№ 415/9221/18
№ 3/415/161/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2019 року м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Березін А.Г., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Головного управління ДФС у Луганській області Державної фіскальної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не працюючої, не являється особою з інвалідністю, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешкаючої за адресою: Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Севастопольська, 6/4,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 155-1 ч.1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

В протоколі №128 від 05.11.2018 року, зазначено, що 05.11.2018 року о 15 годині 05 хвилин, ОСОБА_1, у кіоску який розташований з адресою м. Лисичанськ, на зупинці «Углеразведка» по вул. В.Сосюри в районі кафе «Анастасія» провела операцію без застосування РРО та не надала документу встановленої форми на повну суму покупки, чим порушила п. 1, 2 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операції у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

ОСОБА_1 у судовому засіданні винною себе у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 155-1 ч.1 КУпАП, не визнала та пояснила, що 05.11.2018 року вона взагалі не проводила ніяких розрахункових операцій, в тому числі і у присутності осіб. які склали документ із назвою «протокол №128». Більше того, вона взагалі не проводжу таких операцій, оскільки не є продавцем чи іншою особою, яка здійснює розрахункові операції. Вона є особою, яка представляє інтереси ОСОБА_2, і діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності. Однак, зазначена довіреність не містить повноважень щодо проведення розрахункових операцій та не визначає її посадове становище. Порядок представництва інтересів громадянина України чітко визначений Цивільним кодексом України. Таким чином, вона не є посадовою особою. Також, вважає, що він складений громадянкою України ОСОБА_3, яка не є посадовою особою Державної податкової адміністрації України, посадовою особою державної податкової адміністрації в Луганській області або посадовою особою державної податкової інспекції в місті Лисичанськ, оскільки всі органи державної податкової служби ліквідовані. Відповідно до ч. 1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними ст.ст.218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати органи державної податкової служби за ст. 155-1 КУпАП. Таким чином, документи з назвою «Протокол №128» складений з істотним порушенням ч. 1 ст. 255 КУпАП. Крім того, вважає, що на сьогоднішній день не існує чинного закону, яким встановлено Державного Герба України, а отже всі зображення Державного Герба України, які не відповідають ч. 6 ст. 20 Конституції України, є незаконними і підробленими, як і документи які містять такі зображення. Підпис на службових посвідченнях, яке було предявлене громадянкою України ОСОБА_3 посвідчене підробленою печаткою, яка не містить зображення Державного Герба України, який відповідає опису встановленому законом, що приймає не менш як двома третинами від конституційного складу ВРУ. З огляду на це, вважає, документ з назвою «Протокол №128» взагалі не може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення, оскільки складений особою, документи якої є підробленими.

Ст. 62 Конституції України закріплює принцип судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого особа, яка притягується до відповідальності може бути визнана винною і покараною лише за умови, якщо її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена рішенням суду. Державні органи не мають права перекладати обов'язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Згідно з ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП - доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.252 цього Кодексу зазначено, що орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обовязкова до застосування судами як джерело права.

Згідно з ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстроковим судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його права та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що допустимість доказів є прерогативою національного права і за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а також збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

З урахуванням наведеного, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, а також те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 155-1 ч.1 КУпАП, не доведений, оскільки ОСОБА_1 заперечувала факт здійснення нею розрахункових операцій, а матеріали справи про адміністративне правопорушення, не містять достатніх доказів, про те, що ОСОБА_1 здійснювала розрахункові операції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 155-1 ч.1, 221, 247, 284, 285, 289, 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 155-1 ч.1 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 закрити, у звязку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд.

Суддя А.Г.Березін