ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 654/3012/19 Головуючий в І інстанції: Сіянко В.М.
Провадження № 33/819/420/19 Доповідач: Ігнатенко П.Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року м.Херсон

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Херсонського апеляційного суду Ігнатенко П.Я., за участі: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голопристанського районного суду Херсонської області від 06 вересня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Голопристанського районного суду Херсонської області від 06 вересня 2019 року притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП ОСОБА_1 та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (сімнадцять тисяч гривень) без конфіскації.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 31 липня 2019 року о 16 годині 10 хвилин ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність з розміщення людей на період відпустки та іншого тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, чим порушив ст. 58 Господарського кодексу України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Голопристанського районного суду Херсонської області від 06 вересня 2019 року та закрити провадження у даній справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В обґрунтування вимог скарги ОСОБА_1 посилається на те, що суд проігнорував його заперечення щодо обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, відмовив у задоволенні письмових клопотань щодо виклику в судове засідання особи, яка склала адмінпротокол і свідка, зазначеного в протоколі та акті обстеження, а також суд не викликав його свідків, які б підтвердили, що він не займався підприємницькою діяльністю щодо тимчасового розміщення людей на період відпустки та іншого тимчасового проживання. Окрім того, вказав, що суд першої інстанції не звернув увагу, що у протоколі про адміністративне правопорушення в якості свідка зазначено працівника ДФС України у Херсонській області, що підтверджується його службовим посвідченням № 000578. Наголосив, що акт обстеження на його подвір`ї не складався, тому походження акту йому не відоме.

В ході апеляційного розгляду ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та пояснив, що придбав земельну ділянку і отримав дозвіл на будівництво, яке ще не закінчене, будівля не здана в експлуатацію, побудовано поки лише перший поверх та не зроблено внутрішні роботи. ОСОБА_1 зазначив, що працівники ДФС не оглянули приміщення та акт огляду при ньому не складали. Протокол про адміністративне правопорушення він не підписував, оскільки послуг не надавав.

Пояснив, що до нього приїжджали родичі, які жили в недобудованих кімнатах, грошей за це він не отримував. Працівники ДФС не опитали родичів, які жили у нього та не було жодного свідка, який би підтвердив надання послуг. Просить закрити провадження по справі.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до вимог ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною 1 ст. 164 КУпАП передбачена відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), та тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Відповідно до ч.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року №3 "Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності" під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Відповідно до вимог ч.1,2 ст. 3 ГК України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Відповідно до ст. 42 ГК України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно ч. 1 ст. 58 ГК України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Згідно ст. 1 Закону України « Про підприємництво», підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, 31 липня 2019 року головним державним ревізором-інспектором Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі Дем`яновою Г.Г. під час здійснення заходів щодо організації роботи у сфері легалізації найманої праці та вжиття заходів для деталізації доходів в присутності свідка - ОСОБА_2 , зафіксовано, що ОСОБА_1 здійснено господарську (підприємницьку) діяльність з розміщення людей на період відпустки та іншого тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, чим порушено ст. 58 Господарського кодексу України та вчинено правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП. У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від пояснень та підпису (а.с. 3).

Згідно акту обстеження, проведеного 31 липня о 16:10 годині вищевказаною посадовою особою в присутності начальника відділу контрольно-перевірчої роботи юридичних осіб Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі Путрі О.Д., зазначено, що під час здійснення заходів щодо організації роботи у сфері легалізації найманої праці та вжиття заходів для деталізації доходів, громадянином ОСОБА_1 здійснено господарську (підприємницьку) діяльність з розміщення людей на період відпустки та іншого тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без державної реєстрації як суб`єкта господарювання (а.с. 5-8).

Також в матеріалах справи містяться копія паспорту ОСОБА_1 , фотознімки, зокрема, зображення будівлі з декількома приміщеннями (а.с. 5-10).

Однак, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність (надання послуг), отримував від цього прибуток, не вбачається систематичності його дій (не менше ніж три рази протягом одного календарного року), їх самостійний та ініціативний характер, на власний ризик, що і становить суть господарської діяльності.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення лише формально зазначено, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність з розміщення людей на період відпустки та іншого тимчасового проживання, однак не викладено повно фактичних обставин правопорушення, відсутня вказівка на час (період) вчинення інкримінованого правопорушення, посилання на конкретних осіб, яким він надавав послуги, не вказано за якою ціною ОСОБА_1 розміщав людей та надав їм послуг з метою отримання прибутку, не вказано чи існувала регулярність таких дій.

У протоколі не зафіксовано жодного випадку ведення ОСОБА_1 такої діяльності, не зазначено свідків, які б підтвердили здійснення ним господарської діяльності. Єдиним свідком в протоколі вказано ОСОБА_2 , який як вбачається з акту обстеження є посадовою особою органу ДФС (начальник відділу) та не є належним свідком. При складенні протоколу про адмінправопорушення уповноваженою особою не дотримано п. 6 Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 02.07.2016 року №566, згідно якої при викладенні обставин правопорушення у Протоколі вказуються місце та час його вчинення, суть правопорушення, які саме протиправні дії чи бездіяльність вчинила особа, стосовно якої складається Протокол, та які положення законодавства порушено. Якщо є свідки правопорушення та потерпілі, до Протоколу вносяться їх прізвища, імена та по батькові, а також місце проживання.

Окрім того, акт обстеження, складений та підписаний особами, уповноваженими на складання протоколу, містить лише висновки цих осіб щодо здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності з розміщення людей на період відпустки та іншого тимчасового проживання.

Також долучені до матеріалів справи фотознімки, на яких зображена будівля з декількома приміщеннями, не можуть бути визнані належним доказом, оскільки не містять жодної інформації, яка б підтверджувала викладені у протоколі висновки щодо надання послуг з розміщення людей. В матеріалах справи відсутні відомості, які б свідчили про належність будівлі, зображеної на світлинах ОСОБА_1 та використання ним вказаного приміщення для ведення господарської діяльності з розміщення людей та отримання ним від цього прибутку.

Інших доказів, які б підтверджували викладені у протоколі обставини, матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 2 ст. 251КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Отже, з наданих матеріалів не вбачається проведення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, самостійно, систематично і на власний ризик господарської діяльності пов`язаної із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП як недоведений.

При цьому суд враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , не може бути беззаперечним доказом його вини, оскільки не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції - скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - задовольнити.

Постанову Голопристанського районного суду Херсонської області від 06 вересня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП, - скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП відносно ОСОБА_1 , на підставі пункту 1 частини 1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя підпис П.Я.Ігнатенко

З оригіналом згідно:

Копія постанови оформлена 03 жовтня 2019 року

Постанова набрала законної сили 03 жовтня 2019 року

Суддя П.Я. Ігнатенко

Секретар судового засідання Т.І. Пісоцька