ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1011/19 Справа № 203/1058/19 Суддя у 1-й інстанції - Васіна Л. А. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в особі судді Коваленко В.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі, за участю: ОСОБА_1 , його представника адвоката Рева А.Л. та з іншого боку представника ДФС ОСОБА_2 апеляційну скаргу адвоката Рева А.Л. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

якого визнано винуватим в порушенні митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою, ОСОБА_1 , було визнано винним в порушенні митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 1 188 058, 55 гривень, з конфіскацією предметів правопорушення. Стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 384,20 грн.

При обставинах викладених в постанові судді першої інстанції, 20.11.2016 року в зоні діяльності Львівської митниці ДФС з Федеративної Республіки Німеччини, відповідно до інвойсу від 17.11.2016 № 2974/16, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 14.11.2016 № ER386083 ОСОБА_1 перемістив моторний транспортний засіб для перевезення вантажів, марка - VOLKSWAGEN, модель - AMAROK, номер кузова/ НОМЕР_1 - НОМЕР_2 / НОМЕР_3 ; тип двигуна - дизельний, об`єм двигуна - 2967 см3, потужність двигуна - 165 кВт, екологічна норма - ЄВРО-6, вагою 2 078 кг., вартістю 23 050 Євро (643 589,88 грн. по курсу НБУ на 20.11.2016). У подальшому 24.11.2016 на підставі попередньої митної декларації типу «ІМ 40 НОМЕР_4 » від 18.11.2016 № 110100002/2016/ НОМЕР_5 вказаний транспортний засіб доставлено в зону діяльності Дніпропетровської митниці ДФС та задекларовано за електронною митною декларацією типу ІМ 40 ДЕ зареєстрованою за № 110100002/2016/003254. Під час здійснення перевірки законності ввезення на митну територію України вищевказаного транспортного засобу та встановлення його вартості, управлінням протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Дніпропетровської митниці ДФС ініційовано направлення запиту до митних органів Німеччини. 04.10.2018 на адресу Дніпропетровської митниці ДФС надійшов лист Департаменту організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії від 28.09.2018 № 30092/7/99-99-20-02-01-17 з відповіддю митних органів Федеративної Республіки Німеччина на запит української сторони та документи стосовно проведення перевірки законності ввезення на митну територію України бувшого у використанні автомобіля марки «VOLKSWAGEN», моделі «AMAROK», номер кузова НОМЕР_6 . Митними органами Федеративної Республіки Німеччина разом з відповіддю надіслано завірені копії експортної декларації від 16.11.2016 № 16РЕ58Е0 та рахунку-фактури від 14.11,2016 № 2885/16. При порівнянні інформації, наявної в експортній декларації та рахунку-фактурі, надісланих митними органами Німеччини із відомостями, зазначеними у документах, наданих ОСОБА_1 у Львівську митницю ДФС під час ввезення в Україну та у Дніпропетровську митницю ДФС до митного оформлення, було виявлено розбіжності в частині продавця та вартості зазначеного вище товару. Згідно наданого у Дніпропетровську митницю ДФС до митного оформлення інвойсу від 17.11.2016 № 2974/16, продавцем автомобіля є «KOTOR LP» (16/5 West Pilton Rise, Edinburgh, Midlothian, EH4 4UQ, UK, Reg. АДРЕСА_2 17127), a за експортною декларацією від 16.11.2016 № 16DE58E0 та рахунком-фактури від 14.11.2016 № 2885/16, наданими митними органами Німеччини продавцем є фірма «Alexander August Automobile» (Bebelstr., 25, 67549, Worms). Так, до Дніпропетровської митниці ДФС за вищезазначеною декларацією від 24.11.2016 для митного оформлення було заявлено автомобіль вартістю 23 050 Євро (643 589,88 грн. по курсу НБУ на 20.11.2016). Відповідно до експортної декларації від 16.11.2016 № 16DE58E0 та рахунку-фактури від 14.11,2016 № 2885/16 надісланих митними органами Німеччини, вартість того самого автомобіля складала 42 550 Євро (1 188 058,55 грн. по курсу НБУ на 20.11.2016), що на 19 500 Євро (544 468,67 грн. по курсу НБУ на 20.11.2016) більше ніж задекларовано в Україні.

Таким чином, як суд зазначив в постанові, ОСОБА_1 , перемістив через митний кордон України товар вартістю 1 188 058,55 грн. з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів, як підстави для його ввезення документів, а саме інвойсу від 17.11.2016 № 2974/16, який містить неправдиві відомості щодо вартості вказаного автомобіля.

В апеляційній скарзі :

- адвокат Рева А.Л. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити, на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю, на її думку, в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Вважає постанову незаконною, ухваленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки в діях ОСОБА_1 , на її думку, немає об`єктивної, суб`єктивної сторони.

Зазначила, що працівниками ДФС при складанні протоколу про порушення митних правил були допущені порушення вимог Закону.

Вважає, що в протоколі не вказано час вчинення правопорушення, пояснення у ОСОБА_1 не відбирались. Доводи, які він наводив у своїх поясненнях, які долучені при розгляді справи судом першої інстанції, не були взяті до уваги. ОСОБА_1 не відмовлявся підписувати протокол. Жодного виклику та повідомлення на його адресу не надходило. Таким чином вважає, що посадовими и особами було порушено право ОСОБА_1 на захист, яке гарантовано Конституцією України, Митним кодексом та ст.268 КУпАП.

Вказує, що експертиза транспортного засобу не проводилась, оскільки при перетині кордону покази спідометру складали не 400 км, а 3000 км, що свідчить про втрату товарної цінності авто.

Зазначає, що санкцією ст. 483МК України за якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності передбачено занадто великий штраф в розмірі 100% вартості товарів з конфіскацією цих товарів. Дане обвинувачення на думку апелянта, є кримінальним в автономному значенні ст. 6 п. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Зазначене, на її думку свідчить, що при розгляді адміністративної справи відносно ОСОБА_1 суддею, в порушення вимог ст. ст. 251, 252, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення не дано належної оцінки доказам у справі, що призвело до необгрунтованого визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення.

Вказує, що у постанові суду зазначено, що він приходить до висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, яка підтверджується....» експортною декларацією № 16ОЕ58ЕО (копія) з перекладом та експортною декларацією № 16 БЕ92М2 (копія). Апелянт вказує, що декларацій з такими номерами в матеріалах адміністративної справи відсутні.

Також апелянт зазначив, що відповідно до протоколу про порушення митних правил, адміністративне правопорушення вчинено 20.11.2016 року. Тобто, з дня вчинення адміністративного правопорушення пройшло майже 3 роки. Вважає, що процессуальні строки закінчились.

В діях ОСОБА_1 , на думку апелянта, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 483 МК України, оскільки у нього не було умислу приховати від митного контролю дійсну вартість автомобіля, що переміщено через державний кордон України. Автомобіль з Німеччини до України останній переміщав самостійно , але всі документи були йому надані невідомою особою: техпаспорт на його ім`я, експортна декларація від 16.11.2016, рахунок-фактура від 14.11.2016 від фірми «KOTOR LP», та інші документи на авто. Як свідчить фотокопія закордонного паспорту ОСОБА_1 на територію Німеччини він потрапив лише 16.11.2016, тобто він не міг знати фактичну вартість автомобіля. ОСОБА_1 самостійно не заповнював митну декларацію, її було заповнено невідомою особою. Оскільки заповнював митну декларацію не ОСОБА_1 , то в неї внесені відомості відповідно до наданих документів та вартість транспортного засобу зазначена відповідно до інвойсу від 17.11.2016 №2974/16.

Заслухавши доповідь судді, думку адвоката Рева А.Л. та Дзюбу ОСОБА_3 .С., які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, просили їх задовольнити, думку представника митниці Романенко І.М., який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, та вважав постанову суду перешої інстанції обгрунтованою та законною, перевіривши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП та ст. ст. 486, 487, 489 МК України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в тому числі, про порушення митних правил, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Вважаю правильними висновки суду першої інстанції про визнання винуватим ОСОБА_1 у порушенні митних правил, передбачених ч.1 ст. 483 МК України.

Відповідальність за ч. 1 ст. 483 МК України настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Згідно зі ст. 264 МК України митна декларація та інші документи подаються до органу доходів і зборів в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. З моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Суд першої інстанції, встановивши обставини вчинення ОСОБА_1 порушення митних правил, передбачених ч.1 ст. 483 МК України, зазначив, що вина останнього підтверджується наданими доказами, зокрема: даними, зафіксованими в протоколі про порушення митних правил № 0030/11000/19 від 22.02.2019, доповідною запискою № 04-50-20-3-25/203 від 22.02.2019, листом від 22.02.2019 № 60/ІН/04-50-20-03 про направлення протоколу про ПМП з квитанцією, листом ДФС від 21.02.2017 № 2731/5/99-99-20-02-01-16 до митних органів Федеративної Республіки Німеччина з перекладом, листом ДМ ДФС від 26.12.2016 № 1954/8/04-50-20-3 до ДФС України; листом ДФС від 28.09.2018 № 30092/7/99-99-20-02-01-17 з додатками: лист митних органів Федеративної Республіки Німеччина від 29.06.2018 з перекладом, генеральна митна декларація (копія) з перекладом; письмова довідка про експорт ТЗ (копія) з перекладом; рахунок/договір куплі- продажу від 14.11.2016 № 2885/16 ( копія) з перекладом , експортна декларація № 16ОЕ58Е0 ( копія) з перекладом, МД «ІМ 40 ЕЕ» від 18.11.16 № 110100002/2016/3181 (копія), МД ІМ 40 ДЕ від 24.11.2016 № 110100002/2016/003254 ( копія); інвойсом від 17.11.2016 № 2974/16 (копія); експортною декларація № 16БЕ92М2 (копія); свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу A (копія), та іншими матеріалами, що містяться в адміністративній справі та були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком районного суду, що надані декларантом документи містять неправдиві відомості в частині продавця та вартості транспортного засобу, який ОСОБА_1 перемістив через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Разом з тим, поза увагою суду першої інстанції залишилося те, що на час винесення постанови закінчилися строки накладення адміністративного стягнення.

Так, як слідує з матеріалів справи, на адресу Дніпропетровської митниці ДФС надійшов лист Департаменту організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії від 21.02.2017 року з відповіддю митних органів Федеративної Республіки Німеччини на запит української сторони та документи стосовно проведення перевірки законності ввезення на митну територію України бувшого у використанні автомобіля марки Volkswagen моделі AMAROK. При порівнянні інформації, наявної в документах, надісланих митними органами Німеччини із відомостями, зазначеними у документах, наданих ОСОБА_1 у Львівську митницю ДФС під час ввезення в Україну та у Дніпропетровську митницю ДФС до митного оформлення виявлено розбіжності в частині продавця та вартості автомобіля.

Отже, днем виявлення правопорушення є 21.02.2017 року, коли Дніпропетровська митниця ДФС отримала відповідь на свій запит про надання вищезазначеної інформації, та за результатами опрацювання отриманих документів виявила правопорушення, про що нею складено протокол про порушення митних правил.

Матеріали справи про порушення митних правил стосовно ОСОБА_1 надійшли до суду 21.03.2019 року до спливу шестимісячного строку, протягом якого може бути накладено адміністративне стягнення.

Законом України №2612-VIII від 08.11.2018 року внесено зміни в статтю 467 Митного кодексу України, якою наразі передбачено, що строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом, а частина друга виключена.

Однак, на час вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення діяли норми статті 467 МК України в редакції Закону України №5288-VІ від 18.09.2012 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 467 МКУ ( в редакції Закону України №5288-VІ від 18.09.2012 року) якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил - це певний період часу, протягом якого дія чи подія мають юридичне значення. Цей строк не поновлюється, і не продовжується, і є гарантією того, що будь-які дії щодо притягнення особи до відповідальності після його закінчення мають бути припинені.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно - правові акти, не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Положення ст. 467 МК України в новій редакції Закону України №2612-VIII від 08.11.2018 року, яка почала діяти з 25.11.2018 року, збільшують строк давності притягнення особи до відповідальності, а саме погіршують становище особи, відповідно не мають зворотної дії в часі.

З урахуванням викладеного, на момент винесення постанови судом першої інстанції з часу виявлення правопорушення пройшов шестимісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 2 ст. 467 МК України, в редакції на час його вчинення. Тому суд першої інстанції зобов`язаний був закрити провадження у цій справі, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, апеляційна скарга захисника є частково обґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, ч. 2 ст. 467 МК України у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 529 ч. 2 ст. 467 Митного кодексу України (в редакції Закону України № 5288-VI від 18.09.2012 року) суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Рева А.Л. в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2019 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним в порушенні митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 1 188 058, 55 гривень з конфіскацією предмету правопорушення, - скасувати.

Постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати винуватим в порушенні митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України та провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, закрити, у зв`язку зі спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченому ч. 2 ст. 467 МК України.

Постанова набирає законної сили негайно, і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду: В.Д. Коваленко