Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/281/19 Головуючий у суді І-ї інстанції Забуранний Р. А.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Олексієнко І. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2019 року. м. Кропивницький

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Олексієнко І.С.,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_9., розглянувши у відкритому судовому засіданні дистанційно в режимі відеоконференції у м. Кропивницький справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Новомиргородського районного суду Кіровограда від 26 червня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, який працює трактористом в ТОВ «Агролан», проживає в АДРЕСА_1 ,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 26.06.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 06.06.2019 року, близько 00 години 54 хвилин по вул. Промислова, 65 в смт. Капітанівка Новомиргородського району Кіровоградської області керував автомобілем «SKODA OCTAVIA TOUR» д/н НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння в присутності свідків відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Своє рішення суд мотивував тим, що вина правопорушника підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписом події від 06.06.2019 року, письмовими поясненнями., які підтвердили обставини вказані у протоколі та диском з фіксацією вказаного адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову районного суду та закрити провадження у справі.

Зазначає, що постанова суду є необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням норм процесуального права, з огляду на наступне.

Вказує про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв його у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки в матеріалах справи відсутнє таке направлення. Крім того, поліцейський не роз`яснював йому його права та обов`язки під час складання протоколу. Також поліцейським не складався акт на предмет сп`яніння та його автомобіль не був доставлений на штраф майданчик, що ще раз підтверджує факт того, що він не перебував в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, поліцейський з невідомих на то причин не відібрав пояснення у пасажирів, які знаходились в салоні його автомобіля. Зазначив, що оскільки він працює трактористом та водієм і по роду роботи йому водійські права необхідні, тому він вимушений був сплатити штраф відразу ж, а щодо посилання суддею Забуранним Р .А . у своїй постанові, що він визнав себе винним, то такого зовсім не було.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , висновок захисника ОСОБА_9., які підтримали подану апеляційну скаргу, зваживши та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний був з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В даному випадку суддею вищезазначені вимоги Закону належним чином не виконані.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.

При цьому з протоколу серії БР №029771 від 02.06.2019 року (а.с.1) вбачається, що ОСОБА_1 02.06.2019 року, близько 00 години 54 хвилин по вул. Промислова, 65 в смт. Капітанівка Новомиргородського району Кіровоградської області керував автомобілем «SKODA OCTAVIA TOUR» д/н НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння в присутності свідків відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В свою чергу, за визначенням ст.283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити, серед іншого, опис обставин, установлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови від 26 червня 2019 року, а саме з обставин, встановлених суддею, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 близько 00 години 54 хвилин 06.06.2019 року, по вул. Промислова, 65 в смт. Капітанівка Новомиргородського району Кіровоградської області керував автомобілем «SKODA OCTAVIA TOUR» д/н НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, суддею при розгляді справи встановлено інші, відмінні від протоколу, обставини адміністративного правопорушення, тобто суддя під час розгляду справи вийшов за межі обставин, встановлених органом, уповноваженим на складення протоколу про адміністративне правопорушення.

В розумінні Європейського Суду з прав людини справи про адміністративні правопорушення (проступки) є кримінальним провадженням, тому до таких справ за аналогією можливо застосувати принципи кримінального процесу.

У рішенні ЄСПЛ «Карєлін проти Росії» від 20.09.2016 року відсутність сторони обвинувачення у розгляді справ про адміністративні правопорушення судом відповідно до Кодексу про адміністративні правопорушення є порушенням права на справедливий судовий розгляд (ст. 6 ЄКПЛ) у справах, які в розумінні ЄСПЛ мають характер кримінальних, оскільки вбачається неупередженість судді (impartial).

Вказавши в постанові про керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмову від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку в порушення п. 2.5 ПДР України 06.06.2019 року, суд вийшов за межі істотних обставин вчинення правопорушення, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення щодо нього, що є неприпустимим, оскільки в протоколі чітко зазначено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, саме 02.06.2019 року.

З огляду на наведене, постанову судді необхідно скасувати та прийняти нову постанову, якою вирішити питання про правильну кваліфікацію дій ОСОБА_1 .

Згідно п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Пунктом 6 Розділу II Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року встановлено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Із аналізу наведених вимог законодавчих актів слід зробити висновок, що огляд на визначення перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані алкогольного сп`яніння має бути проведеним поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, виключно у присутності двох свідків, і тільки у разі відмови особи від проходження такого огляду або незгоди із результатами такого огляду, лікарем закладу охорони здоров`я.

Пунк 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі - Інструкція 2) передбачає, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за ознакою правопорушення - відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, повністю стверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні апеляційного суду доказами.

А саме протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №029771 від 02.06.2019 року, згідно якого ОСОБА_1 02.06.2019 року, близько 00 години 54 хвилин по вул. Промислова, 65 в смт. Капітанівка Новомиргородського району Кіровоградської області керував автомобілем «SKODA OCTAVIA TOUR» д/н НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння в присутності свідків відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України. Вказаний протокол складений в присутності двох свідків.

При цьому, суд апеляційної інстанції виходить з того, що, крім протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 029771 від 02.06.2019 року, вина ОСОБА_1 у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в присутності яких ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я. (а.с.4-5).

Більш того, вказані обставини підтверджуються відеозаписом з нагрудних відеокамер(відеореєстраторів) поліцейських, які здійснювали оформлення адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_1 , який було долучено до матеріалів справи.

На підставі наведених доказів слід дійти висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Також апеляційний суд вважає надуманими мотиви відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки останньому з боку працівників поліції була висловлена законна вимога, за невиконання саме якої законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, допитаний в апеляційній інстанції ОСОБА_1 пояснював, що 02.06.2019 року близько 01.00 год. він забрав із кафе свою дружину та друзів ОСОБА_6 і ОСОБА_7 По дорозі до дому їх автомобіль зупинили працівники поліції. У нього попросили документи та вийти з автомобіля. Зазначив, що в той час випив безалкогольного пива. Працівники поліції запитали у нього чи вживав він алкогольні напої, на що той відповів, що ні. Потім запитали чи буде він проходити медичний огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою драгера. Він відмовився, і сказав, що поїде на своєму автомобілі до закладу охорони здоров`я, пройде огляд перед роботою та передасть всі документи працівникам поліції. На що працівники поліції заперечили проти того щоб він сам їхав на своєму авто та запропонували поїхати на їх службовому автомобілі, однак він також відмовився, оскільки йому потрібно б було йти додому пішки, а це майже 12 кілометрів. Чи роз`яснювали працівники поліції його права, він не пам`ятає. Зйомку на відеокамеру працівники поліції почали не відразу, а десь через 20 хвилин, після того як зупинили його автомобіль. Штраф сплатила жінка, він не знав. Свідків, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, він не знає, звідки вони не знає, їх привезли працівники поліції. Вказав, що має тимчасовий талон на керування транспортними засобами, виданий замість посвідчення водія, яке вилучили.

Крім того, свідок ОСОБА_8 суду апеляційної інстанції пояснила, що ОСОБА_1 є її чоловіком. 02.06.2019 року вона з друзями - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відпочивали у кафе. Близько 01.00 год. вона подзвонила чоловікові та попросила, щоб він їх забрав із кафе. По дорозі до дому їх автомобіль зупинили працівники поліції. Чоловіка попросили документи та вийти з автомобіля, вони сиділи в авто, були відкриті вікна, тому з машини було чути запах алкоголю, оскільки вона з друзями вживали пиво. ОСОБА_1 випив безалкогольного пива. Працівники поліції запитали у ОСОБА_1 чи вживав він алкогольні напої, на що той відповів, що ні. Потім запитали чи буде він проходити медичний огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою драгера. Чоловік відмовився, і сказав, що поїде на своєму автомобілі до закладу охорони здоров`я, пройде огляд перед роботою та передасть всі документи працівникам поліції. На що працівники поліції заперечили проти того щоб ОСОБА_1 їхав на своєму авто та запропонували поїхати на їх службовому автомобілі, однак потім ОСОБА_1 потрібно б було йти додому пішки, а це майже 12 кілометрів, тому він також відмовився. Чи роз`яснювали працівники поліції ОСОБА_1 його права, вона не чула. Зйомку на відеокамеру працівники поліції почали не відразу, а десь через 20 хвилин, після того як їх зупинили. Штраф сплатила сама, чоловік не знав, тому що він був дуже засмучений. Свідків, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, вона не знає, звідки вони не знає, їх привезли працівники поліції.

З пояснень свідка ОСОБА_6 у судовому засіданні суду апеляційної інстанції вбачається, що 02.06.2019 року вона разом з чоловіком ОСОБА_7 та подругою ОСОБА_8 відпочивали у кафе, вживали пиво. Потім близько 01.00 год. подзвонили ОСОБА_1 , щоб він їх забрав із кафе. Коли їхали додому, то їх автомобіль зупинили працівники поліції. Коли працівники поліції підійшли до автомобіля, то сказали ОСОБА_1 , що від нього чути запах алкоголю, хоча він випив одну бутилку безалкогольного пива. Хвилин через 20 почали відеозйомку. Потім привезли свідків з бару. Про що вони говорили зі свідками, вона не чула. Чула лише як працівники поліції пропонували ОСОБА_1 продути драгер, але він відмовився. Тоді йому запропонували проїхати до закладу охорони здоров`я, він погодився, однак на своєму автомобілі. Проте працівники поліції сказали, що потрібно їхати на їх службовому автомобілі, а назад додому він буде добиратися сам. Але йому потрібно було через 2 години їхати на роботу, тому він відмовився. Потім склали адміністративний протокол. Чому ОСОБА_1 не продув драгер на місці зупинки, вона не знає. Чи запитували працівники поліції при свідках у ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, вона не чула.

Свідок ОСОБА_7 суду апеляційної інстанції пояснив, що 02.06.2019 року він разом з дружиною ОСОБА_6 та подругою ОСОБА_8 відпочивали у кафе, вживали пиво. Потім близько 01.00 год. подзвонили ОСОБА_1 , щоб він їх забрав із кафе. Коли їхали додому, то їх автомобіль зупинили працівники поліції. ОСОБА_1 через вікно надав їм документи, тоді вони сказали, що з автомобіля чути запах алкоголю. Його було чути, оскільки вони вживали пиво, крім ОСОБА_1 Потім ОСОБА_1 вийшов з автомобіля. Він також вийшов. При ньому працівники поліції ОСОБА_1 його права не роз`яснювали. Йому сказали, що від нього чути запах алкоголю і запропонували продути драгер, але він відмовився, однак в лікарні пройти огляд він не відмовлявся. Він лише відмовився їхати у лікарню на автомобілі працівників поліції, оскільки йому через 2 години було потрібно їхати на роботу, а з лікарні необхідно б було добиратися додому самому. Коли ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у лікарні, працівники поліції відео зйомку не вели. Свідків, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення він не знає, їх привезли із бару, де вони відпочивали, через 15 хвилин, як зупинили їх автомобіль. Про що говорили вони зі свідками він не чув. При свідках він не чув, щоб ОСОБА_1 відмовлявся від проходження медичного огляду.

Таким чином, допитані при апеляційному розгляді за клопотанням захисника свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснили, що вони не були безпосередніми очевидцями розмови між працівниками поліції та водієм ОСОБА_1 , отже їхні свідчення жодними чином не підтверджують вимоги апеляційної скарги.

Не містять матеріали справи і доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції або свідків було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції ОСОБА_1 та його захисником не надано.

Апеляційні доводи в частині того, що причинами відмови від проходження медогляду на стан сп`яніння стали протиправні дії працівників поліції, спростовуються відеозаписом даної події, відповідно до якого працівники поліції вели себе толерантно, закликали до виконання їхніх законних вимог, неодноразово пояснили водієві причини зупинки, вказали на можливі наслідки його відмови від проходження огляду.

Доводи ОСОБА_1 про відсутність в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що на його думку є підставою для скасування постанови місцевого суду, є безпідставними, оскільки відповідно до вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», на яку посилається апелянт, таке направлення до медичної установи оформляється лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським. В даному випадку ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в найближчому закладі охорони здоров`я, у зв`язку з чим працівниками поліції вказане направлення не складалося, оскільки це не передбачено вказаною інструкцією.

Відповідно, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для визнання необ`єктивними доказів, якими підтверджено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта про не вилучення у нього посвідчення водія та не відсторонення його від керування при складанні протоколу жодним чином не свідчать про відсутність в його діях складу правопорушення.

Посилання ОСОБА_1 на те, що порушено його право на захист, оскільки під час складання адміністративних матеріалів йому не роз`яснили його права, є безпідставними, оскільки згідно даних відеозапису працівники поліції роз`яснювали йому його права та обов`язки та вказане спростовується відповідною позначкою у протоколі. Крім того, під час розгляду справи в апеляційному суді ОСОБА_1 мав захисника, а тому апеляційний суд вважає, що право апелянта на захист не порушено.

Також, під час апеляційного розгляду справи, обставини, на які посилається апелянт, не спростовують доведеності його провини.

Апеляційний суд надав ОСОБА_1 можливість реалізувати права передбачені ст. 268 КУпАП, допитав свідка, дослідив всі документи, відеозапис, однак вказане не спростувало того, що останній вчинив інкриміноване йому адміністративне правопорушення.

Всі інші твердження ОСОБА_1 , з приводу процесуальних порушень під час складання стосовно нього адміністративного протоколу є безпідставними, не спростовують його винуватості.

Будучи належно повідомлений про судове засідання, призначене на 14.30 год. 02.09.2019 року ОСОБА_1 не з`явився та не подав клопотання про відкладення розгляду справи, що свідчить про намагання уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

До того ж, розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 в апеляційному суді проводився декілька разів та за участі захисника, під час якого сам ОСОБА_1 надавав пояснення, допитані за клопотанням захисника, свідки та дослідженні матеріали адміністративної справи.

З огляду на вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає необхідним за наслідками розгляду апеляційної скарги скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо нього містять в собі достатньо фактичних даних, які дозволяють зробити висновок про доведеність його вини у скоєнні вказаного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 21 червня 2019 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у видіштрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір розмірі 352 грн. 40 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)

Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду І.С. Олексієнко