ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої судді Фаріонової О.М.

за участю секретаря Тимошенка О.С.

особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Канавцева В.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 серпня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Херсон, який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 у військовому званні старший матрос, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-20 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1190 грн.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у Центральному районі м. Миколаєва, діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, в порушення своїх статутних обов`язків, 02.08.2019 р. об 11 год. 00 хв., після прибуття з 241 загальновійськового полігону до розташування військової частини НОМЕР_1 , був направлений командиром розвідувально-десантної роти лейтенантом ОСОБА_2 для проходження огляду у лікаря - нарколога в м. Миколаєві у обласному наркологічному диспансері з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, від якого ОСОБА_1 відмовився.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-20 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що суддя не дослідив та не надав належної оцінки підставам направлення його на проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Вважає, що направлення його на огляд було здійснено з грубим порушенням законодавства.

Апелянт пояснює, що в період нібито вчинення ним адміністративного правопорушення, у нього були сильні головні болі та 29.07.2019 р. він звернувся до приватного невропатолога, який встановив діагноз: запалення потилочного нерву та рекомендував звернутися до шпиталю для проходження курсу лікування. Зазначив, що у зв`язку з тим, що у нього посилилася головна біль, він не міг працювати в денний час по прибиранню території полігону. У зв`язку з чим, у нього виник конфлікт зі старшиною ОСОБА_3 , який є його безпосереднім начальником на 241 загальновійськовому полігоні.

Вказує, що зазначений конфлікт переріс у бійку, в результаті якої ОСОБА_3 застосував до нього фізичну силу та наніс йому удар кулаком в голову, що спричинило ще сильніші головні болі. Після чого, 01.08.2019 р. приблизно 15:00 год. у цивільному одязі, без ніякого письмового направлення, старшина ОСОБА_3 та інший старшина посадили його в автобус Скадовськ-Херсон для подальшого переїзду до військової частини НОМЕР_1 в м. Миколаїв.

Апелянт пояснює, що по прибуттю до м. Херсона його стан значно погіршився, і він знову звернувся до лікарні, де повідомив про обставини отримання тілесних ушкоджень від старшини ОСОБА_3 . Лікарі, згідно відповідної Інструкції, про зазначені обставини повідомили Національну поліцію в Херсонській області. Зазначає, що в цей же день за вказаним фактом військовою службою правопорядку розпочалася службова перевірка та проінформовано керівництво військової частини НОМЕР_1 .

Апелянт вказує, що коли він їхав у розташування військової частини НОМЕР_1 , він достовірно знав, що за конфліктом, який стався на загальновійськовому полігоні між ним та старшиною ОСОБА_3 вже проводиться перевірка та йому потрібно буде надати пояснення за даним фактом командиру військової частини. Зазначає, що у такому разі, достовірно знаючи, що по прибуттю у військову частину буде проводитися службове розслідування, йому не було сенсу вживати наркотичні засоби, які він ніколи не вживав.
Пояснює, що 02.08.2019 р. він прибув до військової частини НОМЕР_1 в м. Миколаїв та надав керівництву медичні документи про стан свого здоров`я з Херсонської обласної лікарні та попросив направити його до шпиталю для проходження лікування. Однак, замість шпиталю, керівництвом військової частини, його відвезли до Миколаївського обласного наркологічного диспансеру, де запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння. При цьому, з направленням на зазначене обстеження його ніхто не ознайомлював. Тому він відмовився від проходження даного огляду, хвилюючись, що можуть бути підроблені висновки обстеження.

Апелянт звертає увагу на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення підставами для його направлення на медичне обстеження зазначено рапорти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Однак, зазначені рапорти ними були написані 05.08.2019 р., тобто вже після його направлення 02.08.2019 р. до наркологічного диспансеру.

Також вважає, що слід ставитися критично до показань свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , оскільки вони підпорядковуються командиру військової частини, працюють діловодами при штабі та при невиконанні вказівок командира, їх, замість служби у штабі, можуть направити у відрядження на загальновійськовий полігон.

Апелянт стверджує, що зазначені свідки надавали неправдиві показання. Вказує, що зазначене підтверджується аудіозаписом його розмови з керівництвом військової частини, де він просив направити його у шпиталь, оскільки він погано себе почуває. Однак, дані свідки зазначений факт у суді не підтвердили, що на думку апелянта, свідчить про неправдивість їх показань. Також додає, що даний аудіозапис, на його усне клопотання, суд відмовився прослуховувати.

ОСОБА_1 вважає посилання в протоколі про адміністративне правопорушення, як на доказ його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, на виписку із медичної карти амбулаторно хворого від 02.08.2019 р. №2000 про його відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння є безпідставними. Вважає, що дана виписка є неналежним доказом, оскільки підстав для направлення його на наркологічне обстеження не було. Також додає, що в наркодиспансері велася відеофіксація факту його доставлення на огляд та обстеження.

Зазначає, що його захисник клопотав перед судом про витребування з наркодиспансеру зазначеного відеозапису та про виклик для допиту у якості свідків лікарів наркодиспансеру, які візуально його оглядали. Проте, у задоволенні клопотання суддя йому відмовив, чим позбавив права надавати докази про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника Канавцева В.М. на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд встановив наступне.

Висновки судді щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-20 КУпАП встановлені правильно. Ці висновки ґрунтуються на доказах, досліджених під час розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Тому суддя, як на доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, обґрунтовано послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №282198 від 03.05.2019 р., згідно якому ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку в медичному закладі.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції та в апеляційному суді ОСОБА_1 заперечував проти обставин викладених у протоколі. Зазначив, що він прибув на територію військової частини із сильним головним болем, просив надання йому медичної допомоги, але замість направлення до шпиталю його відвезли до Миколаївського наркологічного диспансеру. Він побоювався, що результати клінічних аналізів будуть підроблені, тому за порадою адвоката відмовився від проходження медичного огляду.

Проте, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , які допитані судом, та пояснили, що 02.08.2019 р. до штабу військової частини прибув військовослужбовець ОСОБА_1 , який був одягнений в шорти та футболку (без форменого одягу), він не міг адекватно відповідати на поставлені запитання, поводився дивно, у нього були «скляні» очі.

В матеріалах справи також міститься акт службового розслідування згідно якого встановлено, що 02.08.2019 р. о 11 год. 00 хв. з`явився до пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 старший розвідник 1 розвідувального відділення 1 розвідувального десантного взводу розвідувально-десантної роти старший матрос ОСОБА_1 з НОМЕР_2 загальновійськового полігону, який розташований в Херсонській області с.Радянськ, без посвідчення про відрядження. ОСОБА_1 перебував у неадекватному стані.

Отримавши в санчастині військової частини НОМЕР_1 направлення №6665 від 02.08.2019 р. до наркологічного диспансеру, старший матрос ОСОБА_1 був направлений до лікаря - нарколога з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, але ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду.

Зазначене підтверджується випискою з медичної картки амбулаторного хворого №2000 Миколаївського обласного наркологічного диспансеру, виданої на ім`я ОСОБА_6 , згідно якої останній відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, посилаючись на відсутність фізіологічного бажання та хворобливий стан.

На запит апеляційного суду була надана копія направлення на огляд №6665 від 02.08.2019 р. до медичного закладу ОСОБА_6 для проведення огляду на стан сп`яніння. Тому не є слушними твердження апелянта про те, що не була складена спеціально затверджена форма направлення на проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння у медичному закладі та не було підстав для направлення проведення такого огляду.

Частиною 1 статті 172-20 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Судом встановлено, що старший матрос ОСОБА_6 після повернення 02.05.2019 р. з 241 загальновійськового полігону, який розташований в Херсонській області, до військової частини НОМЕР_1 , де він проходить військову службу, в неадекватному стані та з порушеннями правил щодо зовнішнього вигляду. Отримавши в санчастині військової частини НОМЕР_1 направлення №6665 від 02.08.2019 р. до Миколаївського обласного наркологічного диспансеру, був направлений до лікаря - нарколога для проходження огляду з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, від якого ОСОБА_1 відмовився. Отже, своїми неправомірними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-20 КУпАП, оскільки він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі.

Твердження апелянта про те, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння через те, що напередодні йому були спричинені тілесні ушкодження, і він побоювався можливої фальсифікації результатів медичного огляду, не є сприйнятливими, оскільки події, які відбувалися напередодні, наявність кримінального провадження щодо спричинення йому тілесних ушкоджень не спростовують факту його відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у медичному закладі за наявності на те підстав.

Стягнення ОСОБА_1 накладено судом в межах санкції ч. 1 ст. 172-20 КУпАП.

Прийняте суддею рішення є законним та обґрунтованим, а тому немає підстав для скасування постанови судді, про що просить апелянт.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 серпня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-20 КУпАП, -

залишити без змін.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Фаріонова