ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 648/2389/19
Головуючий в 1 інстанції: Кусік І.В.
Провадження № 33/819/479/19
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2019 року

Суддя Херсонського апеляційного суду Гемма Ю.М.,

за участю захисника ОСОБА_1 .Є. в інтересах ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали справи за апеляційною скаргою захисника Найченка О.Є. в інтересах ОСОБА_2 на постанову Білозерського районного суду Херсонської області від 16 жовтня 2019 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

Цією постановою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_2 визнано винним у тому, що 17.07.2019 року о 23:10 год. в м. Миколаїв, Інгульській район, вул. Троїцька, 82 водій ВАЗ 21061 д/н НОМЕР_1 ОСОБА_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нечітке мовлення, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, захисник Найченко О.Є. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права та відсутність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2 .. Свої доводи мотивує тим, що працівниками поліції порушено порядок складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки в документі вказано про перебування водія з явними ознаками алкогольного сп`яніння, однак не вказано, що водій керував транспортним засобом, що є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Стверджує, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП. Крім того, всупереч вимогам ст.266 КУпАП водія не було відсторонено від керування транспортним засобом, що також не підтверджує наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що особисто факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом не бачив, інший свідок та інспектор не прибули до суду та не підтвердили письмові пояснення. Крім того, долучений до матеріалів справи відеозапис є неналежним доказом, оскільки обличчя особи, відносно якої складено протокол на ньому не видно та неможливо встановити дату та час відеозапису. Просить скасувати постанову суду та на підставі п.1 ст.247 КУпАП. закрити провадження в справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_2 було належним чином повідомлено про дату, час і місце апеляційного розгляду, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_4 , який підтримав апеляційні вимоги та просив їх задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст.130 КУпАП.

Пунктом 2.9 а) Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків, а в разі незгоди на проведення такого огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Натомість, відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №282194 від 17 липня 2019 року, 17.07.2019 року о 23:10 год. в м. Миколаїв, Інгульського району по вул. Троїцька 82 водій ВАЗ 21061 д/н НОМЕР_1 ОСОБА_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нечітке мовлення, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків.

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , відповідно до яких водій ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився.

(а.с.3-4)

Ці ж обставини свідок ОСОБА_3 підтвердив у судовому засіданні.

Крім того, з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, який був предметом розгляду у суді першої інстанції, вбачається, що водій ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про винність ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки його притягнуто до адміністративної відповідальності за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, що підтверджується доказами по справі, а тому доводи захисника в цій частині не заслуговують на увагу.

Не приймаються до уваги вказівки апелянта про недопустимість як доказу протоколу про адміністративне правопорушення, в якому не зазначено, що водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, оскільки свідок ОСОБА_3 пояснив, що ОСОБА_2 не оспорював факт того, що перебував за кермом. Під час перегляду відеозапису з нагрудної камери, які наявні на диску, долученому до матеріалів справи, вбачається, що патрульним транспортним засобом поліції здійснюється рух по дорозі, на одній з вулиць попереду здійснює рух транспортний засіб ВАЗ 21061 д/н НОМЕР_1 , рух вказаного автомобіля хаотичний і нерівномірний, що і стало причиною зупинки вказаного транспортного засобу. Зважаючи на те, що за кермом вказаного автомобіля була особа, яка пред`явила посвідчення водія НОМЕР_2 , що належить саме ОСОБА_2 (а.с.6), то жодних сумнівів відносно того, що водієм є саме ОСОБА_2 , немає.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що факт керування транспортним засобом ОСОБА_2 доведено і вказівки апелянта про те, що на відеозапису з нагрудної камери поліцейського не видно обличчя особи, не спростовують встановлені судом обставини. Крім того, в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 не вказував про те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, йому невідома.

Факт того, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано слово «керував», на що посилається захисник, то це не є істотним порушенням вимог ст.256 КУпАП та не спростовує того, що ОСОБА_2 є водієм транспортного засобу, який відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Є надуманими доводи захисника про невиконання вимог ст.266 КУпАП, зокрема, не відсторонення особи від керування транспортним засобом, оскільки в даному випадку особа відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і саме за вчинення цих дій притягується до адміністративної відповідальності.

Враховуючи те, що огляд не було проведено, відсутні підстави для виконання вимог вказаної норми.

Тобто, сам факт відмови водія ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння був причиною притягнення його до адміністративної відповідальності.

Доводи захисника про те, що судом не було допитано як свідка інспектора поліції, не заслуговують на увагу, оскільки судом вживались заходи для його виклику, однак він не прибув в судове засідання з причин, які не залежать від суду, про що свідчать відповідь Департаменту патрульної поліції УПП в Миколаївській області.

(а.п. 35)

Апеляційний суд звертає увагу на те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 відмовився давати будь-які пояснення по суті порушення, погодився зі змістом протоколу та підписав його. Будь-яких зауважень щодо змісту протоколу від нього не надходило, що свідчить про реалізацію ним своїх процесуальних прав, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, і це не свідчить про порушення його права на захист. Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 складено з дотримання вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП.

Тому доводи апелянта про те, що при складанні протоколу поліцейськими були порушені його процесуальні права, слід визнати голослівними та такими, що не підтверджуються матеріалами справи.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що при розгляді цієї справи суд першої інстанції, дослідивши всі зібрані у справі докази, дав їм належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Стягнення на ОСОБА_2 накладено відповідно до вимог ст.33 КУпАП у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу порушника, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, ступеня вини, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

У зв`язку з чим, доводи захисника про недоведеність винуватості ОСОБА_2 , не грунтуються на матеріалах справи.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, які повністю узгоджуються між собою, а інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

Тому, підстави для скасування постанови суду першої та задоволення апеляційної скарги захисника в інтересах ОСОБА_2 , відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Найченка О.Є ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а постанову Білозерського районного суду Херсонської області від 16 жовтня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_7 - залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно

Суддя Херсонського апеляційного суду Ю.М.Гемма