Справа № 206/4592/19
Провадження № 3/206/1595/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Поштаренко О.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Бубісь А.В.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст.51 КУпАП,

за участю правопорушника - ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

21.07.2019 о 12 годині 38 хвилин за адресою: м. Дніпро, вул. 20-річчя Перемоги, 43д, в прмиміщенні Супермаркету «Варус-40», гр. ОСОБА_1 таємним шляхом викрав каву розчину марки «Давидофф Файн Арома» 100 грам, ринкова вартість, якої становить 182,55 гривень, чим вчинив дрібну крадіжку. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 51 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердив обставини викладені в протоколі, провину визнав, щиро розкаявся, просив суворо його не карати.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне,повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Винність у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 51 КУпАП підтверджується протоколом серії АПР18 №115098 про адміністративне правопорушення від 06.08.2019, протоколом огляду місця події від 05.08.2019, заявою начальника відділу безпеки Супермаркету «Варус-40» Білого Г.В., довідкою про вартість викраденого товару, актом, поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , зобов`язанням ОСОБА_1 та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість правопорушника ОСОБА_1 поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення та іншими матеріалами справи в їх сукупності. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.51 КУпАП, доведеною повністю.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративне правопорушення, встановленими ст. 33 КУпАП стягнення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України (ч. 1ст. 33 КУпАП). При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність.

В рішенні Європейського Суду з прав людини "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 року наголошено на тому, що, як зазначено у Кодексі України про адміністративні правопорушеннята у подальших роз`ясненнях Пленуму Верховного Суду України, адміністративні правопорушення (тобто незначні правопорушення за законодавством України) караються арештом лише у виключних випадках (див. пункти 16 та 18), тобто адміністративне стягнення повинно бути пропорційним переслідуваній меті.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, його наслідки, особу порушника, відсутність даних про трудову зайнятість (офіційну), те що ОСОБА_1 не має заробітку, а тому не має можливості сплатити штраф та всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що до нього слід застосувати адміністративне стягнення в межах санкції ст.51 КУпАП у вигляді адміністративного арешту, оскільки застосування такого виду стягнення буде обґрунтованим та достатнім для виправлення правопорушника.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) Постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку покладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.33-35,173,185,221,245,276-280,283-287 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.51 КУпАП та піддати його адміністративному стягненню у вигляді адміністративного арешту строком на 2 (дві) доби.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.В.Поштаренко