ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1068/19 Справа № 185/5204/19 Суддя у 1-й інстанції - Мицак М. С. Суддя у 2-й інстанції - Іванова А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванова А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 напостанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2019 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП,

За участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень без конфіскації знаряддя виробництва.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 28 травня 2019 року, о 18.20 год., у м. Павлоград по вул. Дніпровська, 38 здійснював провадження господарської діяльності, а саме: перевезення пасажирів легковим автомобілем марки Renault Trafic, д.н.з. НОМЕР_1 , у кількості 5 осіб без одержання ліцензії на внутрішні перевезення пасажирів легковим автомобілем на замовлення за маршрутом «м. Павлоград, Дніпропетровська область - АР Крим», чим порушив ст.ст. 29,39 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що поїздки без мети здійснення господарської діяльності не утворюють складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не доводять його вини, оскільки не підтверджують отримання ним грошових коштів, матеріали справи також не містять відомості отримання прибутку за перевезення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених судом першої інстанції та наведених у судовому рішення доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ІІ № 0007545 від 28 травня 2019 року (а.с. 4); поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 8-9); копією довіреності на автомобіль Renoult Trafic, згідно якої власником даного автомобіля є ОСОБА_4 (а.с. 10); флеш накопичувачем з відеозаписом місця події (а.с. 11); витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та довідки про не одержання ОСОБА_1 ліценції на внутрішні перевезення пасажирів легковим автомобілем на замовлення (а.с. 12-13).

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 про те, що він не є суб`єктом передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП адміністративного правопорушення, оскільки немає підтвердження отримання ним грошових коштів апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження з огляду на таке.

Як убачається зі змісту протоколу та зібраних у справі доказів, ОСОБА_1 надавав послуги з перевезення пасажирів на різних транспортних засобах за маршрутом «Павлоград - ТОТ АР Крим», тобто займався підприємницькою діяльності, що підтверджується інформацією з УСБУ в Дніпропетровській області від 26 липня 2019 року щодо кількості перетинів ОСОБА_1 . території ТОТ АР Крим, з якої слідує регулярність перетину в певні дні (середа, субота) в приблизно одинакові проміжки часу. Причому, перетин здійснюється на різних автомобілях однакового класу «Renault Trafic», але з різними реєстраційними номерами; інформацією з УСБУ в Дніпропетровській області від 08 липня 2019 року щодо осіб, які перебували разом з ОСОБА_1 в салоні автомобілів в певні дати перетину лінії з ТОТ АР Крим, з якої слідує, що при кожному виїзді в автомобілі ОСОБА_1 перебувають від 2 до 9 пасажирів.

Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» вбачається, що діяльність із перевезення пасажирів підлягає ліцензуванню, тобто отримання особою, яка здійснює таку діяльність, відповідної ліцензії.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що, надаючи послуги з перевезення пасажирів, ОСОБА_1 не мав ліцензії, отримання якої є обов`язковим для особи, яка займається перевезеннями пасажирів.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди). Зміст вказаної норми свідчить і про те, що адміністративна відповідальність настає й за одноразове надання послуг з перевезення пасажирів без відповідної ліцензії на зайняття таким видом діяльності.

Не заслуговують на увагу й доводи про те, що він регулярно їздить до ТОТ АР Крим до хворої тітки, оскільки в матеріалах справи не містяться документи на підтвердження даного факту.

З урахуванням наведеного вище, доводи апеляційної скарги про незаконність оскаржуваної постанови, апеляційний суд визнає такими, що спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею місцевого суду ОСОБА_1 . обґрунтовано визнаний винним у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення накладено на нього в межах санкції вищевказаної статті, у зв`язку із чим, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.

Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а подана ОСОБА_1 апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 серпня 2019 рокувідносно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: А.П. Іванова