П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.2019 Справа №607/490/19

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбич В.Л., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління Укртрансбезпеки у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2

за ч.1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Управлінням Укртрансбезпеки у Тернопільській області направлено в суд матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 164 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення №0018157 від 02.01.2019 року, ОСОБА_1 02.01.2019 року об 11 год. 39 хв. в м. Тернополі по вул. Б. Хмельницького,16 займався діяльністю з перевезення пасажирів на таксі без одержання ліцензії на зайняття вказаним видом господарської діяльності та без реєстрації як суб»єкта господарювання, чим порушив вимоги п.24 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності».

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення не визнав. Вказав, що господарської діяльності, в тому числі систематичної, з перевезення пасажирів на таксі не здійснює, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що підтверджують подію та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, оскільки фотографія його автомобіля, долучена до матеріалів справи, жодним чином не підтверджує факт здійснення ним господарської діяльності з надання послуг з перевезення пасажирів на таксі. На момент складання акту працівниками транспортної безпеки даний автомобіль не експлуатувався, а будь-яких інших доказів провадження ним вказаного виду господарської діяльності та отримання прибутку до матеріалів справи не долучено.

Дослідивши адміністративні матеріали, вважаю, що провадження в справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 164 КУпАП передбачено відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об'єктивна сторона вищевказаного адміністративного правопорушення виражається у таких формах: 1) провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання; 2) провадження господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

У відповідності до п. 24 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності: перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом.

Відповідно до положень ст. 3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом.

Згідно із ч. 1 ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно розяснень, викладених у п.п.4,5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності», під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб'єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов'язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик. Під здійсненням без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, треба розуміти здійснення без ліцензії таких видів господарської діяльності фізичними особами, зареєстрованими як суб'єкти підприємництва, та юридичними особами.

Таким чином, обовязковою ознакою господарської діяльності є систематичність (не менш ніж три рази протягом одного календарного року).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення №0018157 від 02.01.2019 року складено за відсутності будь-яких фактичних даних, що підтверджують наявність у діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В матеріалах справи, крім протоколу про адміністративне правопорушення №0018157 від 02.01.2019 року та фотокопії припаркованого на узбіччі дороги автомобіля НОМЕР_1 відсутні будь-які докази, що підтверджують факт зайняття ОСОБА_1 господарською діяльністю з перевезення пасажирів, отримання ним доходу від такої діяльності та його вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення.

Будь-яких належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 систематично здійснює господарську діяльність з перевезення пасажирів на таксі, що є однією з основних ознак господарської діяльності, яка потребує одержання ліцензії на провадження даного виду господарської діяльності, а також пояснень осіб, які користувались послугами з перевезення, за які ОСОБА_1 отримував кошти, як і інших доказів на підтвердження вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не додано.

Окрім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується провадження господарської діяльності, а саме - надання послуг з перевезення пасажирів, без одержання ліцензії на провадження даного виду господарської діяльності, однак, враховуючи розяснення, викладені у п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності», субєктом адміністративного правопорушення у цій частині є фізичні особи-підприємці та юридичні особи.

Разом з цим, з наявного у матеріалах справи ОСОБА_2 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вбачається, що ОСОБА_1 31.01.1997 року в установленому законом порядку був зареєстрований як суб»єкт підприємницької діяльності, однак 18.01.2017 року знятий з обліку, а відтак на момент вчинення інкримінованого правопорушення він не є субєктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП в частині провадження господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Також, всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, згідно якої у протоколі зазначаються, в тому числі, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, у протоколі про адміністративне правопорушення серії №0018157 від 02.01.2019 року не конкретизовано суті адміністративного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 зокрема, не зазначено кому він надавав послуги з перевезення пасажирів на таксі.

У відповідності до вимог ст. 62 Конституції України ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно положень ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні докази, що підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, у звязку з чим провадження в даній справі слід закрити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.7, 9, 164, 247, 251, 254, 256, 268, 280, 283,284Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити, в звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

Головуючий суддяОСОБА_2