальними, або матеріали справи сфальсифіковано та приводить до висновку про недопустимість вказаних доказів у справі є надуманими та безпідставними з огляду на наступне.

Водія ОСОБА_2 було зупинено співробітниками Могилів-Подільського ВП ГУНП України у Винницькій області по вул. Піонерській смт. Затока, Білгород-Дністровського району Одеської області. Даними співробітниками ОСОБА_2 було запропоновано визначити стан алкогольного сп'яніння за допомогою приладу «Драгер», або проїхати до найближчого медичного закладу. З наданого до суду відеозапису події вбачається, що ОСОБА_2 відмовився від проходження в установленому законом порядку медичного огляду про, що в присутності двох свідків був складений протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 365739 від 15.07.2018 року та зафіксовано його відмову. Бланк пояснення, який було підписано свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є стандартним. Тому фальсифікацій та формального підходу до складання адміністративного протоколу з боку працівників поліції не вбачається.

До того ж, захисник ОСОБА_2 у судовому засіданні суду апеляційної інстанції не надав доказів на спростування змісту протоколу про адміністративне правопорушення та висновків суду першої інстанції.

Об'єктивно оцінивши докази у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зазначені вище докази повністю доводять вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та правильно кваліфікував його дії, як керування транспортним засобом у стані наркотичного сп'яніння.

Накладаючи на ОСОБА_2 адміністративне стягнення, суд першої інстанції обгрунтовано застосував стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керувати транспортними засобами, адже воно, відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

У відповідності до положень п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Отже, за результатами апеляційного розгляду суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, а постанова Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 жовтня 2018 року підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 жовтня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 відносно ОСОБА_2 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова