П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И № 384/460/19

№пр. 3/384/120/2019

12 вересня 2019 року смт. Вільшанка

Суддя Вільшанського районного суду Кіровоградської області Галицький В.В., зі секретарем судового засідання Лалаян А.С., за участю прокурора Білозерцевої Н.С., захисника адвоката Кричуна Ю.А.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Кіровоградського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вільшанка, Кіровоградська область, громадянина України, який до 19.06.2018 року проходив службу в Національній поліції України на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 1 Вільшанського відділення поліції Голованівського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , маючи на момент звільнення спеціальне звання капрала поліції, з 10.07.2017 року по 19.06.2018 року перебував на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції №1 Вільшанського відділення поліції Голованівського відділу поліції Головного управління Національній поліції України в Кіровоградській області.

На підставі п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», наказом Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області від 19.06.2018 №261 о/с, ОСОБА_1 звільнено зі служби в Національній поліції України з 19.06.2018 року за власним бажанням, на підставі рапорту, який він написав 19.06.2018 року.

Станом на 19.06.2018 року ОСОБА_1 був суб`єктом декларування в розумінні та відповідно до підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», у зв`язку з чим, як такий, що припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, був зобов`язаний подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, який не охоплений раніше поданими деклараціями, шляхом її заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.

ОСОБА_1 , всупереч зазначеним вимогам, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, несвоєчасно та без поважних причин подав о 13 год. 53 хв. 10.10.2018 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Дата вчинення правопорушення: не пізніше дня припинення діяльності та граничного терміну подачі декларації при звільненні, тобто до 00 год. 00 хв. 20 червня 2018 року.

За даним фактом старшим оперуповноваженим в особливо важливих справах відділу оперативних розробок Кіровоградського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України майором поліції Василенком О.П. 13.07.2019 складено протокол №33/2019 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, з яким ОСОБА_1 ознайомлений, його права йому роз`яснені.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Повідомив що вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення та на даний час закінчилися строки накладення адміністративного стягнення.

Захисник адвокат в судовому засіданні просить закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні, протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП підтримав, просив притягнути останнього до адміністративної відповідальності.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні повідомив, що як посадова особа складав відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП. Матеріали надіслані із НАЗК відносно ОСОБА_1 отримав 18.03.2019 року. Зазначив, що надсилав проект протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП вчинене ОСОБА_1 до прокуратури Кіровоградської області для погодження. Через деякий час коли він нарешті отримав погодження, то аж після того ним було складено протокол від 13.07.2019 року.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника, свідка, думку прокурора, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог КУпАП, одним із завдань провадження у адміністративних справах цієї категорії є забезпечення судами своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, передбачених ст.ст. 247, 280 КУпАП, звертаючи особливу увагу на з`ясування таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого КУпАП; чи є особа винною у його вчиненні; чи належить вона до суб`єктів цього правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 КУпАП; чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі.

При розгляді справи слід з`ясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв`язку між діянням і виконанням особою повноважень, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, суди зобов`язані забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне й неухильне застосування чинного законодавства.

Вирішуючи справи цієї категорії, суди повинні керуватися Конституцією, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року),законом «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року №1700-VІІ, КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, а також практикою Європейського суду з прав людини.

У цьому аспекті слід зауважити, що рішенням ЄСПЛ від 14.10.2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Як вбачається з протоколу № 33/2019 від 13.07.2019 року, ОСОБА_1 , наказом №261-о/с Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області від 19 червня 2018 року, звільнено зі служби в поліції, на підставі рапорту, який він написав 19.06.2018 року. Таким чином, ОСОБА_1 станом на 00 год. 00 хв. 20.06.2018 був суб`єктом декларування у розумінні та відповідно до п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3, ч. 2 ст. 45 Закону «Про запобігання корупції» та суб`єктом, на якого поширюється і поширювалася дія цього Закону.

Предметом правопорушення є несвоєчасне повідомлення здійснене шляхом внесення інформації до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.ст. 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Склад правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є формальним, оскільки обов`язковим елементом об`єктивної сторони є умисна дія - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення повинен довести в діях особи умисел на несвоєчасне повідомлення.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

В суді встановлено, що ОСОБА_1 , будучи, у т.ч. станом до 00 год. 00 хв. 20.06.2018 року суб`єктом декларування в розумінні Закону, а саме: особою, зазначеною у підпункті «з» пункту 1 частини першої статті 3 Закону - капралом поліції, поліцейським сектору реагування патрульної поліції № 1 Вільшанського відділення поліції Голованівського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області, у період часу до 00 год. 00 хв. 20.06.2018 року в порушення вимог абзацу другого частини другої статті 45 Закону, несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а саме 10.10.2018 о 13 год. 53 хв..

Також судом встановлено, що несвоєчасне подання ОСОБА_1 без поважних причин декларації особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування було виявлено уповноваженим органом 18.03.2019 року, тобто після отримання УВБ в Кіровоградській області ДВБ НП України інформації з НАЗК департаменту перевірки декларації та моніторингу способу життя (а.с. 13).

Отже, датою виявлення несвоєчасного подання ОСОБА_1 без поважних причин декларації особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування слід визначити саме 18.03.2019 року, а не дату складання протоколу 13.07.2019 року, оскільки, як свідчать матеріали справи, вже 18.03.2019 року уповноважений орган виявив та встановив особу яка скоїла адміністративне правопорушення, всю необхідну інформацію про несвоєчасне подання ОСОБА_1 без поважних причин декларації особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування. Проте, протокол про адміністративне правопорушення було складено 13.07.2019 року, а до суду протокол надійшов лише 22.07.2019 року.

За таких обставин дії ОСОБА_1 які виразились в несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Разом з цим, відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Враховуючи те, що 3-місячний строк, передбачений ч. 3 ст. 38 КУпАП, з дня виявлення правопорушень, на час вирішення справи минув, провадження у справі підлягає закриттю відповідно до вимог п. 7 ст. 247 КУпАП, де міститься вимога не розпочинати провадження у справі, а розпочате закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

З аналізу та практики застосування статті 38 КУпАП суд приходить до висновку, що формулювання «виявлення правопорушення» не може бути тотожним формулюванню «доведення складу адміністративного правопорушення в діях особи». Інших причин, які заважали б провести якісну перевірку і направити в суд матеріали у визначений законодавством строк, - у суді не названо та судом не встановлено.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 33-36, 38, 40-1, ч. 1 ст. 172-6, 221, 245, 280, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена відповідно до ст.ст. 287-289 КУпАП до Кропивницького апеляційного суду через Вільшанський районний суд Кіровоградської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня винесення постанови апеляційної скарги.

Суддя: