КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 лютого 2019 року суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кияшко О.А., з участю ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, адвоката Федорченка А.М., який діє в інтересах ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Федорченка А.М. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12.12.2018,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12.12.2018 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрито провадження у справі у зв'язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з вказаною постановою ОСОБА_2 10.05.2018 об 11.13, керуючи транспортним засобом «Хюндай» д.н. НОМЕР_1 на перехресті вулиці Саксаганського та бульвару Т.Шевченка на площі Перемоги в м. Києві, в порушення п.п. 8.7.3 (ґ), 8.10Правил дорожнього руху, виїхав на перехрестя на забороняючий сигнал світлофора, що призвело до зіткнення із автомобілями «Мерседес» д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 та «Фольксваген» д.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3

Адвокат ОСОБА_5 подав в інтересах ОСОБА_2 апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12.12.2018, а провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Стверджує, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 виїхав на перехрестя на забороняючий сигнал світлофора, а тому висновки судді про його винуватість у вчиненні правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вислухавши пояснення ОСОБА_2 та адвоката Федорченка А.М., які підтримали апеляційну скаргу, пояснення ОСОБА_3 і ОСОБА_4, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та із змісту оскаржуваної постанови, висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтується на даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, схемі дорожньо-транспортної пригоди, поясненнях учасників дорожньо-транспортної пригоди, відеозаписах камер спостереження, що були переглянуті в судовому засіданні, циклограмі роботи світлофорів та висновку експертного дослідження.

Наведені докази дають підстави вважати, що водій автомобіля «Хюндай»д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_2 виїхав на перехрестя на забороняючий сигнал світлофора, що призвело до зіткнення із автомобілями «Мерседес» д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 та «Фольксваген» д.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3, які розпочали рух на зелений сигнал світлофора.

Так, відповідно до пояснень ОСОБА_2, які містяться в матеріалах справи (а.с.23), швидкість керованого ним автомобіля під час проїзду перехрестя становила від 40 до 50 км/год (або від 11,11 до 13,8 м/с).

За результатами додаткових замірів, зроблених працівниками УПП у місті Києві під час розгляду матеріалів ДТП, з'ясовано, що відстань від стоп-лінії світлофору напрямку № 3, сигналами якого ОСОБА_2 повинен був керуватись під час виїзду на перехрестя, до місця появи автомобіля «Хюндай» д.н. НОМЕР_1 на відеозаписі становила 29,5 метрів.

З відеозапису камер спостереження на площі Перемоги в м. Києві вбачається, що ОСОБА_2 виїхав на перехрестя з напрямку № 3 в бік напрямку № 5 через 4 секунди після того, як на світлофорі напрямку № 5 вже відбулась зміна сигналу на зелений миготливий.

Аналіз циклограми роботи світлофорів дає підстави вважати, що момент зміни сигналу світлофора напрямку № 5 на зелений миготливий сигнал світлофору напрямку № 3 (якого не видно на відеозаписі) змінюється із зеленого на жовтий.

Отже, співвідношення даних щодо швидкості руху автомобіля «Хюндай» д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 (від 11,11 до 13,8 м/с), відстані, яку він подолав від місця розташування світлофора до місця появи на відеозаписі (29,5 м), можна зробити висновок, що в момент перемикання світлофору напрямку № 3 із зеленого на жовтий (за 4 секунди до появи автомобіля «Хюндай» д.н. НОМЕР_1 на відеозаписі), автомобіль перебував перед світлофором напрямку № 3 на відстані не менш ніж 14,94 м.

Наведене дає підстави вважати, що ОСОБА_2 виїхав на перехрестя на жовтий сигнал світлофора.

Отже доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є необґрунтованими.

Твердження ОСОБА_2 та його захисника Федорченка А.М. щодо невідповідності оскаржуваної постанови вимогам закону в частині визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення після закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності є необґрунтованими, адже із змісту ст.ст. 38, 247 КУпАП вбачається, що провадження у справі може бути закрите з підстав закінчення строків накладення адміністративного стягнення лише стосовно особи, винуватої у вчиненні правопорушення. У разі встановлення невинуватості особи у вчиненні правопорушення провадження у справі підлягає закриттю у зв'язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що постанова судді місцевого суду є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни в ході апеляційного розгляду справи не встановлено.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Федорченка А.М. залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 12.12.2018, якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя