Житомирський апеляційний суд
Справа №295/5676/19 Головуючий у 1-й інст. Болейко А. П.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Зав`язун С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого - судді Зав`язуна С.М.,

секретар Гонгало Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м.Житомира від 26 червня 2019 року,

за участю: захисника Загоруйка В.І.

ВСТАНОВИВ :

зазначеною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 384,20 грн..

Згідно постанови суду, 07.04.2019 року о 00 годині 35 хвилин ОСОБА_1 у м. Житомирі по вул. М. Сціборського, керував автомобілем ВАЗ 2102 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку у присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, як незаконну, та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення. Апеляційні вимоги мотивує тим, що постанова винесена з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу на те, що 07.04.2019 року після 00 год. 30 хв. він знаходився в своєму автомобілі припаркованому на узбіччі дороги вул.М.Сіборського, 4 м.Житомир, в цей час автомобіль зовсім не рухався. Через деякий час до його автомобіля підійшли поліцейські і почали у нього запитувати щодо посвідчення водія. В подальшому поліцейські повідомили, що від нього відчувається запах алкоголю і почали відразу складати протокол. Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були відсутні.

Крім того, відповідно до п.2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджено Наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 - у разі відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення в ньому робиться відповідний запис, який засвідчується підписами двох свідків. Однак, поліцейськими дану вимогу законодавства було проігноровано.

Відповідно до п.4 розділу ХІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджено Наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства. Проте, працівниками зупинки його автомобіля здійснено не було.

Зазначає, що суд першої інстанції при винесенні постанови послався як на доказ письмові пояснення свідків, але дані свідки в судовому засіданні не допитувалися, а тому їх докази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки з даного приводу є правовий висновок викладений в Постанові Верховного Суду від 27.06.2019 року по справі №560/751/17.

Крім того, зазначає, що судом першої інстанції порушено вимоги ст.268 КУпАП, оскільки він належним чином не повідомлений про розгляд справи на 26.06.2019, чим було порушено права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення захисника в підтримку апеляційних вимог, вивчивши матеріали справи, доводи апеляції, перевіривши постанову суду в межах поданої апеляції, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу, у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Виходячи з вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційні доводи щодо порушення поліцейськими п.2 розділу ІІ та п.4 розділу ХІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджено Наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 є необгрунтованими з наступних підстав.

Так, відповідно до п.1 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої затверджено Наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, ця Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Поліцейські складають протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені частинами четвертою і сьомою статті 121, частиною четвертою статті 122, статтями 122-2, 122-4, 122-5, частинами другою і третьою статті 123, статтею 124, частиною четвертою статті 127, статтями 127-1, 130, 139, частиною четвертою статті 140, 188-28 КУпАП.

Так, відповідно до абз. 2 п.2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої затверджено Наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 зазначено, що у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення в ньому робиться відповідний запис.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №006764 від 28.04.2019 року вказаний протокол містить підписи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності в графах а саме: особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом отримав, підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Окрім цього, як передбачено п.4 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої затверджено Наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до доказів, які надані до протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дії поліцейських відповідали встановленому законом порядку, тобто згідно п.4 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої затверджено Наказом МВС України від 07.11.2015 №1395.

За таких обставин, протокол про адміністративне правопорушення складений відповідно до вимог ст.256 КУпАП, а працівниками поліції в повній мірі дотримано вимоги як Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 N1376, так і Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої затверджено Наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 та надані відповідні докази до протоколу про адміністративне правопорушення для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції під час розгляду справи стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП дотримався.

Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає в разі як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що є порушенням п.2.5 ПДР України.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з положеннями ст.16 Закону України "Про дорожній рух", водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.

Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (надалі - Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Порядком).

Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно п.3 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

За ч.2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч.3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Як визначено п.3 Порядку, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Відповідно до п. 6 цього Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. А згідно п.8 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

В ході досудової перевірки та складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення порушень положень вищезазначених Інструкції, Порядку та вимог ст.266 КУпАП - допущено не було.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №006764 від 07.04.2019 р. (а.с.1); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.3, 4), якими підтверджено, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння на місці з допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі у лікаря нарколога; рапортом інспектора роти №2 батальйону УПП в Житомирській області Величко І.В. (а.с.4) з якого вбачається, що в ході спілкування з водієм та перевірці документів у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови. ОСОБА_1 було запропоновано пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі у лікаря нарколога, на що останній відмовився в присутності двох свідків.

Посилання в апеляційній скарзі на Постанову Верховного Суду від 27.06.2019 року по справі №560/751/17 є необґрунтованим, оскільки зазначене рішення стосується вирішення процесуальних питань у порядку адміністративного судочинства.

Вище наведені докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, на переконання апеляційного суду є належними, допустимими та достовірними.

Крім того, у відповідності до вимог ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. При цьому, справа про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП може розглядатися у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки судовий розгляд даної категорії справ не підпадає до винятків, передбачених нормами ч.2, 3 ст.268 КУпАП, щодо обов`язковості присутності особи.

Як убачається з матеріалів справи, суд першої інстанції неодноразово відкладав судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , зокрема 10.05.2019, 07.06.2019, 26.06.2019, вживаючи всі необхідні процесуальні заходи для повідомлення останнього про час та місце розгляду справи. Так, суд першої інстанції направляв ОСОБА_1 судові повістки про виклик до суду на 10.05.2019, 07.06.2019, 26.06.2019. Відповідно до довідок «Укрпошта» вказані повістки були повернуті з причин: інші причини або за закінченням терміну зберігання (а.с.7,8,9,10,11,12). Крім того, суд в своїй постанові зазначив, що ОСОБА_1 неодноразово у судові засідання призначені на 25.04.19, 10.05.19, 07.06.19, та 26.06.19 р. не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У протоколі про адміністративне правопорушення є власноручний підпис ОСОБА_1 про те, що останній повідомлений про дату та місце розгляду справи в суді.

Апеляційний суд звертає увагу, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно використовувати свої процесуальні права та обов`язки

В ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

На підставі вище зазначеного, апеляційні доводи про порушення судом першої інстанції вимог ст.268 КУпАП, на переконання апеляційного суду, є необґрунтованими.

Апеляційний суд, вважає, що викладені в постанові суду першої інстанції висновки, відповідають встановленим фактичним обставинам справи.

Доводи ОСОБА_1 , щодо закриття провадження про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП є необґрунтованими.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст.130 КУпАП та дотримався меж санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

На переконання апеляційного суду, вирішуючи справу, суд першої інстанції врахував вимоги ст.ст.9, 251, 279, 280, 283 КУпАП, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування чи зміни відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м.Житомира від 26 червня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду С.М. Зав`язун