Справа № 462/1285/19 Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю.Л.
Провадження № 33/811/651/19 Доповідач: Михалюк В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі :

Головуючого судді Михалюка В.О.,

з участю особи, що притягалась до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

потерпілої ОСОБА_2 ,

представника потерпілої адвоката Федькович Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_2 на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 27 травня 2019 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Залізничного районного суду м. Львова від 27 травня 2019 рокупровадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1

закрито в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення.

При цьому з постанови судді вбачається, що 11 лютого 2019 року відносно гр. ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ГП № 323849, з якого вбачається, що 20.01.2018 року близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_1 на вул. Повітряній АДРЕСА_2 . Львові біля Третьої міської поліклініки вчинив протиправні дії відносно сина гр. ОСОБА_2 , а саме: кричав, залякував його, з`ясовував сімейні стосунки з гр. ОСОБА_2 у присутності дитини, чим злякав дитину та вчинив на нього психологічний тиск, чим скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На постанову судді першої інстанції потерпіла ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що постанова незаконна та необґрунтована, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, не відповідає приписам КУпАП і Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а тому підлягає скасуванню. Зазначає, що суд першої інстанції під час розгляду справи не з`ясував всі обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, що підлягають доказуванню при розгляді справи про адміністративні правопорушення, зокрема щодо винуватості особи, а тому це призвело до постановлення незаконного рішення суду і порушення її прав. Вважає, що ОСОБА_1 винен у скоєнні вищезгаданого правопорушення, що підтверджується доказами, що маються в матеріалах справи.

Просить постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 27 травня 2019 року скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення потерпілої ОСОБА_2 та її представника адвоката Федькович Г.В., які просили задоволити апеляційну скаргу, виступ ОСОБА_1 , який просив постанову суду першої інстанції залишити без змін, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Однак, суд першої інстанції при підготовці до розгляді та розгляді даної справи не в повній мірі дотримався даних вимог закону.

Так, за змістом ст. 278 КУпАП при підготовці до розгляду справи суддя повинен перевірити правильність складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Зокрема, у протоколі зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

У протоколі ж серії ГП № 323849 від 11 лютого 2019 року про адміністративне правопорушення, складеному ДОП Залізничного ВППП капітаном поліції Кулагіним Р.Г. зазначено, що ОСОБА_1 на АДРЕСА_3 біля Третьої міської поліклініки вчинив протиправні дії відносно сина гр. ОСОБА_3 , а саме: кричав, залякував його, з`ясовував сімейні стосунки з гр. ОСОБА_3 у присутності дитини, чим злякав дитину та вчинив на нього психологічний тиск.

Разом з тим протокол про адміністративне правопорушення за своїм змістом не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

Так, відповідальність за ст. 173-2 КУпАП настає за вчинення насильства в сім`ї, тобто за умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Однак у вищевказаному протоколі не зазначено чи могла бути та чи була завдана якась шкода ОСОБА_3 внаслідок скоєння ОСОБА_1 вищезазначених дій, що є невід`ємною частиною даного правопорушення.

А тому, на переконання апеляційного суду, згаданий протокол про адміністративне правопорушення підлягав поверненню органу, який його склав, для належного оформлення.

Разом з тим, відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу. Відповідно ж до ст. 38 КУпАП стягнення у справі про адміністративне правопорушення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

А як вбачається з матеріалів справи вказане вище правопорушення було виявлено 27 травня 2018 року, тобто на момент розгляду справи, як в суді першої інстанції так і в апеляційному суді пройшло більше як три місяці, а тому суддя, приймаючи рішення по справі, прийшов до вірного висновку, що провадження стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з закінченням строків, передбачених ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Що ж стосується доводів апелянта щодо визнання вини особи у скоєнні того чи іншого правопорушення в резолютивній частині постанови, то аналіз діючого законодавства України, в тому числі і про відповідальність за скоєння адміністративних правопорушень, дає підстави вважати, що при звільненні від відповідальності та закритті тої чи іншої справи, в тому числі і про адміністративні правопорушення, особа не визнається винною у скоєнні того чи іншого діяння.

А тому, на переконання апеляційного суду, твердження апелянта про обов`язковість визнання вини особи у скоєнні правопорушення у резолютивній частині рішення при даних обставинах справи є безпідставним.

При цьому, як встановлено апеляційним судом, вищезазначений протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону.

У зв`язку з наведеним апеляційний суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_3 в задоволенні її апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 27 травня 2019 року щодо ОСОБА_1 , - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий : В.Михалюк