Справа № 405/9221/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2019 року суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Льон С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницькому матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 12.11.2018 о 14:00 годині за адресою - АДРЕСА_1 , вчинив відносно дружини ОСОБА_2 домашнє насильство в сім`ї психологічного характеру, що полягало у висловлюванні на адресу останньої нецензурною лайкою та погрозі фізичною розправою, в результаті чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_3 в судовому засіданні вину в інкримінованому правопорушенні не визнали, надали заперечення, згідно яких в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, оскільки події, які відбувалися 12.11.2018 відображені в протоколі тільки від 30.11.2018. Громадянка ОСОБА_4 , що зазначена в протоколі в якості свідка, є дочкою ОСОБА_2 , тому її свідчення слід оцінювати критично, а пояснення громадянина ОСОБА_5 взагалі будуються на припущеннях. Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як між колишнім подружжям, яке на даний час проживає разом, склалися неприязні стосунки, оскільки остання переслідує особисті корисливі мотиви, пов`язані з отриманням майна. Тому, з огляду на вказане, просили суд закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю події та складу кримінального правопорушення.

В суді потерпіла ОСОБА_2 надала пояснення, згідно яких ОСОБА_1 є її цивільним чоловіком, вдвох вони проживають за адресою: АДРЕСА_1 . В 2017 році трапився інцидент, в ході якого ОСОБА_1 наніс їй середньої тяжкості тілесні ушкодження і на даний час розглядається кримінальне провадження, після чого ще неодноразово бив її, вимикав опалення, холодильник, не дає можливості користуватися газом, постійно знущається. Того дня, 12.11.2018 ОСОБА_1 за місцем їх проживання виганяв її з будинку, виражався образливими словами, погрожував їй, внаслідок чого вона морально погано себе почувала.

Вказала, що свідок ОСОБА_6 відмовився приходити до суду, оскільки ОСОБА_1 йому погрожував.

В засідання судом неодноразово викликалися свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , однак, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, до суду не з`явилися, тому вважаю за можливе провести розгляд справи за даної явки.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП зокрема є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 7 КУпАП визначає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Вислухавши пояснення сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія ГР № 346192 від 30.11.2018, довідкою ДОП Кропивницького ВП про результати проведеної перевірки за заявою ОСОБА_2 щодо неправомірних дій з боку чоловіка ОСОБА_1 , заявою ОСОБА_2 , письмовими поясненнями ОСОБА_2 , письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , згідно яких ОСОБА_1 проживає разом з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , однак, ночувати останній приходиться в іншому місці, оскільки ОСОБА_1 постійно знущається над нею, вимикає опалення, на прохання реагує неадекватно та агресивно, створюючи психологічний тиск.

Вказані докази є належними і допустимими, та на їх основі у визначеному законом порядку в повній мірі встановлено наявність адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП та винність ОСОБА_1 у його вчиненні.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що:

домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , спільно проживають за адресою: АДРЕСА_1 , між ними 12.11.2018 о 14:00 год. за місцем їх спільного мешкання між ними виникла сварка на побутовому підґрунті, в ході якої ОСОБА_1 ображав свою співмешканку ОСОБА_2 нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою.

Відповідно до ч.2, 3 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, шляхом умисного вчинення дій психологічного характеру щодо своєї співмешканки ОСОБА_2

Оскільки адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає, зокрема, за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, то в діях ОСОБА_1 є склад вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП передбачено, що якщо справи про адміністративне правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

На час розгляду судом справи про адміністративне правопорушення закінчився тримісячний строк накладення адміністративного стягнення, оскільки правопорушення вчинено 12.11.2018 року, що відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП є обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 38, ч.1 ст.173-2, 247, 283, 284, 287 КУпАП, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»,

постановив:

визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Провадження по справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Світлана Михайлівна Льон