П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Тхір О.А., за участю захисника особи, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Співак О.М., розглянувши матеріали справи за протоколом серії БД №408482 від 18.06.2019, які надійшли з Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Мукачівським РВ УМВС України в Закарпатській області 11.09.2008 року, громадянина України, тимчасово непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , якому роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 18 червня 2019 о 02 год. 35 хв. в м. Ужгород, вул. Тлехаса, керував транспортним засобом Toyota Land Cruiser, номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, водієм ОСОБА_1 пройдено у встановленому законом порядку освідчення на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Alcotest №0260» в присутності двох свідків, в заключенні якого вказано, що на момент освідчення, 18.06.2019 о 02 год. 35. хв. ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, показник тесту 2,46 проміле. Зазначеними діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 а Правил дорожнього руху України, та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

У судові засідання, призначені неодноразово ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений, шляхом надіслання судових повісток про виклик до суду за адресою проживання, повідомленою в протоколі самим порушником, обставин, які б свідчили про поважність причин його неявки, суду невідомі. Окрім того, інформацію щодо часу та місця розгляду зазначеної справи розміщено на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: https://court.gov.ua/fair/sud0712. Отже, суд вжив усі можливі способи сповіщення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а така поведінка ОСОБА_1 щодо свідомого ухилення від явки на виклик до суду свідчить про його злісне ухилення від суду та про уникнення відповідальності за вчинене. Відповідно до ст. 268 КУпАП суд розглядає справу у відсутності ОСОБА_1 , оскільки належним чином повідомлений, останній в судове засідання не з`явився, та така неявка уже не перша. Крім того, його інтереси в судовому засіданні представляє захисник - адвокат Співак О.М., який при розгляді справи не наполягав на особистій участі його підзахисного, повідомляв, що про розгляд справи йому відомо. Однак після дослідження доказів, та після оголошення перерви в судовому засіданні, в наступному судовому засіданні, призначеному на 12.09.2019 року, захисник заявив клопотання про відкладення розгляду справи для виклику в судове засідання ОСОБА_1 . В задоволенні такого клопотання судом відмовлено, оскільки, таке клопотання має ознаки зловживання, наданими правами, зважаючи на те, що адвокату достовірно відомо, що 18.09.2019 року закінчується тримісячний строк в межах якого на особу може бути накладено стягнення, та незважаючи на те, що справа в провадженні суду вже перебуває понад два місяці, судові засідання неодноразово відкладались за клопотанням захисника, це вже четверте судове засідання, однак жодного разу в судовому засіданні участі ОСОБА_1 не брав та захисник на такому не наполягав. Крім того, стадія надання пояснень закінчилась та на такій стадії захисник не наполягав на участі ОСОБА_1 та просив справу розглядати у його відсутності.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини - в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»). В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У задоволенні клопотання захисника про проведення фіксації судового засідання відмовлено, оскільки нормами КУпАП, такого обов`язку суду не встановлено.

Захисник в судовому засіданні повністю заперечив, обставини, викладені в протоколі, з підстав викладених і в письмовому поясненні, і в клопотаннях, поданих до суду через канцелярію суду. Зокрема, у поясненнях захисник стверджує, що протокол та додані до нього матеріали справи не слід вважати належними та допустимими доказами у справі, оскільки такі зібрані та подані із суттєвими порушеннями, зокрема, вважає, що не усунуто порушень щодо невідповідності у часі, який вказано у протоколі, результаті тесту та на записі з місця події час правопорушення відрізняється, не опитано свідків факту керування, неправильно зазначено анкетні дані особи, відносно якої складено протокол, а долучений до матеріалів справи рапорт не містить резолюції керівництва працівника, який складав протокол. Крім того зауважує, що не може бути прийнятий як доказ судом на підтвердження наявності правопорушення і відеозапис з місця події, оскільки на диску міститься інформація з уривків, відсутній безперервний запис з місця події, вважає, що не долучено доказів саме на підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобілем в зазначений в протоколі час та місці, а письмові пояснення свідка ОСОБА_2 просить не брати до уваги, оскільки анкетні дані, зокрема, щодо прізвища свідка відрізняються в поясненнях та в протоколі і акті.

Клопотання захисника про надіслання матеріалів на дооформлення, задоволенню не підлягає, оскільки, не виявлено таких недоліків, які б можна було усунути шляхом доопрацювання матеріалів, а суд зобов`язаний надати оцінку кожному доказу окремо і в їх сукупності, та за наслідками дослідження усіх доказів зробити висновок щодо їх належності та допустимості. Крім того для з`ясування обставин в судове засідання неодноразово викликались свідки та поліцейські, які оформляли протокол.

Щодо уточнення анкетних даних особи, яка притягається до адмінвідповідальності, то в ході підготовчої частини судового засідання, самим захисником надано відомості та підтверджуючі документи щодо анкетних даних, та самим захисником не заперечується та обставина, що анкетні дані зазначено з помилкою, зокрема, щодо дати народження, зазначено помилково ІНФОРМАЦІЯ_2 , замість правильного ІНФОРМАЦІЯ_2 , та наявна помилка в написанні серії паспорта НОМЕР_3 замість правильного ВР. Так як на суд покладено обов`язок також встановити особу, щодо якої розглядається справа, судом взято до уваги надані документи на підтвердження правильних анкетних даних ОСОБА_1 та долучено до матеріалів справи. Одночасно , суд бере до уваги і ту обставину, що захисник не заперечує, що саме ОСОБА_1 був на місці події, та підтверджує, що на відеозаписі чоловік щодо якого оформлюють матеріали це сам ОСОБА_1 , тому дані обставини щодо помилки, в зазначеннях відомостей про особу в протоколі не можуть бути підставою для повернення матеріалів на доопрацювання, та такі відомості документально підтверджено, зокрема, і копією паспорта ОСОБА_1 , долученою до матеріалів справи.

Крім того, на адресу суду надійшли матеріали з УПП з рапортами поліцейських щодо анкетних даних ОСОБА_1 , з поясненнями щодо розбіжності в часі вчинення правопорушення та щодо зазначення прізвища свідка в письмових поясненнях.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши захисника, суддя доходить висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - керування транспортними засобами особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, тощо.

Так, диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. На вимогу працівника поліції водій зобов`язаний пройти у встановленому порядку медичне освідчення для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, п.2.5 Правил.

Отже, за вказаною диспозицією (ч. 1 ст. 130 КУпАП) доказуванню підлягають: факт керування особи транспортним засобом та факт одночасного перебування цієї особи в стані алкогольного сп`яніння.

Незважаючи на повне невизнання вини та обставин, викладених в протоколі, позицію захисника винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю доводиться зібраними та дослідженими судом доказами.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні повністю доводиться сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів. Зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, який складений уповноваженою на те особою, його зміст, який в повній мірі відповідає вимогам ст.256 КУпАП. Так, судом встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення вказано свідків правопорушення, які засвідчили викладене в протоколі своїми підписами, він містить відомості про роз`яснення особі відносно якої він складений процесуальних прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, водночас, у ньому відсутні будь-які заперечення ОСОБА_1 на дії інспектора поліції. Зі скаргами на дії працівників поліції ОСОБА_1 не звертався, отже, їх дії при складанні протоколу не були визнані неправомірними.

Факт керування автомобілем в зазначений в протоколі час та місці підтверджується копією постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за порушення правил дорожнього руху за ч. 1 ст. 126 та за ч. ст. 122 КУпАП. Зазначена постанова набрала законної сили, та не оскаржена в судовому порядку, даний факт не заперечується захисником. Крім того, матеріали справи містять відомості щодо передання керування автомобілем після зупинки ОСОБА_1 поліцейськими громадянину ОСОБА_3 , що свідчить про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Крім того, як слідує з письмових матеріалів справи, ОСОБА_1 письмові пояснення при складенні протоколу не надавав.

Факт вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення стверджується іншими письмовими матеріалами, в тому числі письмовими поясненнями свідків, які були присутніми при освідченні на стан сп`яніння, роздруківкою з технічного приладу газоаналізатора «Alcotest №0260», в заключенні якого вказано, що на момент освідчення ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, показник проміле в останнього 2,46 проміле, актом огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , в якому наявні підписи двох свідків, які були присутні при такому огляді. Порушень порядку чи способу освідчення на стан сп`яніння поліцейськими, внаслідок яких слід визнавати докази недопустимими, судом не встановлено. Як і не встановлено явних порушень, зокрема, щодо часового проміжку між зупинкою водія та проведенням освідчення, адже письмові докази, надані до протоколу свідчать про те, що огляд на стан сп`яніння водія проведено в межах двох годин з моменту зупинки. Разом з тим, щодо різниці в зазначені часу в матеріалах та на відеозаписі (різниця в часі складає 20-25 хв.) є несуттєвою, та не спростовує обставин, викладених в протоколі, крім того, поліцейські в рапортах зазначають про помилку в зазначені часу. Різниця в часі не містить такого часового проміжку, за якого можна було б стверджувати, що огляд водія на стан сп`яніння проведено поза межами двох годин з моменту зупинки транспортного засобу.

Разом з тим, суд вважає, що письмові пояснення захисника, численні клопотання, його позиція в судовому засіданні, свідчить про поведінку, яка спрямована на уникнення відповідальності за вчинене його підзахисним і розцінює це як спосіб та тактику захисту останнього з метою уникнення його довірителем відповідальності за вчинене правопорушення, зазначені захисником недоліки стосовно дати народження особи, невірного написання інших анкетних даних, а тим паче, резолюції керівництва працівника поліції на рапорті, не спростовують інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, які зафіксовано, окрім протоколу, в акті огляду на стан сп`яніння, відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, який продемонстровано в судовому засіданні, а факт перебування в стані алкогольного сп`яніння засвідчено у встановленому законом порядку в присутності свідків, та підтверджено роздруківкою з технічного приладу «Alcotest №0260».

Крім того, на виклик суду з`явився один із свідків, зазначених в протоколі та акті, який надав показання в судовому засіданні, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст. 385, 386 КК України.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 підтвердив обставини за яких його запрошено для засвідчення факту огляду водія, підтвердив, що письмові пояснення підписані ним особисто, зазначив, що огляд водія на стан сп`яніння проводився в присутності його та ще однієї жінки -свідка, яку також було запрошено для засвідчення факту огляду водія на стан сп`яніння. Будь-яких зауважень чи доповнень не має, зауважив, що ним особисто засвідчено шляхом підпису в протоколі та акті огляду обставини, викладені в протоколі та такому акті.

Інший свідок на неодноразові виклики в судове засідання не з`явилась, тому в задоволенні повторного клопотання захисника про виклик свідка ОСОБА_2 повторно - судом відмовлено.

Доводи сторони захисту про порушення положень ст.254 КУпАП при складанні протоколу про вчинення правопорушення свого підтвердження не знайшли. Частина 2 вказаної норми передбачає лише вимогу вручення другого екземпляру такого протоколу під розписку особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Разом з тим, вказана норма закону передбачає складання протоколу про адміністративне правопорушення не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення. Вказану вимога працівником поліції, яким складався протокол дотримано, та вручено копію протоколу ОСОБА_1 особисто.

Крім того, суд бере до уваги і письмові пояснення, які надійшли з УПП в Закарпатській області від 06.09.2019 року щодо технічних помилок в зазначені дати народження та описок щодо зазначення часу вчинення порушення. Та оцінює як належний доказ щодо наявності права керування у ОСОБА_1 довідку інспектора ВАП УПП в Закарпатській області від 02.09.2019 року, згідно з якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримував посвідчення водія відповідної категорії на право керування транспортним засобом серії НОМЕР_4 від 04.10.2012 року.

Вищенаведені докази, досліджені в судовому засіданні, є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують факт та обставини вчинення порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.9 а ПДР та свідчать про його винуватість у вчиненні, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення. А незначні описки при оформленні матеріалів не спростовують встановлених судом обставин, зокрема, щодо дати народження порушника та щодо зазначення часу вчинення правопорушення та часу, зазначеного на відеозаписі з нагрудних камер поліцейських, та, в ході судового розгляду судом встановлено особу порушника на підставі наданих документів.

Суд визнає вищенаведені докази належними та допустимими в процесі доказування, оскільки такі здобуті уповноваженими особами, у спосіб та у порядку визначеному законом і безпосередньо стосуються обставин правопорушення.

Під час розгляду справи судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що інспектори УПП в Закарпатській області були упереджені при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в них були підстави для обмови ОСОБА_1 та фальсифікації протоколу, і що вони зацікавлені у результатах розгляду справи, у підтвердження таких даних у матеріалах справи відсутні які-небудь докази, таких в судове засідання не надано й на такі сторона захисту не посилалася в ході розгляду справи.

Тому, суд доходить висновку, що інспектори при виконанні своїх функціональних обов`язків діяли у межах наданих їм повноважень.

Крім того, під час розгляду справи судом не встановлено й даних про те, що в громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , які були залучені в якості свідків при освідченні та огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння, були підстави для обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, зокрема, щодо результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння, такі в матеріалах справи також відсутні, до справи таких також не додано й на такі сторона захисту також не посилалася в ході розгляду справи. Щодо неточностей в зазначені прізвища свідка ОСОБА_5 у вступній частині письмових поясненнях, то на підставі наявних матеріалів справи та доданих матеріалів з УПП в Закарпатській області щодо описок в матеріалах справи, суд вважає таку описку механічною, та крім того, суд бере до уваги що прізвище свідка в протоколі та акті огляду розбіжностей не мають, а в письмових пояснень свідок власноручно підписалась та зазначила своє прізвище самостійно " ОСОБА_2 ", що відповідає даним, зазначеним щодо свідка як в протоколі так і акті огляду. Тобто в письмових поясненнях в графі особистий підпис особою вчинено підпис та зазначено своє прізвище та ініціали, аналогічно тому як і в протоколі та акті огляду, та в протоколі і акті огляду свідок ОСОБА_5 особисто підписалась. Крім того, суд звертає увагу, що такі письмові пояснення свідка ОСОБА_5 , долучені до матеріалів справи, не єдиний доказ на підтвердження обставин справи, а оцінюється судом в сукупності з іншими доказами. Як і долучений відеозапис з місця події суд оцінює як належний доказ, оскільки відтворений відеозапис повністю узгоджується з іншими дослідженими матеріалами, а та обставина що зйомка була не суцільною а з перервами, як стверджує захисник (посилаючись таким чином на недопустимість доказів та недійсність результатів огляду), жодним чином не спростовує встановлених обставин.

Доводи захисника про те, що поліцейськими було порушено порядок огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, що свідчить про недійсність такого огляду та відповідно про недопустимість протоколу про адміністративне правопорушення як доказу його вини, - суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи й спростовуються наявними в матеріалах справи та вищенаведеними доказами.

Таким чином, на підставі досліджених у справі доказів, в тому числі і відеозапису з місця події, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, які в своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи і узгоджуються між собою, доходжу висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, та його вину у вчиненому повністю доведено.

При визначенні виду стягнення, суд, бере до уваги дані про особу правопорушника, характер вчиненого правопорушення, та крім того, зважає на особливу суспільну небезпечність вчиненого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вирішуючи питання про вид та міру відповідальності ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст.ст. 33,34 КУпАП, суд враховує фактичні обставини справи, характер вчиненого правопорушення, яке відноситься до порушення правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, дані про особу винного, ступінь його вини у вчиненому, та з урахуванням сукупності наведених обставин, вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка не містить альтернативи, у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Таке, визначене судом покарання буде необхідним і достатнім для запобігання вчиненню нових аналогічних правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Разом з тим, суддя бере до уваги ту обставину, що особи, які вчиняють адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, становлять підвищену суспільну небезпечність для оточуючих, оскільки стягнення у санкції даної статті КУпАП з кожним роком постійно суттєво посилюється і на даний час є безальтернативно суворим, тому підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності в порядку ст. 22 КУпАП не вбачає.

Згідно зі ст.40-1КУпАП та п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1 ,221,283 , ч.1 п.1 ст.284 КУпАП , п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на підставі ч.1 ст. 130 КУпАП , суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1(один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири гривні 20 копійок) судового збору на користь Державної судової адміністрації України .

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області О.А.Тхір