ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2019 року м. Чернівці

Суддя Чернівецького апеляційного суду Марчак В.Я. при секретарі судового засідання Тимчук А.Л., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисників Пославського В.С., Бобика Й.Б., перекладача Танасьєва Є.Г., розглянувши апеляційну скаргу захисника Пославського В.С. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , розлученого, з середньою освітою, який не працює, зі слів раніше неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, на постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 19 вересня 2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 19 вересня 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на підставі ст.36 КУпАП остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно з постановою районного суду, ОСОБА_1 , 05 серпня 2019 року о 00 год. 10 хв., на автодорозі М-19 541 км.+600м., Глибоцького району Чернівецької області, керував автомобілем «Mitsubishi Lancer» номерний знак « НОМЕР_1 », в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу «Драгер». З результатами приладу «Драгер» не був згідний, однак в присутності двох свідків відмовився проходити медогляд у медичному закладі у встановленому законом порядку. Також водій ОСОБА_1 не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та дистанції та скоїв наїзд на транспортний засіб «Porshe», державний номерний знак НОМЕР_2 - НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 НОМЕР_4 . Автомобілі після ДТП частково пошкоджені. Після чого залишив місце ДТП до якої він причетний. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.5, 2.10А, 10.1, 13.1 ПДР.

На вказану постанову захисник Пославський В.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складів вказаних адміністративних правопорушень. Свої доводи обґрунтовує тим, що відомості, вказані в протоколах про адміністративні правопорушення та у постанові суду, не відповідають фактичним обставинам справи.

_____________________________________________________________________________

Провадження №33/822/591/19 Головуючий у І інстанції Цуренко В.А.

Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач ОСОБА_3 В.Я.

Зокрема, вказує, що у той день ОСОБА_1 транспортним засобом взагалі не керував, а перебував на задньому пасажирському сидінні. Крім того, звертає увагу апеляційного суду на те, що водій та пасажири транспортного засобу іншого учасника ДТП є громадянами Румунії та не володіють українською мовою, а тому їхні письмові пояснення, що наявні у матеріалах справи, не можуть бути доказами винуватості ОСОБА_1 . Таким чином вважає, що районним судом при розгляді вказаної справи були допущені порушення матеріального та процесуального права, а тому постанова підлягає скасуванню.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та подану апеляційну скаргу, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисників, заслухавши пояснення свідків, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно положень ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи підлягає особа адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Вказані вимоги закону районним судом не були дотримані в повному обсязі.

Обґрунтовуючи своє рішення, районний суд у постанові вказав, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП доведена, зокрема, протоколами про адміністративні правопорушення, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результатом алкотестера, поясненнями свідків, іншими адміністративними матеріалами.

Однак вказані документи суперечать поясненням особи ОСОБА_1 та свідків, про що слушно наголошує апелянт у своїй апеляційній скарзі.

ОСОБА_1 в апеляційному суді надав пояснення, що 04 серпня 2019 року він разом зі своїми товаришами ОСОБА_4 та громадянином Румунії ОСОБА_5 Міхаєм вживали спиртні напої. Пізніше цього ж вечора необхідно було відвезти ОСОБА_6 до пункту пропуску «Порубне», тому вони зателефонували до ОСОБА_7 , шоб він їх відвіз, оскільки був тверезий. На момент ДТП за кермом перебував саме ОСОБА_7 , але він вийшов з машини та втік, оскільки злякався фізичної розправи з боку громадян Румунії, тому ОСОБА_1 помилково прийняли за водія, хоча він

перебував на задньому пасажирському сидінні.

Свідок ОСОБА_4 апеляційному суду пояснив, що є односельчанином ОСОБА_1 і того вечора разом вживав з ним та з ОСОБА_8 алкогольні напої. Пізно ввечері вони поїхали на пункт пропуску «Порубне» для того, щоб підвезти їх товариша громадянина Румунії ОСОБА_8 до кордону, щоб він повернувся додому. За кермом перебував ОСОБА_7 , який був тверезий, біля нього на передньому пасажирському сидінні сидів ОСОБА_8 , а ззаду ОСОБА_1 та сам ОСОБА_4 Самої дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 не бачив, оскільки заздалегідь вийшов разом з ОСОБА_8 з машини та пішов пішки до пункту пропуску, щоб його провести. Повернувшись пізніше до транспортного засобу, побачив пошкоджені автомобілі «Mitsubishi» та «Porshe». Вказує, що ОСОБА_1 за кермо того вечора не сідав, водієм був ОСОБА_7 , якому вони зателефонували та попросили підвезти до кордону.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що пізно ввечері 04 серпня 2019 року йому зателефонував ОСОБА_1 та попросив відвезти до пункту пропуску «Порубне» його самого та його товаришів ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , який мав перейти кордон та поїхати до Румунії. ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 у той вечір разом вживали алкоголь, а тому їм потрібен був тверезий водій. ОСОБА_7 в той день спиртне не вживав та погодився бути водієм автомобіля «Mitsubishi», належного ОСОБА_1 За кермом в автомобілі перебував він, біля нього на передньому пасажирському сидінні сидів ОСОБА_8 , а позаду ОСОБА_1 та ОСОБА_4 Перебуваючи на пункті пропуску, він випустив з автомобіля ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , які пішли пішки в напрямку кордону, а сам намагався об`їхати чергу автомобілів, щоб розвернутися, та випадково зачепив транспортний засіб «Porshe» під керуванням ОСОБА_9 , після чого з`їхав на парковку неподалік пункту пропуску. Побачивши, що водій та пасажири «Porshe» налаштовані агресивно у відношенні до нього та злякавшись фізичної розправи, він вийшов з автомобіля та відбіг в сторону, залишивши в автомобілі одного ОСОБА_1 . Повернувся вже тоді, коли автомобіль «Porshe» поїхав, а залишилися тільки працівники поліції та ОСОБА_1 . Після цього він написав розписку поліцейським та забрав автомобіль. Стверджує, що за кермом перебував тільки він, визнає себе винуватцем ДТП та готовий понести відповідальність.

Вказані пояснення є взаємоузгодженими та послідовними, що виключає сумніви у їх достовірності.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 - ОСОБА_11 викликалися до апеляційного суду, однак не з`явилися, надіславши на адресу суду письмові пояснення, згідно яких підтримують свої пояснення, що наявні у матеріалах справи. Свідок ОСОБА_10 - ОСОБА_11 в поясненнях взагалі не вказала, хто був за кермом автомобіля «Mitsubishi», просто констатувала факт ДТП. В поясненнях ОСОБА_9 є вказівка, що за кермом вказаного транспортного засобу перебував ОСОБА_1 .

Однак слушними є твердження апелянта про те, що районним судом безпідставно взяті як докази обвинувачення письмові пояснення свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 - ОСОБА_11 .

Встановлено, що вказані свідки є громадянами Румунії. Разом з тим, письмові пояснення від їх імені в матеріалах справи написані українською мовою і відсутні підтвердження того, що вказані громадяни володіють українською мовою в достатній мірі для того, щоб засвідчити правильність

пояснень. В письмових поясненнях не зазначено про присутність перекладача.

Більше того, пояснення, відібране у ОСОБА_10 - ОСОБА_12 Anisoara, підписане особою на прізвище ОСОБА_13 , яка жодним чином не фігурує у даній справі, що викликає сумніви у достовірності вказаного документу.

Не встановлено також з матеріалів справи, що на місці оформлення адміністративних матеріалів був присутній перекладач і громадяни Румунії розуміли, які документи вони підписують, та їхній зміст.

Це підтверджується і відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції з якого вбачається, що працівники поліції та громадяни Румунії не розуміли одне одного. Це зазначає і сам поліцейський на відео (файл №…0513 час 00:55:40).

Крім того, на відеозаписі видно, що ОСОБА_1 перебував на пасажирському сидінні та неодноразово вказував працівникам поліції на те, що за кермом він не був. ОСОБА_1 вказував на розірвану сорочку, не заперечував факт вживання спиртних напоїв та вимагав направлення на судово-медичну експертизу, оскільки його безпідставно побили громадяни Румунії.

Таким чином, пояснення свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 - ОСОБА_11 не можуть бути належними доказами винуватості ОСОБА_1 .

Крім того, з матеріалів справи вбачається розписка ОСОБА_7 про те, що саме йому, як водієві, поліція віддала автомобіль, перевіривши попередньо його на предмет вживання алкогольних напоїв, що підтверджує показання ОСОБА_1 та інших про те, що за кермом був саме ОСОБА_7 .

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Працівники поліції ОСОБА_14 та ОСОБА_15 на неодноразові виклики апеляційного суду у судове засідання не з`явилося, що свідчить про їх небажання доводити вину ОСОБА_1 , відносно якого вони склали адміністративні матеріали.

Таким чином, матеріали, складені поліцейськими, об`єктивно суперечать поясненням ОСОБА_1 , свідків, та відеозапису з бодікамер, що викликає обґрунтований сумнів у його винуватості.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинуваченого у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої

думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

Апеляційний суд вважає, що районним судом було застосовано спрощений підхід до судового розгляду даної справи, достатніх доказів поліцейськими до матеріалів справи не надано, а тому постанова районного суду підлягає скасуванню, а справа закриттю, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33-35, 245, 247, 248, 249, 251, 252, 283, 294 КУпАП апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну захисника Пославського В ОСОБА_16 С. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 19 серпня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в його діях складу вказаних адміністративних правопорушень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького [підпис] В.Я. Марчак

апеляційного суду

Згідно з оригіналом

Суддя Чернівецького

апеляційного суду _________________ В.Я. Марчак

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

14.11.2019 року

(дата засвідчення копії)