Справа № 159/4202/19
Провадження № 3/159/2244/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської обл. Логвинюк Ірина Миколаївна, розглянувши матеріали, що надійшли від УПП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, одруженого, раніше піддавався адмінстягненню за постановою судді Ковельського міськрайсуду Волинської області від 01.03.19 р. за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , будучи раніше, а саме: 01.03.19 р. підданим адмінстягненню за ч. 1 ст. 130 КУпАП за постановою судді Ковельського міськрайсуду Волинської області, повторно на протязі року, а саме: о 16 год. 30 хв. 21.07.19 р. в смт. Люблинець Ковельського району Волинської області по вул. Жовтневій, 7 крував т/з «BMW 525», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, про що сказав, чим порушив п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адмінвідповідальності, свою винуватість у вчиненні вказаного правопорушення не визнала, ОСОБА_2 пояснив, що, дійсно, вказаний вище автомобіль належить його дружині. Він на гаражах у смт. Люблинці Ковельського району Волинської області ремонтував цей автомобіль та виникла потреба поїхати у будівельний магазин, що в центрі селища. Він, не маючи прав водія, поїхав цим автомобілем і біля магазину побачив автомобіль поліції. Щоб до нього не було претензій через керування автомобілем без водійських прав, він зупинився та вийшов з автомобіля. Тому коли під`їхала поліція до нього, то він вже не керував автомобілем, а лише - брав з автомобіля якусь річ. Він втікав від поліцейських лише два метри. У лікарню він, дійсно, поїхав, але медогляд його там не проводився, так як він від проходження медогляду відмовився.

Свідок ОСОБА_3 в суді пояснив, що у двадцятих числах у липні 2019 р., під вечір, він з ОСОБА_1 від будинку останнього йшли по вказаний вище автомобіль, що стояв біля поліклініки у дворі. Туди цей автомобіль привезла в обідню пору дружина ОСОБА_1 .. На дорогу витратили 5 хв. Мали намір цей автомобіль повезти на ремонт у смт. Люблинці Ковельського району Волинської області, що за переїздом. Хто мав бути за кермом він не знає, але не він. Щоб поїхати автомобілем на ремонт мала підійти туди ж дружина ОСОБА_4 Ключі від автомобіля були у автомобілі, автомобіль був відчинений. Про те, де ключі сказав йому ОСОБА_5 Дверей автомобіля Тігров не відчиняв. Але поїхати нікуди вони не встигли. Під`їхала поліція і стала казати, що ОСОБА_1 - їхав за кермом. Але на той момент ОСОБА_1 за кермом не був. Останній сказав, що за кермом не був. При цьому обоє вони були тверезими. Поліція пропонувала ОСОБА_6 пройти експертизу на стан сп`яніння на місці, але Тігров відмовився. Всі разом вони поїхали у лікарню, але там ОСОБА_2 також відмовився від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння. Після лікарні їх поліція завела у смт. Люблинець Ковельського району Волинської області.

Однак критично оцінюю показання цього свідка у тій їх частині, що до автомобіля він з ОСОБА_7 йшов пішки, а автомобіль у місце його виявлення поліцією призвела третя особа, так як сам ОСОБА_2 в суді 24.09.19 р. показав, що він із свідком їхав вказаним вище автомобілем до місця, де автомобіль було виявлено поліцією. І лише з остраху того, що поліції відомо, що він позбавлений водійських прав та перебуває за кермом, він зупинився у дворі та вийшов з автомобіля і вже на момент прибуття поліції до цього автомобіля за кермом останнього не перебував.

Такі пояснення свідка розцінюю як намагання допомогти особі уникнути відповідальності за скоєне.

Винуватість ОСОБА_1 повністю доводиться матеріалами справи: даними протоколу про адмінправопорушення серії БД № 136166 від 21.07.19 р., копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 019971 від 21.07.19 р., відповідно до якої особу було піддано адмінстягненню і за ч. 4 ст. 126, ч. 6 ст. 121 КУпАП як водія і таку пастанову, згідно з поясненнями ОСОБА_8 , останній не оскаржив; рапортом поліцейського роти з обслуговування м. Ковель УПП у Волинській області ДПП рядового поліції Чуля В. від 21.07.19 р., згідно з яким чітке повідомлення на порушення ПДР України водієм саме вказаного вище автомобіля надійшло у поліцію і останньою було прийнято виклик до уваги і встановлено місце зупинення автомобіля; копією постанови Волинського апеляційного суду від 15.04.19 р., згідно з якою підтверджується, що особа двічі протягом року вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, довідкою УПП у м. Луцьку ДПП від 22.07.19 р., даними відтвореного у судовому засіданні відеоматеріалом з диска з відеоматеріалами по справі, згідно з якими поліція прибула до автомобіля, біля відчинених водійських дверей якого стояв саме ОСОБА_1 , який після появи поліції намагався з місця події втекти. Після відмови від проходження медосвідування у встановленому законом порядку за допомогою пристрою «Драгер» на місці, ОСОБА_2 був доставлений у Ковельську ЦРЛ, де повторно відмовився від проходження медогляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, з приводу чого поліцією було складено протокол про адмінправопорушення; відібрано пояснення у двох осіб як свідків такої відмови ОСОБА_4 Враховую, що у справі є висновок про перебування ОСОБА_8 у стані алкогольного сп`яніння, що, однак, даний лікарем вже після складання відповідного протоколу та, як вбачається, після спілкування з особою вже на сходинках біля входу у Ковельську ЦРЛ. Останнє тільки підтверджує правильність висновку поліції про наявність у ОСОБА_8 ознак стану алкогольного сп`яніння.

Враховуючи матеріали справи, те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, належних висновків з попереднього застосування адмінстягнення за ст. 130 КУпАП, не зробила; обставин, що пом`якшують відповідальність, у справі немає, приходжу до висновку, що достатнім та необхідним буде обрати стягнення у виді штрафу у розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Із ОСОБА_1 слід стягнути на доход держави судовий збір.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 7, 33, 34, 40 1, 268, 284, 280, 283, ч. 2 ст. 130 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі 1 200 (однієї тисячі двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 20 400 (двадцять тисяч чотириста) грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнути із ОСОБА_1 на доход держави судовий збір в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) грн 20 коп.

Роз`яснити положення ст. ст. 307, 308 КУпАП, відповідно до яких штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня отримання копії постанови, а у разі її оскарження не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у строк, зазначений вище, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір призначеного штрафу.

Постанова може бути оскаржена на протязі 10 (десяти) днів з дня її винесення до Волинського апеляційного суду.

Суддя Ковельського міськрайонного судуІ. М. Логвинюк