П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

336/6830/19

3/336/2135/19

м. Запоріжжя 18 листопада 2019 року

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Зарютін Павло Вікторович, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр-на України, не працює, прож. АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 15.10.2019 року о 12-45 год. ОСОБА_1 в м. Запоріжжі по вул. Сікорського, 301 керував автомобілем «Мітсубісі», держномер НОМЕР_1 НОМЕР_2 , та на вимогу працівника поліції відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких водій повинен на вимогу працівника ОВС пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчинення правопорушення не визнав та пояснив, що він дійсно керував автомобілем при вищевикладених обставинах та був зупинений працівниками поліції, які пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. При цьому, він не заперечував проти такого огляду у медичному закладі, але не бажав їхати до лікаря на службовому автомобілі співробітників поліції, які з цим не погоджувалися та розцінили небажання ОСОБА_1 їхати на їх автомобілі як відмову від самого огляду.

Заслухавши правопорушника, дослідивши надані по справі докази, суддя прийшов до переконання, що вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП не доведено належними та допустимими доказами, через що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

ОСОБА_1 ставиться за провину відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Фактично на підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння вказує протокол про адміністративне правопорушення та письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3

Натоміст, після дослідження відеозапису події суд не може констатувати факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в розумінні положень ст. 130 КУпАП.

Так, з вказаного запису вбачається пропозиція ОСОБА_1 від працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, на що слідує відмова водія від такої пропозиції, після чого, отримавши негативну відповідь, співробітник поліції робить ОСОБА_1 наступну пропозицію пройти огляд на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на що водієм не була висловлена відмова, а лише він не надав згоду на його доставку до медичного закладу службовим автомобілем поліції.

Інші наявні у справі докази на факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, також не вказують.

При цьому, судом не може бути покладений в підґрунтя звинувачувального судового рішення рапорт поліцейського Мельника Д, оскільки останній складав протокол про адміністративне правопорушення та, відповідно, не може вважатися стороннім спостерігачем в розумінні об`єктивності висвітлення подій. Більш того, відмості за вказаним актом не відповідають встановленим фактичним обставнам справи щодо реакції ОСОБА_1 на пропозицію пройти огляд у медичному закладі.

Таким чином, твердження ОСОБА_1 на предмет того, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, під час судового розгляду спростовані не були.

Перелічені обставини в сукупності вказують на наявність сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст. ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з положень ст.ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Спростувати вищевказане твердження ОСОБА_1 не має можливості, оскільки відеозапис події лише їх підтверджує.

Таким чином, сукупність наведених обставин свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП поза розумним сумнівом, за таких обставин вважаю, що доводи особи, що притягається до адміністративної відповідальності не спростовані належними доказами.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вважає необхідним провадження у справі відносно останнього на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити.

Керуючись ч.1 ст.130, ст.ст.247, 279, 280, 283-285, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено або опротестовано прокурором протягом 10 днів з моменту її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги, протесту прокурора в апеляційний суд Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя П.В. Зарютін

Постанова набрала законної чинності « »________________20__рік.

Дата видачі « »________________20___рік.