Провадження № 3/127/5976/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.09.2019 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Михайленко А.В., при секретарі Гилик А.О., за участю прокурора Марченкова Д.С., адвоката Мазура О.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №223 від 22.08.2019 року ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді державного виконавця Староміського відділу державної виконавчої служби міста Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області, тобто являючись суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, в порушення ч. 2 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції», в установлений законом термін, не повідомила Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) про суттєві зміни у майновому стані, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що повідомлення НАЗК про суттєві зміни у майновому стані подала із запізненням, оскільки в неї захворіла дитина, яка потребувала постійного нагляду.

Адвокат Мазур О.В. просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки у ОСОБА_1 не було умислу на неподання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Прокурор Марченков Д.С. в судовому засіданні зазначив, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, про що свідчать докази наявні в матеріалах справи, а тому просив визнати її винною у вчиненні вказаного правопорушення.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, судом було встановлено наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Згідно ч. 2 ст. 172-6 КУпАП неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані тягне за собою накладення штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що відповідно до наказу ГТУЮ у Вінницькій області №539/6 від 01.06.2018 «Про переведення ОСОБА_1 » було переведено ОСОБА_1 на посаду державного виконавця Староміського відділу ДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області з 01.06. 2018.

Отже, згідно п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 являлась суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення пов`язаного з корупцією.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», установлено з січня 2019 року розмір мінімальної заробітної плати - 1921 грн., тобто 50 мінімальних заробітних плат складає суму в розмірі 96050 грн.

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 21.02.2019 укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , вбачається, що останньою було придбано квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 686 000грн.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № НОМЕР_2 від 23.05.2019 встановлено, що ОСОБА_1 являється власником квартири, за адресою: АДРЕСА_2 , державну реєстрацію права власності було здійснено 21.02.2019.

Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 була зобов`язана у десятиденний строк з моменту набуття права власності, тобто з 21.02.2019, письмово повідомити про це НАЗК.

Проте, згідно даних наявних в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування вбачається, що ОСОБА_1 повідомлення про суттєві зміни в майновому стані подала лише 23.04.2019.

Таким чином, ОСОБА_1 будучи суб`єктом, на якого поширюються вимоги ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення закону, не повідомила НАЗК про суттєві зміни у майновому стані на протязі десяти днів, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №223-943/0/4-17 від 22.05.2017 вбачається, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, суди зобов`язані забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне й неухильне застосування чинного законодавства.

Вирішуючи справи цієї категорії, суди повинні керуватися Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції» (далі - Закон), Кодексом України про адміністративні правопорушення, іншими нормативно-правовими актами України, а також практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

У цьому аспекті слід зауважити, що рішенням ЄСПЛ від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

В даному випадку ЗУ «Про запобігання корупції» чітко передбачено строки на подання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані та Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено відповідальність за порушення даних строків, а тому відсутні підстави для неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків осіб.

Таким чином, всудовому засіданні було повністю доведено вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, що підтверджується доказами наявними в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №223 від 22.08.2019, наказом ГТУЮ у Вінницькій області №539/6 від 01.06.2018 «Про переведення ОСОБА_1 », інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №167747979 від 23.05.2019, договором купівлі-продажу квартири від 21.02.2019, відомостями Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та ін.

Невизнання вини ОСОБА_1 суд розцінює як спосіб захисту, з метою уникнути відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, оскільки її пояснення щодо порушення строку на подання повідомлення про суттєві зміни не були підкріплені достатніми доказами, зокрема про неможливість подання вказаного повідомлення до НАЗК протягом більш ніж двох місяців.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при призначенні покарання суд враховує характер вчиненого порушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, обставин обтяжуючих покарання встановлено не було, а тому необхідним та достатнім буде застосування до останнього адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір в розмірі 384.20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 52 ЗУ "Про запобігання корупції", ст.ст. 172-6, 246, 279, 283, 284, 288 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя