Справа № 300/21/19
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
13.09.2019 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 ,
в с т а н о в и в :
постановою судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 06 лютого 2019 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , гр. України, українець, підприємець, депутат Воловецької районної ради Закарпатської області, не судимий,
визнаний винним у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП адміністративного корупційного правопорушення і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Постановлено стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн..
Згідно постанови, ОСОБА_1 , будучи депутатом Воловецької районної ради з 2015 року по теперішній час, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, як суб`єкт декларування, що виконує функції місцевого самоврядування та є суб`єктом відповідальності за корупційне правопорушення згідно з підпунктом «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про запобігання корупції", у порушення вимог передбачених ч. 1 ст. 45 вказаного Закону, пункту 2 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 2 "Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування", несвоєчасно без поважних причин, тобто після встановленого періоду щорічного декларування (до 01.04.2018), а саме, 13.04.2018 опублікував на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію за 2017 рік суб`єкта декларування, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП адміністративне корупційне правопорушення.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді є незаконною. Посилається на те, що в його діях відсутній умисел на вчинення адміністративного правопорушення, оскільки пропуск терміну подачі електронної декларації за 2017 рік стався з поважних причин, а саме, у зв`язку з технічними проблемами в роботі сайту НАЗК та необхідністю зміни електронної поштової скриньки та цифрового підпису. Стверджує, що вжив всіх необхідних та можливих із його боку заходів для своєчасної подачі електронної декларації, а порушення терміну подачі декларації сталося з технічних причин, які не залежали від його волі та бажання, і які самостійно, не отримавши сторонньої допомоги від служби підтримки ЄДРД, не зміг усунути. Разом із тим, зазначає, що не являється державним службовцем або працівником органу місцевого самоврядування, обов`язки депутата районної ради виконує на громадських засадах, по роду своєї основної діяльності йому не доводиться працювати з державними реєстрами чи електронними базами даних, а тому, попередніх навиків роботи з такими в нього практично не було і, при цьому, проживає в гірському селі, де отримати кваліфіковану допомогу при вирішенні виниклих у нього технічних проблем із подачею декларації не було від кого. Крім того, посилається на те, що апарат Воловецької районної ради заздалегідь попередив його про необхідність подати електронну декларацію до 01.04.2018, однак, він не був попереджений про закінчення терміну дії електронного цифрового підпису та труднощі з поданням декларації, які можуть виникнути через зміну підпису та електронної поштової скриньки, навчань чи інструктажів щодо способів вирішення можливих технічних проблем із ним не проводилось і про те, що вирішення вказаних проблем в умовах перенавантаження сайту ЄДРД потребуватиме певного часу не знав. Зазначає, що висновок суду про те, що проблеми з виготовленням та підтвердженням зміни електронного цифрового підпису, які мали місце в березні 2018 року та на які він ( ОСОБА_1 ) посилається як на поважну причину несвоєчасного подання декларації, не виправдовують його бездіяльності протягом іншого періоду, який відповідно до закону тривав три місяці, - є абсурдним, оскільки наданий законом час він використовував для збору відомостей, необхідних для заповнення декларації, і зібравши всі необхідні дані, 15.03.2018, тобто в межах встановленого терміну, здійснив першу спробу заповнення та подачі декларації, а після виготовлення нового електронного цифрового підпису та нової електронної поштової скриньки, 26.03.2018 здійснив повторну спробу подачі декларації, і в подальшому, практично щоденно, в межах наданого законом терміну, здійснював неодноразові спроби подачі електронної декларації, які з технічних проблем, виявились марними. Стверджує, що, отримавши інформацію від Воловецької районної ради про невчасне подання ним декларації, НАЗК не склало щодо нього протокол про адміністративне правопорушення, а також не направило на його адресу будь-яких листів із попередженням, що на його думку свідчить про те, що, дослідивши вищезазначені ним обставини, посадові особи НАЗК прийшли до висновку, що несвоєчасне подання ним декларації сталося з поважних причин і в його діях відсутні ознаки передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП адміністративного правопорушення. Разом із тим, посилається на те, що датою виявлення факту несвоєчасного подання ним декларації є дата направлення Воловецькою районною радою на адресу НАЗК листа № 101 від 10.04.2018, яким вказаний орган, що наділений повноваженнями на здійснення контролю та складання протоколів про адміністративне правопорушення за несвоєчасне подання декларації, був інформований про факт несвоєчасного подання ним декларації, що у свою чергу свідчить про те, що на момент розгляду судом першої інстанції справи сплив передбачений ч. 3 ст. 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення. Просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Обставини, за яких ОСОБА_1 скоїв передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП адміністративне корупційне правопорушення, у постанові судді місцевого суду зазначені правильно, кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відповідає зібраним у справі, дослідженим суддею місцевого суду, наведеним у постанові й перевіреним в апеляційному суді доказам.
Так, протоколом про адміністративне правопорушення № 22 від 10.01.2019 підтверджено, що ОСОБА_1 , будучи депутатом Воловецької районної ради з 2015 року по теперішній час, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, як суб`єкт декларування, що виконує функції місцевого самоврядування та є суб`єктом відповідальності за корупційне правопорушення згідно з підпунктом «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про запобігання корупції", у порушення вимог передбачених ч. 1 ст. 45 вказаного Закону, пункту 2 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 2 "Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування", несвоєчасно без поважних причин, тобто після встановленого періоду щорічного декларування (до 01.04.2018), а саме, 13.04.2018 опублікував на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію за 2017 рік суб`єкта декларування, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (а. с. 1-6 ).
Факт того, що ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, та зобов`язаний подавати електронні декларації підтверджується копіями постанови Воловецької районної виборчої комісії Закарпатської області від 25.10.2015 № 11 «Про підсумки голосування з виборів депутатів Воловецької районної ради у багатомандатному виборчому окрузі № 12», присяги депутата районної ради VII скликання та повідомлення голови Воловецької районної ради ОСОБА_2 про нагадування щодо подання електронної декларації до 01.04.2018, з якими ОСОБА_1 ознайомлений (а. с. 18-23). Вказані факти також не заперечуються й ОСОБА_1 ..
З письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він обізнаний про необхідність подання електронної декларації та особисто виготовляв електронний цифровий підпис, однак не подав електронну декларацію за 2017 рік у встановлений законом строк через те, що змінював електронну поштову скриньку і йому не приходило підтвердження з НАЗК про зміну електронного цифрового підпису (а. с. 16-17).
Факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 електронної декларації підтверджується й повідомленням голови Воловецької районної ради ОСОБА_3 І. В ОСОБА_4 від 10.04.2018 № 101 (а. с. 24) та скріншотом з Єдиного державного реєстру декларації, з якого вбачається що електронна декларації подана ОСОБА_1 13.04.2018 о 08 год. 46 хв. (а. с. 27).
Під час розгляду справи апеляційним судом ОСОБА_1 дав аналогічні за змістом пояснення, не вказуючи на інші обставини, які не дозволили йому своєчасно подати електронну декларацію, і які в силу певних обставин, можна було б визнати як поважні причини несвоєчасного подання декларації.
Вищенаведені докази в їх сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП адміністративного правопорушення несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що оперуповноважений міжрайонного відділу № 2 (м. Хуст) Управління захисту економіки в Закарпатській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України Росоха О.В. був упереджений при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу, що в нього були підстави для обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення чи фальсифікації протоколу, і що він зацікавлений у результатах розгляду справи, на такі дані не вказується як в апеляційній скарзі, так і не вказувала сторона захисту, відповідно, під час розгляду справи місцевим та апеляційним судами, у зв`язку із чим, апеляційний суд приходить до висновку, що оперуповноважений ОСОБА_5 при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.
З урахуванням наведеного вище, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що в його діях відсутній умисел на вчинення адміністративного правопорушення, оскільки пропуск терміну подачі електронної декларації за 2017 рік стався з поважних причин, а саме, у зв`язку з технічними проблемами в роботі сайту НАЗК та необхідністю зміни електронної поштової скриньки та цифрового підпису, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не свідчать про відсутність у його діях складу передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП адміністративного правопорушення, суб`єктивною стороною якого є як умисел, так і необережність.
Із вищевказаних підстав, як такі, що не спростовують факту несвоєчасного подання ОСОБА_1 щорічної електронної декларації та, відповідно й на висновки суду про наявність у його діях складу передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП адміністративного правопорушення, апеляційний суд не приймає до уваги й доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що: він вжив усіх необхідних та можливих із його боку заходів для своєчасної подачі електронної декларації, а порушення терміну подачі декларації сталося з технічних причин, які не залежали від його волі та бажання, і які самостійно, не отримавши сторонньої допомоги від служби підтримки ЄДРД, не зміг усунути; не є державним службовцем або працівником органу місцевого самоврядування, обов`язки депутата районної ради виконує на громадських засадах, по роду своєї основної діяльності йому не доводиться працювати з державними реєстрами чи електронними базами даних, а тому, попередніх навиків роботи з такими в нього практично не було, і при цьому, проживає в гірському селі, де отримати кваліфіковану допомогу при вирішенні виниклих у нього технічних проблем з подачею декларації не було від кого; апарат Воловецької районної ради заздалегідь попередив його про необхідність подати електронну декларацію до 01.04.2018, однак, він не був попереджений про закінчення терміну дії електронного цифрового підпису та труднощі з поданням декларації, які можуть виникнути через зміну підпису та електронної поштової скриньки, навчань чи інструктажів щодо способів вирішення можливих технічних проблем з ним не проводилось і про те, що вирішення вказаних проблем в умовах перенавантаження сайту ЄДРД потребуватиме певного часу він не знав.
Разом із тим, доводи апеляційної скарги про те, що висновок суду про те, що проблеми з виготовленням та підтвердженням зміни електронного цифрового підпису, які мали місце в березні 2018 року та на які він ( ОСОБА_1 ) посилається як на поважну причину несвоєчасного подання декларації, не виправдовують його бездіяльності протягом іншого періоду, який відповідно до закону тривав три місяці, - є абсурдним, оскільки наданий законом час він використовував для збору відомостей, необхідних для заповнення декларації, і зібравши всі необхідні дані, 15.03.2018, тобто в межах встановленого терміну, здійснив першу спробу заповнення та подачі декларації, а після виготовлення нового електронного цифрового підпису та нової електронної поштової скриньки, 26.03.2018 здійснив повторну спробу подачі декларації, і в подальшому, практично щоденно, в межах наданого законом терміну, здійснював неодноразові спроби подачі електронної декларації, які з технічних проблем, виявились марними, - апеляційний суд відхиляє як такі, що жодним чином не впливають на вищезгаданий висновок судді. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує і наявні в матеріалах справи копію листа в. о. генерального директора ДП «Українські спеціальні системи» ОСОБА_6 про те, що з 01.01.2018 по 27.04.2018 збої в роботі Єдиного державного реєстру декларацій були зафіксовані лише 02.01.2018 приблизно о 09 год. та 15.03.2018 приблизно о 12 год., а в інший час портал Реєстру функціонував у штатному режимі. Тому, апеляційний суд вважає, що в ОСОБА_1 було достатньо часу як для збору відомостей, необхідних для заповнення декларації, так і для зміни електронного цифрового підпису та подання електронної декларації. Також апеляційний суд враховує і те, що ОСОБА_1 являється депутатом Воловецької районної ради з 2015 року й обов`язок на подання електронної декларації в нього виник не вперше.
Як такі, що не свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП адміністративного правопорушення, є надуманими та не узгоджуються з вимогами чинного законодавства, а також спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що, отримавши інформацію від Воловецької районної ради про невчасне подання ним декларації, НАЗК не склало щодо нього протокол про адміністративне правопорушення, а також не направило на його адресу будь-яких листів із попередженням, що на його думку свідчить про те, що, дослідивши вищезазначені ним обставини, посадові особи НАЗК прийшли до висновку, що несвоєчасне подання ним декларації сталося із поважних причин і в його діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Відхиляючи вказані доводи апеляційний суд також враховує і те, що статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» органи поліції віднесено до спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції, а відповідно до статті 255 КУпАП органи внутрішніх справ (Національної поліції) уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією; що апеляційним судом не встановлено порушення порядку збирання доказів у підтвердження вини ОСОБА_1 ..
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що на момент розгляду судом першої інстанції справи сплив передбачений ч. 3 ст. 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення, а також посилання на те, що датою виявлення факту несвоєчасного подання ним декларації є дата направлення Воловецькою районною радою на адресу НАЗК листа № 101 від 10.04.2018, яким вказаний орган, що наділений повноваженнями на здійснення контролю та складання протоколів про адміністративне правопорушення за несвоєчасне подання декларації, був інформований про факт несвоєчасного подання ним декларації, - апеляційний суд відхиляє як такі не ґрунтуються на вимогах КУпАП та матеріалах справи. При оцінці вказаних доводів та прийнятті судового рішення апеляційний суд враховує, що датою вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є 01.04.2018 граничний термін, до якого необхідно було подати електронну декларацію, датою його виявлення органом Національної поліції є 10.01.2019 момент складання протоколу та його вручення ОСОБА_1 , а оскаржувана постанова винесена 06.02.2019, що свідчить про те, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням на нього адміністративного стягнення відповідно до вимог ч. 3 ст. 38 КУпАП, тобто в межах трьохмісячного строку з моменту виявлення правопорушення й не пізніше двох років із моменту його вчинення.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суддя місцевого суду врахував обставини справи, ступінь вини ОСОБА_1 та дані про його особу, і прийшов до висновку про доцільність накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., що, на думку апеляційного суду, відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника (який вину не визнає та не каяється у вчиненому), є справедливим і таким, що відповідає передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.
Тому, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови задоволенню не підлягають, оскільки не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи апеляційним судом, у зв`язку із чим, постанова судді місцевого суду як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни.
При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення апеляційний суд враховує положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази; положення ст. 294 КУпАП у частині перегляду справи апеляційним судом у межах апеляційної скарги; те, що стороною захисту не надано таких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, і будь-яких клопотань із цього приводу не заявлялось.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 06 лютого 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172 6 КУпАП залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя І. В. Стан