Справа № 456/2046/19 Головуючий у 1 інстанції: Бучківська В.Л.
Провадження № 33/811/931/19 Доповідач в 2-й інстанції: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі судді апеляційного суду Партики І. В., за участі правопорушника ОСОБА_1 та його адвоката Андрейківа Ю.Я., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14 серпня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14 серпня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 /десять тисяч двісті/ грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 /один/ рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 384 /триста вісімдесят чотири/ грн. 20 коп.

Згідно з постановою, ОСОБА_1 24.05.2019 р. о 04:00 по вул. Сколівська в м. Стрий Львівської області керував транспортним засобом Ford Focus, д.н.з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується алкотестом «Драгер» (результат тесту 1,66 проміле) та актом огляду та стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, чим порушив п. 2.9А Правил дорожнього руху.

На зазначену постанову Люлюк В ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що постанова є незаконна та необґрунтована, судом повністю не досліджено всіх обставин справи, зроблено неналежні висновки. Наголошує на тому, що суд, незважаючи на письмові заяви представника апелянта та самого апелянта від 11.06.2019р., 30.07.2019р. про направлення справи на дооформленння у зв`язку з відсутністю так званих свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 які не вказувались в самому протоколі про адміністративне правопорушення, всупереч вимогам КУпАП, а були вказані в сфабрикованому працівниками поліції акті огляду на стан сп`яніння, здійснив усе, щоб затягнути та не розглянути такі клопотання з тією мстою, щоб в кінці аргументувати відмову в їх задоволенні у своїй протиправній та незаконній постанові від 14.08.2019р. з причин закінчення терміну притягнення до адміністративної відповідальності.

Вважає, що відео з місця події є неналежним доказом, оскільки обривки відеофайлів які самі по собі засвідчували, що місце зупинки автомобіля апелянта на одному з відео не співпадало з місцем проведення медогляду на так званому місці події. Суд при винесенні спірної постанови не звернув увагу на самі свідчення працівників поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про розбіжність в тому, де був припаркований їх службовий автомобіль під час медичного огляду на стан сп`яніння, що може свідчити про те, що медичний огляд проводився не на місці події. Відтак апелянт вважає, що оскільки огляд на стан сп`яніння працівники поліції провели після того, як він покинув місце події (по вул. Сколівській в м. Стрий) і він проводився біля будинку правопорушника по вул. С.Стрільців по спливу 30-40 хв., то дані такого огляду на підтвердження винуватості апелянта у вчиненні правопорушення пердбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є неналежними та недопустимими доказами у справі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його адвоката Андрейківа Ю.Я., які підтримали доводи своєї апеляції, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, детально дослідивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого і вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові судді обставин, підтверджується належними та допустимими доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №084117 від 24.05.2019, результатом алкотесту «Драгер» відносно ОСОБА_1 від 24.05.2019 р. (результат тесту 1, 66 проміле), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проведений за допомогою алкотеста «Драгер» 6810, у зв`язку з виявленими в ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння; рапортом інспектора СРПП № 2 Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області Гаврильціва В.В. від 24.05.2019; відеозаписом з місця події від 24.05.2019, поясненнями свідків - інспекторів поліції Гаврильціва В.В. та ОСОБА_6 , які вони дали в суді першої інстанції; постановою серії ДПО18 №162189 та долученими до справи фотознімками. Дані докази є належними і допустимими.

Жодних зауважень та незгоди під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та інших процесуальних документів ОСОБА_1 не висловлював в своїх поясненнях, зокрема і не висловлював своєї незгоди з результатами алкотесту «Драгер», який показав наявність в ОСОБА_1 1, 66 проміле алкоголю, а отже погодився з такими.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Слід зазначити, що місце розташування службового автомобіля працівників поліції жодним чином не впливає на кваліфікацію вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, а тому доводи апеляції про порушення працівниками поліції, які складали протокол про адміністративне правопорушення, порядку виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння є безпідставне. Крім того, відтермінування в часі проведення огляду на стан сп`яніння може бути лише на користь правопорушника, адже алкогольні, наркотичні та інші речовини у зв`язку з фізіологічними властивостями людського організму поступово виводяться з організму по спливу певного часу. Для кожної речовини цей час є різним.

Так само свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які були присутні під час проведення ОСОБА_1 алкотесту приладом «Драгер», засвідчили лише факт проведення такого тесту. Жодних інших обставин вони не могли і не можуть підтвердити, чи надати якісь інші відомості, що б могли вплинути на кваліфікацію вчиненого ОСОБА_1 правопорушення. Отже, допит цих свідків жодним чином не вплинув би на результат розгляду адміністративної справи судом першої інстанції. Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції протиправно не направив справу на дооформленння через неможливість допитати цих свідків є безпідставними і такими, що не заслуговують на увагу, адже підстав для направлення справи для дооформлення немає.

Слід зазначити також, що, як випливає з показів працівників поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які вони давали в суді першої інстанції, причиною зупинки автомобіля ОСОБА_1 був неосвітлений номерний знак в темну пору доби. ОСОБА_1 постановою серії ДПО18 №162189 від 24.05.2019 року притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121, ч.1 ст. 126 КУпАП, оскільки транспортний засіб був з неосвітленим номерним знаком в темну пору доби, а сам ОСОБА_1 не мав при собі посвідчення водія. На ОСОБА_1 було накладено штраф у розмірі 425 грн. В подальшому, вже після проходження огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 особисто і добровільно надав працівникам поліції для огляду та підтвердження своєї особи своє посвідчення водія, яке в нього було вдома за адресою АДРЕСА_1 . Працівники поліції прослідували на своєму службовому автомобілі разом з ОСОБА_1 до місця проживання останнього за вище вказаною адресою. Дані покази працівників поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повністю підтверджуються іншими зібраними у справі доказами, є правдивими, послідовними та не викликають сумнівів в суду апеляційної інстанції.

Отже, жодних порушень прав ОСОБА_1 ні під час складання і оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, ні під час розгляду адміністративної справи судом першої інстанції, апеляційним судом не встановлено.

Вважаю, що суд першої інстанції також вірно призначив ОСОБА_1 покарання у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Таке покарання відповідає вимогам ст.33 КУпАП та буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

За таких умов постанову судді першої інстанції слід залишити без змін, а апеляцію правопорушника без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14 серпня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І. В.