ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/190/19
Провадження № 3/210/111/19
П О С Т А Н О В А

іменем України

"29" січня 2019 р. суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Літвіненко Н. А., розглянула матеріали, які надійшли з Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

05 січня 2019 року о 20 годині 28 хвилин в м. Кривому Розі, в Металургійному районі, по вул. Соборності, в районі буд. 4, водій ОСОБА_3 керував автомобілем НОМЕР_1, з явними ознаками наркотичного сп'яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло; виражене тремтіння пальців рук; сповільненість ходи, мови; поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану сп'яніння, водій ОСОБА_3 відмовився у встановленому законом порядку у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. Факт відмови зафіксовано на бодікамеру АЕ-00195.

В судове засідання ОСОБА_3 не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, подав клопотання про перенесення місця розгляду справи до Саксаганського районного суду, за місцем проживання.

Відповідно до ч. 1 ст.276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною 2 статті 276 КУпАП передбачено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст.. 130 КУпАП, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Тобто ст. 276 КУпАП передбачає, що за загальним правилом справи розглядаються судом за місцем вчинення правопорушення та одночасно передбачає альтернативну підсудність можливість їх розгляду за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст.276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» №11 від 11.06.2004 р., у випадках, коли законом передбачається альтернативна підсудність (ч.2 ст.276 КУпАП), питання про те, в який саме суд надіслати протокол про адміністративне правопорушення вирішується відповідним органом внутрішніх справ.

Таким чином, поліцейський взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_4 визначив розгляд справи про адміністративне правопорушення за місцем його вчинення Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, враховуючи, що доцільності розгляду справи за місцем реєстрації правопорушника не встановлено, з метою забезпечення строків розгляду справи, адміністративний матеріал має розглядати саме той суд, до якого надійшов відповідний протокол.

Враховуючи наведені положення ст. 276 КУпАП, які не покладають обов'язку на суд направляти адміністративну справу для розгляду до суду за місцем проживання порушників, а також враховуючи обмежений трьохмісячний строк, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП, протягом якого на особу може бути накладено адміністративне стягнення, суд постановляє відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про направлення справи для розгляду за місцем його проживання у зв'язку із недоцільністю та для забезпечення дотримання загальних принципів судочинства у справах про адміністративні правопорушення, зокрема охорона прав і законних інтересів громадян, встановленого порядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, які викладені в ст. 1 КУпАП.

Згідно з положень ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не є обов'язковою, його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вбачає у діях ОСОБА_3 ознаки складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 209703 від 05.01.2019 р., який складений у відповідності з вимогами ст. 256 КУпАП інспектором взводу 2 роти 1 батальйону 2 полку ПП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенантом поліції Ткаченко Д. В., відповідно до якого ОСОБА_3 у присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які долучені до матеріалів справи, де останні підтвердили те, що 05.01.2019 року в їх присутності ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку;

- відеозаписами з нагрудної відеокамери (боді-камери) інспектора патрульної поліції, що здійснював оформлення вчиненого ОСОБА_3 адміністративного правопорушення 05.01.2019 р., який повністю підтверджує обставини викладені у протоколі, письмових поясненнях свідків, зокрема на якому відображено факт руху ОСОБА_3 на вищевказаному ТЗ, повідомлення інспектора ППП про причину зупинки водія та в присутності двох свідків факт неодноразової відмови ОСОБА_3 від проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння в КЗ "КПНД" ДОР". Так, інспектором ППП було роз'яснено порядок проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння у встановленому законом порядку та причини неможливості проходження такого огляду на місці зупинки ТЗ, проте водій ОСОБА_3 неодноразово відмовлявся від проходження огляду в медичному закладі та наполягав пройти огляд на місці.

- рапортом інспектора ПП та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

Як вбачається з довідки відділу адміністративної практики полку ПП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській обл.. ДПП від 06.01.2019 р., згідно національної автоматизованої інформаційної системи, гр.. ОСОБА_3 отримував посвідчення водія на право керування транспортним засобами серії НОМЕР_2 категорії «В1, В ».

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст..130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, законодавцем встановлено, що водій зобов'язаний пройти огляд на стан алкогольного чи наркотичного сп'яніння на вимогу працівника поліції, відмова, навіть якщо особа, не перебуває в стані алкогольного чи будь-якого іншого сп'яніння, не допускається.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23 грудня 2005 року № 14, судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП стан сп'яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп'яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп'яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Відповідно до «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 та п. 6 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 листопада 2015 р. № 1452/735, огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби), або лікарем закладу охорони здоров'я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до ст.19 ЗУ "Про міжнародні договори України", ст.17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов'язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі "О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов'язки у правовому полі.

Як встановлено з матеріалів справи, працівниками поліції правопорушнику запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп'яніння в КЗ "КПНД" ДОР", що відповідає положенням ст.. 266 КУпАП, проте від проходження огляду на стан сп'яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_3 відмовився.

Відповідно змісту оглянутого в судовому засіданні відеозапису з місця події, очевидно, що водій ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду, пов'язуючи відмову надуманими причинами, таким чином, своїми діями намагався уникнути встановлення факту знаходження його в стані наркотичного чи іншого сп'яніння.

Дії працівників поліції повністю відповідали приписам норм наступних нормативно-правових актів: наказу МВС від 07.11.2015р. N 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», сумісному Наказу МВС та МОЗ України від 09.11.2015р. N 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», розроблених на виконання законів України «Про дорожній рух», «Про Національну поліцію» та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зокрема, пункт 12 згаданого вище Наказу від 09.11.2015 р. N 1452/735 наголошує: у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров'я. Відмова водія від проходження медичного огляду на предмет встановлення стану наркотичного сп'яніння, яка беззаперечно знайшла своє підтвердження в судовому засіданні утворює склад правопорушення передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника ОСОБА_3, ступінь вини, обставини, що пом'якшують і обтяжують його відповідальність.

Судом не встановлені обставини, які обтяжують чи пом'якшують відповідальність правопорушника.

За таких обставин, суд вважає за необхідне накласти на особу, що притягається до адміністративної відповідальності, адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що в даному випадку таке стягнення, буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення з особи, яка притягається до адміністративного відповідальності підлягає стягненню судовий збір.

Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється Законом України «Про судовий збір». Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з ОСОБА_7 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384,20 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 38, 40-1, 130, 251, 252, 256, 266, 276, 283-285 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про направлення адміністративного матеріалу за місцем проживання - відмовити.

Притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за за ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн.. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави (Державної судової адміністрації України, , місце знаходження - вул.. Липська, 18/5, м. Київ, 01601) судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн.. 20 коп.

Строк пред'явлення до виконання три місяці.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги про апеляційне оскарження протягом десяти днів із дня її проголошення.

Суддя: Н. А. Літвіненко