Справа № 466/7843/18 Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б.
Провадження № 33/811/151/19 Доповідач: Стельмах І. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді - Стельмаха І.О.,

захисника-адвоката Пицка І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою захисника Пицка І.І. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 20 грудня 2018 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 20.12.2018,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Як зазначено в постанові, стягнуто з ОСОБА_4 в дохід держави 352 грн 40 коп. судового збору.

ОСОБА_2 визнаний винним у тому, що він 20.09.2018 близько 03:47 год. перебуваючи на вул. Замарстинівській у м. Львові керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 210994 у стані сп'яніння.

На постанову судді захисник Пицко І.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження в справі щодо ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП. Вважає, що адміністративне стягнення, якому підданий ОСОБА_2 не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що ОСОБА_2 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та заперечує в частині перебування в стані алкогольного сп'яніння, також заперечує, що у нього відбирали біологічний матеріал, а саме кров або сечу. Йому не було запропоновано поліцейськими пройти огляд із застосуванням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу.

Апелянт зазначає, що в мотивувальній частині постанови судді невірно зазначено серію, номер та дату протоколу, а також модель транспортного засобу, яким керував ОСОБА_2 Крім того в протоколі не вказано чи перевищує рівень алкоголю в крові допустимий цифровому показнику більше 0,2 проміле, не зазначено, яким спеціальним технічним засобом визначався стан сп'яніння у ОСОБА_2

Апелянт наголошує, що до справи долучено нечітку ксерокопію результату № 1483 від 21.01.2018 (а.с38) про виявлення в біоматеріалі (сечі) ОСОБА_2 вміст етаному 1,12 проміле. Такий результат токсилогічного дослідження слід сприймати, як неналежний та недопустимий, оскільки це дослідження проведено через добу, але суд прийняв до уваги даний результат.

Апелянт вважає постанову судді незаконною, оскільки така винесена з грубим порушенням вимог ст.ст. 283, 284 КупАП, а саме: не встановлено достовірних відомостей про ОСОБА_2 в частині місця народження та проживання; вказано модель неіснуючого транспортного засобу «210994»; не вказано реєстраційний номерний знак ТЗ на якому нібито вчинено адміністративне правопорушення; в описовій частині постанови вказано неіснуючий протокол; в резолютивній частині судовий збір стягнуто з «Ковальчука Івана Миколайовича», який немає до справи жодного відношення, а також невірно зазначено суд апеляційної інстанції.

ОСОБА_5 був належним чином повідомлені про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, однак в суд не прибув, захисник повідомив, що ОСОБА_6 відомо про розгляд справи, але оскільки той проживає в Тернопільській області в судове засідання прибути не зміг. Адвокат не заперечував проти розгляду апеляційної скарги без участі ОСОБА_2

У судовому засіданні апеляційного суду захисник Пицко І.І. підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та наголосив, що якщо ОСОБА_2 перебував у стані сп'яніння, то у висновку № 72 мало б бути чітко зазначено скільки проміле в його біологічному матеріалі, але цього немає. Результат № 1483 з визначенням в сечі алкоголю з показником 1,12 ‰ датований 21.09.2018, тобто через день після складення протоколу. У суді першої інстанції не були встановлені точні дані ОСОБА_2, зокрема його місце проживання.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення захисника Пицька І.І., який просив задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, однак у постанову судді необхідно внести зміни, виходячи з наступного.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

У суді апеляційної інстанції знайшло підтвердження покликання апелянта щодо невірного зазначення серії, номеру та дати складення протоколу відносно ОСОБА_2 Врешті висновок судді, про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні апеляційного суду та наявних в справі матеріалах доказів, а саме в документах, які перевірені в суді апеляційної інстанції:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія БР № 073515 від 20.09.2018, складеним щодо ОСОБА_2 о 05:32 год., який останній підписав та власноруч вказав, що по даному факту пояснення надасть в суді (а.с.1);

- інформацією зафіксованою на диску відеофіксації події (а.с.2);

- висновком № 72 від 20.09.2018 складеним о 05:00 год. про перебування в ОСОБА_2 в стані сп'яніння(а.с.3);

- рапортом інспектора взводу 2, роти1, батальйону 4 УПП у Львів. обл. ДПП л-та поліції Чабаренка Ю.О. про обставини події (а.с.4);

- направленням та актом медичного огляду № 72 від 20.09.2018 з метою виявлення стану сп'яніння складеним відносно ОСОБА_2 о 05:00 год., де зазначено результат лабораторного тесту № 1483 - 1,12 ‰ (а.с.42- 43).

Згідно з п. 6 розділу I, п. 6 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан сп'яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; огляд на стан сп'яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені, як свідки, працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Як вбачається з матеріалів справи огляд водія ОСОБА_2 проводився у медичному закладі охорони здоров'я згідно направлення працівника поліції. На підставі висновку лікаря про перебування ОСОБА_2 в стані сп'яніння був складений протокол про адміністративне правопорушення п.2.9а ПДР за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Результат токологічного дослідження № 1483 проведений ОСОБА_2 20.09.2018 та виявлено в сечі алкоголь 1,12 ‰, дата видані бланку результат аналізу 21.09.2018 (а.с. 38).

У суді апеляційної інстанції знайшло підтвердження покликання апелянта щодо невірного зазначення серії, номеру та дати складення протоколу відносно ОСОБА_2, а також вказання у резолютивній частині постанови іншого прізвища особи з якої слід стягнути судовий збір, однак такі порушення не вплинули на законність судового рішення, яким встановлено порушення ОСОБА_2 п. 2.9а ПДР, а відповідно і вимог ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того встановлено, що працівником поліції в протоколі було написано модель транспортного засобу, яким керував ОСОБА_2, - ВАЗ 210994, однак покликання апелянта по цьому пункту перевірити неможливо, оскільки ОСОБА_2 ні на місці зупинки автомобіля, ні суду першої чи апеляційної інстанції не представив свідоцтва на транспортний засіб, яким керував 20.09.2018. Дані особи, тобто ОСОБА_2, в т.ч. місце проживання, записані в протоколі також зі слів останнього, оскільки він керував автомобілем без посвідчення водія.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Щодо стягнення, то воно накладене судом відповідно до ч.2 ст. 33 КУпАП та санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами, є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови судді немає, однак є підстави для внесення змін в постанову судді.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Пицка Ігоряч Івановича - залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Львова від 20 грудня 2018 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 , за ч.1 ст. 130 КУпАП - змінити.

Вважати в мотивувальній частині замість : «Протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №008807 від 16.11.2017 р., у якому зазначено, що ОСОБА_2 20.09.2018 р. …» правильним запис : « Протоколом про адміністративне правопорушення серія БР № 073515 від 20.09.2018, у якому зазначено, що ОСОБА_2 20.09.2018 р. …»

Виключити з резолютивної частини постанови абзац другий, згідно з яким суд постановив : «Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 352 грн 40 коп. судового збору».

У решті постанову залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду І.О. Стельмах