Дата документу Справа № 335/3990/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №335/3990/19 Головуючий в 1 інст. Соляник А.В.
Провадження №33/807/403/19 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , адвоката Шульженка М.В., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 травня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з оскаржуваною постановою, 29.03.2019 року о 01 год. 11 хв., в м. Запоріжжі по бул. Центральному, 26 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2102, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан сп`янінні проводився у встановленому законом порядку з використанням спеціального технічного приладу Drager Alkotester 6820, тест № 741, чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом поставлення транспортного засобу у задній карман.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи складено не правильно у зв`язку з наступним. Так, у протокол про адміністративне правопорушення вносилися дописки після його складання та підписання. В протоколі не вказано - чи були у нього ознаки сп`яніння. Також, йому не було запропоновано та було відмовлено в огляді в мед. установі, чим було порушено порядок огляду, передбачений ст.266 КУпАП, та в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд у медичний заклад. Зазначає, що тексти пояснень свідків повністю ідентичні та заповнені самим-же інспектором, а тому вважає їх недопустимими доказами. У зв`язку з чим, вважає, що суд повністю проігнорував вищезазначені доводи та не надав їм належну оцінку. Звертає увагу суду про порушення Інструкції, оскільки пропущений міжкалібрувальний інтервал алкотестера, що передбачений заводом-виробником, а тому результати виміру не можуть бути прийняті до уваги. Крім того, відзначає, що на момент оформлення протоколу поліції був тверезий та, пройшов огляд на стан сп`яніння самостійно (висновок лабораторії надає). Просить скасувати оскаржувану постанову та повернути протокол про адміністративне правопорушення відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його адвоката Шульженка М.В. на підтримку доводів апеляції, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 411674 від 29 березня 2019 року (а.с. 1), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3), показником тесту на виявлення стану алкогольного сп`яніння, проведеного за допомогою алкотестеру «Драгер», який вказав на позитивні результати тесту стосовно ОСОБА_1 - 1,68 проміле, що засвідчує перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 29.03.2019 року, які були присутні під час проведення огляду водія на місці зупинки транспортного засобу (а.с. 4,5), диском з відеозаписом подій.

Суд першої інстанції надав належну оцінку наявним доказам, що відображено у оскаржуваній постанові.

Суд апеляційної інстанції задля перевірки доводів апеляції повторно у судовому засіданні дослідив всі наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази і пересвідчився у правильності висновку місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи відносно ОСОБА_1 порушень при їх складанні не виявлено.

Протокол, складений відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року, а тому доводи апелянта з приводу складання протоколу з порушеннями необґрунтовані.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що тексти показів свідків є ідентичними, а тому є недопустимими доказами не заслуговують на увагу, оскільки будь яких вимог щодо шаблону надання пояснень нормами чинного законодавства не передбачено, а зміст зазначених письмових пояснень свідків повністю збігається із даними відеофіксації події.

Клопотань про допит свідків від ОСОБА_1 чи адвоката не надходило.

Крім того, апеляційний суд відхиляє як доказ звіт ТОВ «Медаком» про тестування на встановлення факту вживання психоактивних речовин за допомогою імунохроматографічного аналізу від 29 березня 2019 року № 29/4, згідно з яким у ОСОБА_1 за результатами лабораторних досліджень 29 березня 2019 року о 03 год 03 хв, слідів алкоголю та психотропних речовин в організмі не виявлено, оскільки він не є висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в розумінні Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, тому не є допустимим доказом.

Твердження ОСОБА_1 , що він був тверезий, а йому не було запропоновано пройти огляд в медичному закладі та результати алкотестера недійсні безпідставні та спростовуються як письмовими показами свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , так і даними відеозаписів з нагрудної камери поліцейського.

Так, судом апеляційної інстанції був досліджений відеозапис з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано подію проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу.

Відповідно до відеозапису, ОСОБА_1 було роз`яснено його право пройти огляд у медичному закладі охорони здоров`я, проте пройти такий огляд він бажання не виявив, за змістом його пояснень при спілкуванні із поліцейськими визнавав факт сп`яніння, з результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки погодився.

Після огляду відеозапису з боді камери поліцейського при апеляційному розгляді ОСОБА_1 визнав факт вживання алкогольних напоїв, зазначивши по наявність у нього на той час для цього підстав і висловив прохання врахувати позитивні відомості стосовно нього.

Отже, оглянуте відео наочно демонструє відсутність підстав вважати, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено з порушенням вимог статті 266 КУпАП, Інструкції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАп справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 травня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник