ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/19/19 Справа № 216/4326/18 Суддя у 1-й інстанції - Онопченко Ю.В. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2, на постанову Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 жовтня 2018 року, якою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто судовий збір у розмірі 352 грн. 40 коп., -

за участю

представника особи, що притягається

до відповідальності, адвоката ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

Згідно оскаржуваній постанові суду першої інстанції та протоколу про адміністративне правопорушення 29 липня 2018 року о 11.40 год. по вул. Толстого, 20 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області водій ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1, у стані алкогольного сп'яніння, огляд на стан сп'яніння проводився із застосуванням приладу "Драгер Alcotester 6820", результат огляду 0,26 проміле. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.9 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити у зв'язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, вказує. що розгляд справи було проведено за відсутності ОСОБА_2, а тому порушено його право на захист, при цьому останнього не було належним чином повідомлено про дату та час розгляду справи.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги зазначає, що з постановою суду першої інстанції він не згоден оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам провадження. Зазначає, що працівниками поліції було порушено процедуру направлення ОСОБА_2 на огляд для встановлення стану сп'яніння, що свідчить про невиконання ними своїх обов'язків, при цьому даний факт підтверджується матеріалами провадження та наявним відеозаписом.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши адвоката ОСОБА_1, який просив задовольнити апеляційну скаргу за викладених у ній обставин, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Вирішуючи клопотання апелянта про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вважає за необхідне його задовольнити, оскільки доводи останнього про те, що його підзахисний не був повідомлений належним чином про дату та час розгляду справи підтверджуються матеріалами справи, а отже є підстави для висновку, що строк апеляційного оскарження був пропущений з поважних причин.

Розглядаючи вимоги апеляційної скарги по суті, суд апеляційної інстанції вважає, що викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; актом огляду на стан алкогольного сп'яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздрукованим результатом тесту, який склав 0,26 проміле; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, у присутності яких ОСОБА_2 пройшов відповідний огляд.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів.

Вказані положення кореспондують положенням п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, згідно яким водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Даючи оцінку вищевказаним доказам апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зафіксованого в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою органів поліції.

Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_1 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки факт перебування ОСОБА_2 у стані алкогольного сп'яніння підтверджений належними та достатніми доказами, які наявні в матеріалах провадження.

Аналізуючи доводи апелянта стосовно порушень з боку працівників поліції процедури направлення водія для проходження огляду на стан сп'яніння та не проведення огляду в закладі охорони здоров'я, то такі доводи є необґрунтованими, оскільки з наявного в матеріалах провадження відеозапису вбачається, що поліцейськими в процесі спілкування з ОСОБА_2 було виявлено ознаки алкогольного сп'яніння та запропоновано пройти огляд на місці за допомогою спеціального технічного засобу, від якого останній не відмовився, при цьому під час проведення огляду належним чином роз'яснено дану процедуру за участю свідків, в подальшому після отримання результату було повідомлено ОСОБА_2, що у разі незгоди з таким результатом можливе проходження такого огляду в закладі охорони здоров'я, та останній відмовився від такого огляду і визнав результат огляду. Крім того, з відеозапису також вбачається, що ОСОБА_2 зазначав про вживання алкогольних напоїв напередодні.

Інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на ухилення його підзахисного від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Апеляційним судом не встановлено допущених під час складання протоколу порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити, поновити адвокату ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 жовтня 2018 року.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 жовтня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Дніпровського

апеляційного суду С.І. Крот