ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/748/19 Справа № 206/2168/19 Суддя у 1-й інстанції - Грицаюк Н. М. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 травня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КупАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 20400 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки та стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 384 гривні 20 копійок, -

за участю:

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника Тихонського В.Г.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 травня 2019 року 05 квітня 2019 року приблизно о 14.31 год. в м. Дніпрі по вул. 20-річчя Перемоги, 2 ОСОБА_1 керував т/з AUDI80, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, млява мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, повторно протягом року, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати та закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обгрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначає, що його не було повідомлено про дату та час розгляду справи та копію оскаржуваної поставнови ним отримано лише 04 червня 2019 року.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом було порушено право на захист, оскільки він фактично взяв на себе функцію обвинувачення. Зазначає, що його було зупинено безпідставно, при цьому працівники поліції одразу без будь-яких законних підстав почали огляд його автомобіля, після чого у зв`язку з поганим самопочуттям апелянта ним було викликано швидку допомогу, яка відвезла його до лікарні, де він знаходився на стаціонарному лікуванні. Також вказує, що не відмовлявся від проходження медогляду та не бачив ніяких понятих під час спілкування з працівниками поліції. Зазначає, що судом в порушення норм КУпАП розглянуто справу за його відсутності. Вказує, що судом не в повній мірі було досліджено докази та перевірено обставини справи. Зазначає, що висновки суду є надуманими та незаконними.

Вирішуючи клопотання апелянта про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне його задовольнити, оскільки доводи останнього про те, що він отримав копію постанови 04 червня 2019 року підтверджуються матеріалами справи, а отже є підстави для висновку, що строк апеляційного оскарження пропущений не був.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП настає зокрема у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху, вчиненої повторно протягом року.

Вказані положення кореспондують положенням п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно яким водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В той же час, як зазначено у п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського, відповідно до якого ОСОБА_1 було зупинено згідно Закону України Про Національну поліцію, після чого було встановлено, що останній позбавлений права керування постановою суду, складено відповідний протокол та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній відмовився у присутності двох свідків та почав вести себе агресивно, повідомляв, що в нього цукровий діабет, після чого йому раптово стало погано, йому було викликано швидку допомогу; письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були залученні в якості свідків, відповідно до яких саме ОСОБА_1 в їх присутності неодноразово відмовився від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я для встановлення стану наркотичного сп`яніння, а також постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2019 року, відповідно до якої останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КупАП.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху, на вимогу працівників поліції, які виявили у нього ознаки наркотичного сп`яніння, визначені Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що і стало підставою вимоги пройти відповідний огляд на місці за допомогою спеціального технічного засобу або в медичному закладі охорони здоров`я.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів і викладених обставин в поясненнях ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були залученні в якості свідків, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Доводи ОСОБА_1 стосовно недостовірності наявних в матеріалах провадження пояснень свідків апеляційний суд вважає необгрунтованими, оскільки дослідженням матеріалів справи встановлено, що дані, зазначені у поясненнях понятих, складені у відповідній формі, та з їх змісту чітко і зрозуміло вбачаються всі фактичні обставини події, які узгоджуються з відомостями у протоколі наявним в матеріалах провадження.

Що стосується доводів ОСОБА_1 стосовно того, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, то слід зазначити, що під час складання протоколу ОСОБА_1 жодних пояснень не надав та жодних зауважень до протоколу не мав, а його свідчення спростовуються письмовими показаннями свідків, рапортом поліцейського та іншими наявними у матеріалах доказами.

Що стосується посилань ОСОБА_1 на те, що його під час оформлення матеріалів про порушення ним Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КупАП, у нього піднявся артеріальний тиск, після чого він піднявся до своєї квартити у супроводі двох співробітників поліції, звідки його забрала швидка допомога у зв`язку з його поганим самопочуттям і у лікарні не було виявлено ознак будь-якого сп`яніння хоча і мають місце, проте не є підставою для скасування оскаржуваної постанови, оскільки ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності не за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, вчиненого повторно протягом року, а за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху, вчиненого повторно протягом року.

При цьому на запит апеляційного суду до КЗ Дніпровська міська лікарня (№ 12) ДОР, куди був доставлений автомобілем екстреної медичної допомоги ОСОБА_1 , про надання копій актів огляду останнього, на підставі яких черговим лікарем приймального відділення було зроблено висновок про відсутність у ОСОБА_1 ознак будь-якого сп`яніння, надійшла відповідь, що на момент огляду ознак будь-якого сп`яніння у хворого не виявлено.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про те, що його не було повідомлено про дату та час розгляду справи, а повідомлено іншу особу, та справу розглянуто за його відсутності, слід зазначити, що з матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції дійсно було розглянуто справу за його відсутності, проте направлялася судова повістка за адресою: АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_4 , а не на ім`я ОСОБА_1 , проте оскільки адреса проживання, а також прізвище та по-батькові ОСОБА_1 вказані вірно, суд апеляційної інстанції розцінює це як технічну описку під час формування та направлення повістки ОСОБА_1 та вказані обставини не тягнуть за собою зміни чи скасування постанови суду першої інстанції.

Апеляційним судом не встановлено порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735, допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги апелянта є неприйнятними.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 травня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот