Дата документу Справа № 337/1131/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №337/1131/19 Головуючий в 1 інст. Гнатик Г.Є.
Провадження №33/807/379/19 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 вересня 2019 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 9 квітня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з оскаржуваною постановою, 23.03.2019 року, о 20 годині 30 хвилини, ОСОБА_1 , рухаючись по пр. Ювілейному, 39 у м.Запоріжжі керував транспортним засобом «ВАЗ 2106», державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 у стані алкогольного сп`яніння. Медичний огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря нарколога, що підтверджується висновком № 4328 від 23.03.2019 року, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що в постанові суду безпідставно зазначено про те, що він з`явився до суду та визнав себе винним у скоєнні адміністративного правопорушення, що не відповідає дійсності. Крім того, працівниками поліції при оформленні матеріалів щодо скоєння ним правопорушення сфері безпеки дорожнього руху, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння було здійснено всупереч вимогам чинного законодавства, а саме приписів ст.266 КУпАП та відповідної Інструкції №1452/735, зокрема йому взагалі не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а матеріали справи не містять підтверджень перебування його у стані сп`яніння. Крім того, будь-яких освідувань на стан сп`яніння з ним не проводили у визначеному порядку, направлень не надавалися, отже відомості зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності. Просить постанову судді скасувати та направити справу на новий розгляд.

Суд апеляційної інстанції неодноразово призначав справу до слухання та використав усі процесуальні можливості щодо повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про розгляд справи.

Судові виклики, направлені на зазначену в апеляційній скарзі адресу ОСОБА_1 повернулися до суду за закінченням терміну зберігання. Крім того, всі дати призначення справи до розгляду було розміщено на офіційному сайті «Судова влада».

Оскільки, ОСОБА_1 жодного разу до апеляційного суду не з`явився, про причини неявки не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи не надавав, отже за обставин обізнаності ОСОБА_1 про апеляційний перегляд постанови суду, який без поважних причин не з`являється до апеляційної інстанції, відповідно до п. 6 ст. 294 КУпАП апеляційний розгляд проводиться за відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковомузадоволенню.

Суд першої інстанції, з огляду на матеріали справи, дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується, зокрема, відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР № 072284 від 23 березня 2019 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 було роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України і ст.268 КУпАП, про що він засвідчив своїм особистим підписом (а.с. 1); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння відносно ОСОБА_1 від 23.03.2019 р. та висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння від 23.03.2019 року № 1328, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 3,4), рапортом поліцейського (а.с. 2) та даними відео фіксації.

Суд першої інстанції дослідив наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Посилання апелянта на те, що не відповідає дійсності його явка до суду та визнання ним провини безпідставні та спростовуються матеріалами справи.

Так, в матеріалах справи наявна розпискапро роз`яснення прав особі, що притягується до адміністративної відповідальності, згідно якої ОСОБА_1 роз`яснені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, про що останній поставив свій підпис та зазначив дату 9 квітня 2019 р., тобто день розгляду справи в суді (а.с. 9).

Отже, у апеляційного суду не має сумнівів щодо присутності ОСОБА_1 у судовому засіданні 9 квітня 2019 р. при розгляді справи.

Апеляційним судом перевірено доводи апелянта щодо порушення Інструкції та ст.266 КУпАП при оформленні матеріалів відносно ОСОБА_1 та встановлено відсутність порушень при їх складанні.

Так, протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 072284 від 23 березня 2019 року відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою на те особою, поліцейським в1 р 1 б 1 УПП в Запорізькій області ДПП капралом поліції Гуржій В.С., яка діяла в межах повноважень, наданих Законом України «Про Національну поліцію» та, відповідає вимогам ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року.

Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння відносно ОСОБА_1 від 23.03.2019 р. та висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння від 23.03.2019 року № 1328 також відповідають вимогам зазначеної Інструкції.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення процедури огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд вважає безпідстаними, оскільки передбачений ст. 266 КУпАП порядок огляду водія дотриманий.

Так, оглянувши відеозапис з боді-камери, судом апеляційної інстанції встановлено, що працівник поліції пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на місці, на що останній відмовився. Після чого, ОСОБА_1 , за його згодою, був направлений до КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» ЗОР (а.с. 3,), де і пройшов огляд на стан сп`яніння.

Посилання ОСОБА_1 , що будь-яких освідувань на стан сп`яніння не проводилося спростовуються відеозаписом та наявним в матеріалах справи висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції № 1328 від 23.03.2019 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 4).

Крім того, відомості протоколу про адміністративне правопорушення містять власноручні пояснення ОСОБА_1 з приводу знаходження його в стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 також ставиться вимога про скасування постанови суду та направлення справи на новий судовий розгляд, проте за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції у відповідності до вимог ст.294 КУпАП позбавлений права прийняти рішення про направлення справи на новий судовий розгляд, через що така апеляційна вимога визнається безпідставною.

Разом з тим, судом першої інстанції не було дотримано вимог ст. 7 КУпАП щодо здійснення провадження про адміністративні правопорушення на основі суворого додержання законності у зв`язку з наступним.

Так, оскаржуваною постановою від 09 квітня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. При цьому, питання про накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами суд не вирішував.

Натомість, 21 травня 2019 року суддею Хортицького районного суду м. Запоріжжя винесено постанову, якою виправлено описку допущену в постанові Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 9 квітня 2019 року стосовно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в частині накладеного адміністративного стягнення та зазначено про накладення на останнього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік. При цьому, судом здійснено посилання на те, що була допущена описка, яка підлягає виправленню для усунення всякого роду сумнівів та протиріч, які можуть виникнути при виконанні постанови суду.

Зазначені висновки суду першої інстанції є помилковими та такими, що не узгоджуються з вимогами КУпАП, оскільки, хоч судом і визначено вид стягнення в межах ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак подальше приведення у відповідність до вимог чинного законодавства виду адміністративного стягнення, шляхом виправлення описки, фактично змінило суть резолютивної частини постанови та погіршило становище правопорушника.

Виходячи з системного аналізу положень КУпАП та КПК України, суддя апеляційного суду застосовує аналогію права, оскільки кримінально-процесуальні відносини в цьому випадку є подібними до адміністративно-процесуальних відносин, передбачених КУпАП.

Так, згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 1990 року "Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків» судам слід мати на увазі, що в порядку, передбаченому ст. 411 КПК України, суд може вирішувати лише ті питання, які не стосуються суті вироку і не тягнуть погіршення становища засудженого.

Звертаючись до зміступостанови судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 травня 2019 рік, суд першої інстанції виклав первісне рішенні у новій редакції, наклавши на правопорушника стягнення, яке не було до останнього застосовано судовим рішенням від 9 квітня 2019 року.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції не мав законних підстав для виправлення описки шляхом погіршення становища ОСОБА_1 , отже з огляду на наведене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова судді від 9 квітня 2019 року підлягає зміні, оскільки постанова про виправлення описки є невід`ємною частиною первісної постанови.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 9 квітня 2019 року з постановою судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 травня 2019 рік, що є невід`ємною частиною первісної постанови,якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП змінити в частині накладеного адміністративного стягнення.

Виключити з резолютивної частини постанови посилання суду на призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник