Номер провадження: 33/813/1153/19
Номер справи місцевого суду: 521/8800/19
Головуючий у першій інстанції Черевко С. П.
Доповідач Кадегроб А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кадегроб А.І., за участю секретарок судового засідання: Тьосової Я.В., Узун Н.Д., представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката Боровик А.О., представника Одеської митниці ДФС Безлущенка О.С., розглянувши апеляційну скаргу останнього на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18.07.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 471 МК України,-

встановила:

Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18.07.2019 року

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина США, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме: 1700 гривень, без конфіскації вилучених грошових коштів. Вилучену валюту в розмірі 28000 доларів США постановлено повернути ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) або його законному представнику у встановленому законом порядку. Стягнуто з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на користь держави судовий збір в сумі 384 гривень 20 копійок.

Як зазначено в постанові судді районного суду, з протоколу про порушення митних правил №0703/50000/19 від 18.03.2019 вбачається, що 18.03.2019 року о 18 годині 10 хвилин в оглядовому залі «Приліт» Міжнародного аеропорту «Одеса», в зоні діяльності митного поста «Міжнародний аеропорт «Одеса» Одеської митниці ДФС, проходив митний контроль громадянин США ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), який прибув з Варшави до України, рейсом №767, сполученням «Варшава Одеса», обравши формою проходження митного контролю «зелений коридор».

На вимогу інспектора митниці пред`явити наявні у нього валютні цінності, громадянин США ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) надав іноземну валюту в розмірі 39 308 доларів США, що перевищує еквівалент 10 000 євро.

Не погоджуючись з рішенням судді районного суду представник Одеської митниці ДФС Безлущенко О.С. подав апеляційну скаргу на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18.07.2019 року відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, яку просить скасувати, постановити нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) винуватим у вчиненні ним порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 1700 гривень та конфіскації товарів безпосередніх предметів порушення митних правил іноземної валюти у розмірі 28 000 доларів США.

Обґрунтовуючи вимоги щодо незаконності постанови судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18.07.2019 року представник Одеської митниці ДФС Безлущенко О.С. зазначає наступне.

На думку апелянта, постанова судді є незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Апелянт стверджує, що у суду не було законних підстав для не застосування конфіскації іноземної валюти у сумі 28 000 доларів США, оскільки законом разом із накладенням штрафу передбачено безальтернативну конфіскацію обмежених для переміщення через митний кордон України товарів у разі їхнього переміщення спрощеним порядком «зеленим коридором».

Заслухавши пояснення представника Одеської митниці ДФС Безлущенка О.С., який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити, вислухавши представника ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) адвоката Боровик А.О., яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила оскаржену постанову залишити без змін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Порядок провадження у справах про порушення митних правил встановлений розділом ХІХ Митного кодексу України.

Згідно зі ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.

Статтею 487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно зі ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «З захисту прав і основних свобод людини», а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід`ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, a також обов`язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Згідно зі Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції з захисту прав людини, кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Перша і найбільш важлива вимога зазначеної правової норми полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на повагу власності має бути законним. Також передбачається, що держава уповноважена здійснювати контроль за використанням власності шляхом забезпечення виконання законів.

Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним.

Відповідно до п. 36 рішення у справі «Садоча проти України» («Sadocha v. Ukraine») від 11 липня 2019 року, заява № 77508/11конфіскація всієї не задекларованої суми грошей наклала на заявника індивідуальний та надмірний тягар і була непропорційною до вчиненого правопорушення. Що відповідно до п. 37 даної справи є порушенням ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції.

Згідно з зазначеним рішенням ЄСПЛ, судове рішення, яким застосовується конфіскація майна, є втручанням в право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на повагу власності.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), вважаю, що суд першої інстанції при розгляді справи про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) в повній мірі дотримався вищевказаних вимог закону, Конвенції та практики ЄСПЛ.

Як убачається з матеріалів справи, 18.03.2019 року о 18 годині 10 хвилин в оглядовому залі «Приліт» Міжнародного аеропорту «Одеса», в зоні діяльності митного поста «Міжнародний аеропорт «Одеса» Одеської митниці ДФС, проходив митний контроль громадянин США ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), який прибув з Варшави до України, рейсом №767, сполученням «Варшава Одеса», обравши формою проходження митного контролю «зелений коридор».

На вимогу інспектора митниці пред`явити наявні у нього валютні цінності, громадянин США ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) надав іноземну валюту в розмірі 39 308 доларів США, що перевищує еквівалент 10 000 євро.

Після чого, відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) складено протокол про порушення митних правил №0703/50000/19 від 18.03.2019 року за ознаками порушення митних правил, передбачених ст. 471 МК України (а. с. 3-4, 9-10, 41).

Статтею 471 МК України передбачена відповідальність за порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Частиною 5 статті 366 МК України передбачено, що обрання "зеленого коридору" вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 МК України обмеження щодо ввезення на митну територію України та вивезення за межі митної території України валютних цінностей, а також порядок переміщення їх через митний кордон України, у тому числі особливості декларування валютних цінностей (зокрема, визначення граничних сум валютних цінностей, які підлягають письмовому або усному декларуванню), можуть встановлюватися Національним банком України.

Згідно з матеріалами справи ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), обравши спосіб проходженнямитного контролю «зелений коридор», переміщав через митний кордон України іноземну валюту у розмірі 39 308 доларів США, що перевищує еквівалент 10 000 євро, в результаті чого працівниками Одеської митниці ДФС відносно нього було складено протокол про порушення митних правил та вилучено 28 000 доларів США (а. с. 3-8, 10).

Суд першої інстанції, дотримавшись вимог ст. 280 КУпАП, вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ознак порушення митних правил, передбачених ст. 471 МК України, що підтверджується зібраними у справі доказами.

При вирішенні питання щодо конфіскації вилученої валюти, судом вірно зазначено, що особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, підтверджено належним чином легальність походження грошових коштів, які є пенсією ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), та були зняті з його власного рахунку, про що свідчить банківська виписка від 27.02.2019 року та 14.03.2019 року (а. с. 34-36).

Так, при переміщені грошових коштів через митний кордон України, конфіскації підлягають лише ті грошові кошти, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України.

В письмових поясненняхОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), які містяться в матеріалах справи, зазначено, що він не був обізнаний з порядком митного декларування, який передбачений законодавством України, наміру приховувати валюту від працівників митниці у нього не було, валюта, яка переміщувалася через митний кордон має легальне походження та є його пенсією, яка йому необхідна була для купівлі нерухомості в Україні. Сума, яку митний орган вимагає конфіскувати, є для нього значною, а шкода, яку він потенційно міг завдати органам влади є незначна, оскільки він не ухилявся від сплати мита та інших зборів, не завдав державі ніякої шкоди правопорушення вчинив через необережність (а. с. 29-31).

Викладене свідчить, що в діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) відсутні ознаки того, що він навмисно прагнув порушити митні правила. Гроші, які він переміщував через державний кордон України, були отримані на законних підставах, і йому було б дозволено ввезти їх в Україну, якби він заявив про це митним органам.

Для вирішення питання про конфіскацію певного предмета правопорушення мають значення, зокрема: характеристика безпосереднього предмету правопорушення (чи загалом можливе його законне переміщення через митний кордон України, у тому числі чи підлягають сплаті митні платежі, інші податки, у зв`язку з переміщенням предмета правопорушення через митний кордон); джерело походження безпосереднього предмета правопорушення; причини, які призвели до порушення порядку проходження митного контролю в зонах спрощеного митного контролю; мета переміщення порушником предмета через митний кордон України; наявність завданої державі шкоди; вартість безпосереднього предмета правопорушення; майновий стан порушника.

Висновок про звільнення порушника від адміністративного стягнення у вигляді конфіскації безпосереднього предмета правопорушення можливий за сукупності умов, а саме: правопорушник здійснив правопорушення з необережності, без приховування предмета, порушив правила проходження (проїзду) через «зелений коридор»; порушник перемістив предмет (грошві кошти) для власного використання, і цей предмет має безсумнівно підтверджене законне походження та загалом може бути законно переміщений через митний кордон України за умови письмового декларування; предмет правопорушення не підлягає обкладенню митними платежами чи іншими податками та зборами; порушення митних правил полягає лише в тому, що предмет не було письмово задекларовано порушником, і жодних інших негативних наслідків порушення не настало - державі не завдано майнової шкоди, збитків у вигляді не сплати митних платежів.

З урахуванням пояснень ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) та суми переміщуваної через митний кордон не задекларованих митному органу коштів, яка складала 28 000 доларів США, враховуючи, що правопорушення вчинено особою з необережності, у зв`язку з тим, що він не був обізнаний з вимогами законодавства, не мав на меті приховувати зазначену суму та в добровільному порядку сам повідомив працівників митниці про наявність у нього 39308 доларів США, крім того, у матеріалах справи відсутні дані, які б свідчили про незаконність походження вказаних коштів, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про можливість накладення стягнення без конфіскації майна.

Виходячи з наведеного, враховуючи особу винного, природу походження та мету використання грошових коштів, майновий стан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суддя апеляційного суду приходить до висновку, що застосування конфіскації, предметів порушення митних правил, в даному випадку вилученої валюти у сумі 28000 доларів США, є порушенням положень ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції, тобто є не пропорційним, оскільки покладає на особу «індивідуальний надмірний тягар» та є непропорційним до вчиненого правопорушення. Зазначена сума є значною для ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ). Крім того, матеріали справи не містять жодних доказів того, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, могла би завдати будь-якої серйозної шкоди державі, оскільки він не ухилявся від сплати митних зборів або будь-яких інших зборів і не завдав будь-яку іншу майнову шкоду державі.

Інших переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду у постанові та були підставою для її скасування або зміни, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

За таких обставин, суддею апеляційного суду встановлено, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

На підставі вищевикладеного суддя апеляційного суду приходить до висновку, - що апеляційну скаргу представника Одеської митниці ДФС необхідно залишити без задоволення, а постанову судді районного суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 8, 38, 245, 289, 293, 294 КУпАП, ст. 467, 471, 529, 530 МК України, апеляційний суд,

постановила:

Апеляційну скаргу представника Одеської митниці ДФС Безлущенка О.С. залишити без задоволення.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 18.07.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина США ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме: 1700 гривень, без конфіскації вилучених грошових коштів за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 471 МК України, - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Кадегроб