ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 595/1481/19Головуючий у 1-й інстанції Содомора Р.О.
Провадження № 33/817/393/19 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2019 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2019 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою Бучацького районного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2019 року ОСОБА_1 визнано у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Як визнав суд, 02 серпня 2019 року приблизно о 10 год. 50 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «МАН 12.220» д.н.з. НОМЕР_1 , на автодорозі Н-18-18 62 км+100 м., не стежив за дорожньою обстановкою, здійснив наїзд на автомобіль «Фольксваген Тоуран» д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , та автомобіль «Ауді 100» д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_3 , які були припарковані, внаслідок чого транспортні засоби були пошкоджені, чим порушив п.п.2.3 (б), 13.1 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталася не з його вини, а причиною вказаної пригоди була технічна несправність автомобіля марки «МАН 12.220» д.н.з. НОМЕР_1 .

Вказує, що напередодні ДТП, 02 серпня 2019 року при виїзді з приватного підприємства технічний стан автомобіля ніхто не перевіряв, оскільки механік та диспетчер були відсутні.

Просить постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2019 року скасувати, а провадження по справі закрити

Одночасно ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки повний текст постанови отримав 15.10.2019 року, згідно поданої заяви до місцевого суду.

Заслухавши апелянта ОСОБА_1 , який, підтримав подану ним апеляційну скаргу і, з викладених у ній мотивів, просить постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2019 року скасувати і закрити провадження по справі, розглянувши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , як особа, що була учасником дорожньо-транспортної пригоди, був присутній під час розгляду справи судом першої інстанції, однак постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2019 року отримав 15.10.2019 року, після чого 24.10.2019 року подав апеляційну скаргу.

Зважаючи на ці обставини, вважаю, що строк подання апеляційної скарги апелянтом, відповідно до ст.289 КУпАП, слід поновити.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою матеріалів справи в апеляційному порядку встановлено, що судом першої інстанції було дотримано вказані вимоги закону.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Такий висновок підтверджується: даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №245331 від 02 серпня 2019 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , які додані до протоколу; схемою наслідків дорожньо-транспортної пригоди від 02.08.2019 року.

Відповідно до п.2.3 (б) Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну.

Виходячи з положень п.13.1 Правил дорожнього руху України, водій, залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться і стану транспортного засобу повинен дотримуватись безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Безпечною дистанцією Правил дорожнього руху України визначають відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самі смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню, без здійснення будь-якого маневру.

Виходячи з обставин, за яких відбулася дорожньо-транспортна пригода, вважаю, що саме недотримання ОСОБА_1 вищенаведених вимог Правил дорожнього руху України перебувають у причинному зв`язку з виникнення ДТП, оскільки рухаючись у видиму пору доби, за нормальних погодних умов і в умовах достатньої видимості ОСОБА_1 не був уважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку і не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортними засобами, що були припарковані попереду.

Доводи ОСОБА_1 про те, що причиною вказаної пригоди була технічна несправність автомобіля марки «МАН 12.220» д.н.з. НОМЕР_1 ., жодними доказами не підтверджуються, а тому суд апеляційної інстанції вважає їх безпідставними та необґрунтованими.

Окрім того, відповідно до п.2.3 (а) Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу. Таким чином, відповідальність за належний технічний стан транспортного засобу покладається також і на водія. Тому доводи апелянта про відсутність його вини в дорожньо-транспортній пригоді з мотивів неналежного технічного стану автомобіля є надуманими.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнення його до адміністративної відповідальності є законним та обґрунтованим і підстав до його скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись. ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Бучацького районного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 10 жовтня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис