ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/372/19 Головуючий в 1-й інстанції Петров В.В.
Єдиний унікальний №318/1945/19 Доповідач в 2-й інстанції Фомін В.А.
Категорія ч.2 ст.172-6 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Фомін В.А., за участю особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника-адвоката Самофала Ю.В., прокурора Вишневського О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 05 квітня 2019 року стосовно неї,

в с т а н о в и в:

постановою судді Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 05 квітня 2019 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, працюючу державним кадастровим реєстратором відділу у Кам`янсько-Дніпровському районі міжрайонного управління в Кам`янсько-Дніпровському районі та м. Енергодар головного управління Держгеокадастру в Запорізькій області, яка зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384,20 гривень.

Як зазначено в постанові, наказом виконуючого обов`язки начальника Головного управління Держгеокадастру у Запорізької області Чкан Т.В. № 95/09-08 від 29.12.2016 року ОСОБА_1 з 03.01.2017 року призначена на посаду державного кадастрового реєстратора відділу у Кам`янсько-Дніпровському районі міжрайонного управління в Кам`янсько-Дніпровському районі та м. Енергодар головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, в порядку переведення з Управління Держгеокадастру у м. Енергодар Запорізької області та збереженням 8 рангу державного службовця. 03.01.2017 ОСОБА_1 ознайомлена з вимогами і обмеженнями щодо прийняття та проходження державної служби відповідно до Законів України «Про державну службу» та «Про запобігання корупції». Відповідно до примітки до ст.172-6 КУпАП, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до ч.1 та ч.2 ст.45 3акону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що до осіб, які зобов`язані подавати декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, визначені ч.1 та ч.2 цієї статті, відносяться особи, зазначені у п.1 п.п.«а» і «в» п.2, п.5 ч.1 ст.3 цього Закону. Згідно з п.п.«в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є державні службовці. Таким чином, ОСОБА_1 , будучи державним кадастровим реєстратором відділу у Кам`янсько-Дніпровському районі міжрайонного управління в Кам`янсько-Дніпровському районі та м. Енергодар головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, відповідно до ст.1, п.п.«в» п.1 ч.1 ст.3, ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст.172-6 КУпАП, є суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ст.172-6 КУпАП. Статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством. У відповідності до абз. 2 п.2 Розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» про початок роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб,уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, приймається рішення Національного агентства з питань запобігання корупції. Відповідно до п.5 ч.1 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції», Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти. 10.06.2016 року Національним агентством з питань запобігання корупції прийнято рішення № 2 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 958/29088) «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яким передбачено, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи: 1) перший етап - з 00 год. 00 хв. 01.09.2016 для таких типів декларацій (повідомлень) та суб`єктів декларування: - щорічні декларації за 2015 рік службових осіб, які станом на 01.09.2016 займають згідно зі ст.50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище. Зазначені у цьому абзаці декларації подаються протягом 60 календарних днів з дати, визначеної у цьому абзаці; - декларації, передбачені абз. 1 ч.2 ст.45 Закону (декларації осіб, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування), службових осіб, які 01.09.2016 чи пізніше цієї дати припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та станом на день такого припинення займають згідно зі ст.50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище; - повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб`єкта декларування, передбачені ч.2 ст.52 Закону, службових осіб, які станом на 01.09.2016 чи пізніше цієї дати займають згідно зі ст.50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище; 2) другий етап - з 00 годин 00 хвилин 01.01.2017 року для всіх інших суб`єктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом. Відповідно до п.6 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089), суб`єкти декларування письмово повідомляють Національне агентство про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до ч.2 ст.52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми. Відповідно до ч.2 ст.52 ЗУ «Про запобігання корупції» та розділу 3 Правил заповнення форми повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб`єкта декларування, що є складовою Форми повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб`єкта декларування, затвердженої рішенням Національного агентства від 10.06.2016 № 3, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 961/29091, суб`єкт декларування повинен повідомити про об`єкти нерухомості, які він придбав (набув у власність), якщо їх вартість перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня року у якому подається повідомлення. Указаним рішенням Національного агентства також затверджено Форму повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування та правила заповнення форми повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування. Повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування подається ним особисто шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Паперова копія повідомлення не надсилається (не подається). Зазначена у повідомленні інформація включається до Реєстру та оприлюднюється у публічній частині Реєстру на офіційному веб-сайті Національного агентства. Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства. Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 № 1801-VIII прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2017 установлений на рівні 1600 грн. Так, згідно публічної частини Єдиного державного реєстру осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування (гіперпосилання на Реєстр - https://public.nazk.gov.ua) ОСОБА_1 , як суб`єкт декларування, подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, (гіперпосилання на декларацію в Єдиному державному реєстрі осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування (https://public.nazk.gov.ua/declaration/aed912f4-9c8f-4609-bcb5-5b70278ес565). шляхом заповнення відповідних форм на веб-ресурсі https://public.nazk.gov.ua, в якій зазначила про отримання у спадщину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 95400 (дев`яносто п`ять тисяч чотириста гривень) гривень. Відповідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер: 224), а саме житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , у ОСОБА_1 відбулася 23.03.2017 року. Відповідно висновку про ринкову вартість на підставі договору №28/12/2016 на проведення оцінки вартість житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , складає 95400 (дев`яносто п`ять тисяч чотириста гривень) гривень. Таким чином, 23.03.2017 року ОСОБА_1 зареєструвала за собою право власності на майно, а саме житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 вартістю 95400 (дев`яносто п`ять тисяч чотириста гривень) гривень, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, (1700 х 50 = 80000 тис. грн.), та, відповідно до ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції», у ОСОБА_1 , з 24.03.2017 виник обов`язок у десятиденний строк подати письмове повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, шляхом заповнення відповідної форми змін в особистому кабінеті користувача на веб-ресурсі https://public.nazk.gov.ua. Кінцевою датою подання такого повідомлення, без порушення вимог ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції» у даному випадку, є 02.04.2017 року. Проте встановлено, що згідно публічної частини Єдиного державного реєстру осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування (гіперпосилання на Реєстр https://public.nazk.gov.ua) повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб`єкта декларування ОСОБА_1 про придбання майна, а саме житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 вартістю 95400 (дев`яносто п`ять тисяч чотириста гривень) гривень, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01.01.2017, відсутнє, що є порушенням вимог ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції» відповідальність за яке встановлена ч.2 ст.172-6 КУпАП. Таким чином, ОСОБА_1 , будучи державним кадастровим реєстратором відділу у Кам`янсько-Дніпровському районі міжрайонного управління в Кам`янсько-Дніпровському районі та м. Енергодар головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, згідно з п.п.«в» п.1 ч.1 ст.3, ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», приміткою до ст.172-6 КУпАП є суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.172-6 КУпАП, 23.03.2017 року ОСОБА_1 зареєструвала за собою право власності на майно, а саме житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 вартістю 95400 (дев`яносто п`ять тисяч чотириста гривень) гривень, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01.01.2017 (тобто суму 80 000 грн.), та, у порушення вимог ч.2 ст.52 Закону України «Про запобігання корупції» не повідомила про суттєву зміну в майновому стані, з порушенням встановленого 10 денного строку, що виникла у зв`язку із придбанням вказаного майна, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.2 ст.172-6 КУпАП (в редакції Закону № 1700-VII від 14.10.2014 року) - несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з винесеною постановою, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. В обґрунтування доводів зазначає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки матеріалам справи, не вказав чому відкидає її письмові пояснення надані в ході опитування та формально послався на докази, які нібито підтверджують її винуватість, навіть не пославшись на протокол про адміністративне правопорушення. Для притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.172-6 КУпАП, суд мав отримати докази того, що вона усвідомлювала суспільну небезпечність у несвоєчасному поданні відомостей про суттєві зміни у майновому стані, передбачала можливість настання негативних наслідків - неможливості здійснення фінансового контролю з боку держави, та бажала настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставилась до їх настання чи свідомо допускала їх настання.

Вважає, що Департамент захисту економіки НПУ не відноситься до суб`єктів, які наділені правом, перевірки як декларацій, так і повідомлень про суттєві зміни у майновому стані суб`єктів декларування, оскільки такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких пов`язана зі здійсненням такої функції.

Зазначає, що інформацією про правопорушення, яке інкримінується їй, спеціально уповноважені органи у сфері протидії корупції володіли вже до 06.08.2018 року, що в даному випадку є найбільш вірогідним днем виявлення правопорушення, тобто на момент розгляду справи закінчились строки притягнення до адміністративної відповідальності, передбачені ст.38 КУпАП.

Також вказує, що суд в порушення вимог ст.268 КУпАП не повідомив її належним чином про день та час розгляду справи та прийняв рішення без її участі, що призвело до порушення її права на захист.

Стосовно пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови вказує, що не була присутня в судовому засіданні та не знала про прийняте судом рішення, копію постанови отримав лише 11 червня 2019 року, апеляційну скаргу подала 13 червня 2019 року, а тому вважає строк пропущеним з поважних причин.

На підставі викладеного, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_1 та її захисника-адвоката Самофала Ю.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили постанову суду скасувати із закриттям провадження по справі; прокурора із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, у зв`язку з наступним.

У відповідності до вимог ст.294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не була присутня в судовому засіданні суду першої інстанції, копію постанови отримала 11.06.2019 року, апеляційну скаргу подала 13.06.2019 року, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що наведені у клопотанні обставини можна визнати як поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження, та надати можливість ОСОБА_1 реалізувати своє право, а тому вказаний строк підлягає поновленню.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті, слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.252 КУпАП, оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення має ґрунтуватися на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

Згідно ч.2 ст.172-6 КУпАП відповідальність настає у разі неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу, вчинення діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Умисною є форма вини, яка характеризується тим, що особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків та бажає настання таких наслідків (прямий умисел), або байдуже ставився до їх настання чи свідомо допускав їх настання (непрямий умисел).

Необережна форма вини характеризується тим, що особа не усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, не передбачає можливість настання негативних наслідків, хоча могла і повинна була усвідомлювати та передбачати - недбалість, або коли особа усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння, передбачає можливість настання негативних наслідків, але легковажно розраховує на ненастання таких наслідків - самовпевненість.

При цьому склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.172-6 КУпАП, є формальним, характеризується недодержанням різноманітних правил, коли діяння становить склад проступку незалежно від настання шкідливих наслідків.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб`єктивної сторони даного правопорушення.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, виражається у бездіяльності суб`єктів декларування, а саме неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Відповідно до пп.«в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є державні службовці, посадові особи уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 , будучи державним кадастровим реєстратором відділу у Кам`янсько-Дніпровському районі міжрайонного управління в Кам`янсько-Дніпровському районі та м. Енергодар головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, є суб`єктом декларування та зобов`язана у визначений законом порядок подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функції держави.

Відповідно до частини 2 статті 52 Закону, у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 мінімальних прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді державного кадастрового реєстратора відділу у Кам`янсько-Дніпровському районі міжрайонного управління в Кам`янсько-Дніпровському районі та м. Енергодар головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, 23 березня 2017 року зареєструвала за собою право власності на майно, а саме житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , вартість якого перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01.01.2017 року (тобто суму 80000 грн.), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 83514296 від 27.03.2017 року (а.с.29). Зазначений будинок вона отримала за рішенням Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 06.02.2017 року, яким визнано право власності в порядку спадкування.

Відповідно до висновку про ринкову вартість об`єкту оцінки вартість будинку АДРЕСА_2 складає 95400 гривень (а.с.30).

В порушення вимог ч.2 ст.52 вказаного Закону ОСОБА_1 не подала в передбачені законом строки повідомлення про суттєві зміни в майновому стані шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https://public.nazk.gov.ua про реєстрацію за собою право власності на житловий будинок, вартість якого становить 95400 грн., чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.2 ст.172-6 КУпАП. Зазначені зміни ОСОБА_1 були відображені в щорічній декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, яка була подана 16 березня 2018 року.

Таким чином, суд першої інстанції належним чином проаналізував досліджені докази, надав їм правильну оцінку, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що у своїй сукупності вони підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Перевіряючи доводи ОСОБА_1 про те, що суд розглянув справу у її відсутність, тим самим порушив вимоги ст.268 КУпАП, апеляційних суд доходить наступного.

Відповідно до ст.8 Конституції, в Україні визнається і діє принцип Верховенства права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 06 листопада 2008 року у справі «Ісмаїлов проти Росії», в пункті 31 зазначив, що принцип верховенства права одне з підвалин демократичного суспільства закріплений в усіх статтях Конвенції, чи було досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Згідно з пунктом 34 вказаного рішення, суд повинен проаналізувати, чи дотримали органи влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищатися від обвинувачення.

З метою реалізації загальних інтересів суспільства Державою Україна прийнятий Кодекс України про адміністративні правопорушення (Постанова Верховної Ради Української РСР №8074-10 07 грудня 1984 року з подальшими змінами), завданням якого є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян в дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Реалізуючи принцип правової визначеності в ст.38 КУпАП, передбачені строки накладення адміністративного стягнення, в межах яких уповноважена особа держави може накласти адміністративне стягнення.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_1 та її захисник-адвокат Самофал Ю.В. дійсно не були присутні в судовому засіданні суду першої інстанції, яке відбулось 05 квітня 2019 року, проте про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Під час перевірки законності постанови суду першої інстанції в порядку апеляційного розгляду справи, судом апеляційної інстанції досліджені усі матеріали, вивчені та перевірені усі заперечення апелянта стосовно обставин події адміністративного правопорушення. При цьому у судовому засіданні апеляційного суду заслухані пояснення ОСОБА_1 та її захисника-адвоката Самофал Ю.В.

Таким чином, права передбачені ст.268 КУпАП були поновленні ОСОБА_1 шляхом виклику його до суду апеляційної інстанції. Суд апеляційної інстанції переконався у обізнаності ОСОБА_1 про судовий розгляд справи та надання їй можливості бути присутньою в суді апеляційної інстанції, надавати пояснення і користуватися передбаченими ст.268 КУпАП правами. Реалізації зазначених прав пов`язана виключно із волевиявленням особи і, апелянт реалізував зазначені права при апеляційному розгляді.

Крім того, положення Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачають необхідності обов`язкового скасування постанови суду першої інстанції через розгляд справи у відсутність особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Разом з цим, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції повинен був закрити провадження в справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП, оскільки на момент розгляду даної справи закінчилися строки, передбачені ст.38 КУпАП, заслуговують на увагу.

Так, згідно вимог ч.3 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

З даної норми вбачається, що строк накладення стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, має відраховуватися з дня його виявлення.

Орган Національної поліції вважав днем виявлення правопорушення, день складання протоколу, тобто 27 серпня 2018 року.

Разом з тим, складання протоколу це остаточний, завершальний етап складання процесуального документу на підставі раніше виявлений фактів щодо встановлених порушень, які підпадають під встановлені заборони встановлені законодавством у сфері боротьби з корупцією.

При цьому слід звернути увагу на те, що діючим законодавством чітко не визначено, який момент слід розуміти під виявленням правопорушення.

Згідно з вимогами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності. Вказане ЄСПЛ зокрема висловлює у рішеннях «Єлоєв проти України» від 06 листопада 2008 року, «Фельдман проти України» від 08 квітня 2010 року, «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, тощо.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, з вимогою, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що з серпня 2018 року ДЗЕ НП України проводилась перевірка за фактом неповідомлення ОСОБА_1 про суттєві зміни в майновому стані. 06 серпня 2018 року ДЗЕ НП України було спрямовано листа до Головного управління Держгеокадастру в Запорізькій області про надання інформації щодо ОСОБА_1 та копій необхідних документів, 15 серпня 2018 року Національна поліція України на свою адресу отримала відповідь з додатками копій запрошених документів. В подальшому 27 серпня 2018 року було складено протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією відносно ОСОБА_1 .

Матеріали справи не містять відомостей початку проведення перевірки ДЗЕ НП України стосовно дотримання ОСОБА_1 вимог Закону України «Про запобігання корупції».

При цьому було встановлено, що про суттєві зміни у майновому стані ОСОБА_1 повідомила на офіційному веб-сайті НАЗК 16.03.2018 року шляхом подачі щорічної декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік.

Тобто інформацією про правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , спеціально уповноважені органи у сфері протидії корупції (згідно з положеннями ст.1 Закону України «Про запобігання корупції») володіли вже 16 березня 2018 року. Разом з цим відповідно до наданих матеріалів найбільш вірогідним днем виявлення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення є 06 серпня 2018 року, оскільки в цей день органами поліції було спрямовано листа до Головного управління Держгеокадастру в Запорізькій області про надання інформації щодо ОСОБА_1 та копій необхідних документів.

Зволікання, як з проведенням ефективної перевірки так і зі складенням протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, не може бути підставою для штучного подовження строків, визначених у ст.38 КУпАП.

Таким чином, на момент розгляду судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відносно ОСОБА_1 закінчились строки, передбачені

ч.3 ст.38 КУпАП.

Відповідно до вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Оскільки на час розгляду справи апеляційним судом вказані строки закінчились, провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 05 квітня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 05 квітня 2019 року, якою до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП, притягнуто ОСОБА_1 , із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень, - скасувати в частині накладення стягнення.

На підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.А. Фомін

Дата документу Справа № 318/1945/18