Справа № 308/7520/18
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
30.07.2019 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Мишинчук Н.С., з участю захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності адвоката Кич А.М., представника Закарпатської митниці ДФС Зубенка І., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 серпня 2018 року.
Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил, що складає 17 525,00 грн., з конфіскацією безпосередніх предметів порушення митних правил: причіп для перевезення човнів одноосний невідомої марки та моделі, шасі № НОМЕР_1 , сірого кольору, рік випуску невідомий, з реєстраційним номерним знаком України НОМЕР_2 .
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.
Як підставу для переміщення причепа марки ПГ, модель 02-Б, реєстраційний номерний знак України « НОМЕР_2 », шасі № НОМЕР_4 на митну територію України, ОСОБА_1 до митного контролю Закарпатській митниці ДФС подав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 16.12.2016.
Під час здійснення митного контролю та проведеною ідентифікацією номерного позначення шасі наявного на причепі з номерним позначенням шасі причепа зазначеного у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 16.12.2016. виявлена невідповідність, а саме в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 16.12.2016 зазначений номер шасі НОМЕР_4 , фактично на причепі наявне номерне позначення шасі НОМЕР_1 . Крім того встановлена невідповідність марки, моделі та кольору причепа, вказаних у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 16.12.2016, фактично переміщуваному причепу.
Таким чином, ОСОБА_1 перемістив через митний кордон України причіп для перевезення човнів, з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів, як підставу для переміщення транспортного засобу, документа - свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 16.12.2016, що містить неправдиві дані щодо номерного позначення шасі, марки, моделі, кольору причепа та який виданий на інший причіп.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Ужгородського міськрайонного суду від 29 серпня 2018 року скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Зазначає, що його не було повідомлено про розгляд справи, що суд порушив вимоги ст. 277-2 КУпАП, чим позбавив його можливості захистити свої законні права та інтереси у суді. Крім того, при розгляді справи не було з`ясовано всіх обставин та вважає, що суд без його участі, формально дослідив фактичні обставини та докази, тому постанова не грунтується на положеннях ст. 280 КУпАП. Зокрема, не було належним чином досліджено висновок експерта про вартість причепа, який складений тим же органом, що його й вилучав, та вважає завищеною вартість причіпа, також не враховано його пояснення та відомості про нього при вирішенні питання накладення стягнення. В сукупності вважає постанову суду необгрунтованою.
Заслухавши в судовому засіданні пояснення захисника Кича А.М. про підтримання апеляційної скарги, думку представника митного органу, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. Суд першої інстанції з повнотою дослідив докази у справі, відповідно до положень ст. 245, ст.280 КУпАП встановив фактичні обставини, наявність чи відсутність складу правопорушення, обгрунтовуючи висновки прийнятого рішення.
Апеляційний суд вважає постанову суду законною, обгрунтованою, вмотивованою.
Доводи апелянта про порушення судом ст. 268 КУпАП, не заслуговують на увагу, оскільки згідно матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 про час і місце судового засідання був повідомлений, про що міститься розписка останнього ( а.с. 35), що давало суду право розглянути справу без нього. Таким чином, апеляційний суд не вважає, що суд допустив порушення норм процесуального права. Також апеляційний суд вважає необгрунтованими доводи про відсутність складу правопорушення . Матеріалами справи доведено, що і не заперечив ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях, він ввіз на територію України причіп з човном, подав документи на транспортні засоби, та було виявлено невідповідність транспортного засобу - причіпа зазначеному у свідоцтві про реєстрацію. Так, з письмових пояснень ОСОБА_1 , які він дав безпосередньо під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ( а.с.7-8), вбачається, що його кум попросив завезти із-за кордону на Україну човен, на що він погодився. Кум надав йому усі документи, човен був завантажений на причіп, з номерним знаком України. Він тільки причепив до свого автомобіля та перевіз його на митний пост "Тиса". Ч.1 ст. 483 МК України передбачено відповідальність за: переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України. Отже, водій мав переконатися у тому, що перевозить саме той причіп, який зазначений у документах.
Таким чином, апеляційний суд розцінює, що в діях ОСОБА_1 наявна необережна форма вини, проте, така не виключає адміністративної відповідальності. Відповідно до ст.11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.
Інших доказів в суді апеляційної інстанції, ніж тих, що були перевірені та встановлені під час розгляду судом першої інстанції, не здобуто.
Виходячи із принципу диспозитивності, що апелянт є вільним у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених законом, в тому числі у поданні доказів, належних та допустимих доказів, на які він зіслався в апеляційній скарзі у підтвердження доводів незаконності та необгрунтованості постанови суду ( доказів відсутності вини, невірної оцінки вартості причіпа, відомостей про особу ), апелянт, як і захисник, не надав, апеляційний суд приходить до висновку про необгрунтованість апеляційної скарги.
Підстав для зміни чи скасування оскаржуваної постанови апеляційним судом не встановлено.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 серпня 2018 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягненняза ч. 1 ст. 483 МК України - залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: