КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/3301/2019 Суддя у І-й інст.: Циктіч В.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Юденко Т.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Юденко Т.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 11 липня 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення за у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Як встановив суд 1-ї інстанції, ОСОБА_1 11.04.2019 о 06 год. 50 хв. по вул. Саратівській у м. Києві керував транспортним засобом «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, та на вимогу працівників поліції пройти в установленому законом порядку медичний огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На вказану постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати та закрити провадження по справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження мотивує тим, що судове засідання в суді 1-ї інстанції відбулося без його участі та участі захисника, оскільки про розгляд адміністративного матеріалу вони повідомлені не були, що вважає порушенням свого права на захист.

Вказує про відсутність посилання в постанові суду на перегляд відеозапису з бодікамери поліцейського, та зазначає, що з нього неможливо встановити дотримання поліцейськими вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Зазначає, що ні протокол, ні долучені до нього матеріали, не містять пояснень свідків, які б підтвердили факт ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння, що унеможливило прийняття судом законного рішення.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання апеляційного суду двічі не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому, з метою недопущення порушення встановлених законом строків для розгляду даної категорії справ, вважаю за можливе провести розгляд апеляційної скарги у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи на обґрунтування апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що розгляд справи 11 липня 2019 року проведено за відсутності ОСОБА_1 , дані щодо його належного сповіщення про дату та місце проведення судового розгляду відсутні.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, копія оскаржуваної постанови ОСОБА_1 направлялася, однак дані щодо її вручення відсутні.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

З урахуванням викладеного, вважаю обгрунтованими доводи апеляційної скарги про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, а відтак пропущений строк підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приписи ст. 278 КУпАП передбачають, що суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання, передбачені вказаною статтею, у тому числі і питання про те, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Як убачається з матеріалів справи, суд при розгляді справи по суті вказані вимоги закону виконав.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, є правильним.

Зокрема, вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 196075 від 11.04.2019, в якому встановлені ознаки алкогольного сп`яніння, що стали підставою для пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння та з поясненнями ОСОБА_1 про те, що алкогольні напої він не вживав; відеозаписом з нагрудної бодікамери поліцейських АА-00214, на якій зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в присутності яких ОСОБА_1 відмовився у встановленому законом порядку пройти перевірку для визначення стану сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або в медичному закладі.

З урахуванням того, що особи свідків, вказані в протоколі, є випадковими перехожими, не зацікавленими в результатах розгляду справи, підстав не довіряти їх поясненням, суд не вбачає.

Крім того, в матеріалах адміністративної справи наявна розписка ОСОБА_1 про залишення автомобіля за місцем зупинки останнього, що вказує про наявність законних підстав для відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою складено протокол відносно ОСОБА_1 , передбачено адміністративну відповідальність не лише особи, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, а також особи, яка керує транспортним засобом та відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, однак ОСОБА_1 від проходження такого огляду на місці зупинки або в закладі охорони здоров`я відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, і доказів суду протилежного апеляційної інстанції не надано.

Навпаки, переглядом відеозапису з нагрудної бодікамери поліцейського встановлено, що на пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 відповів категоричною відмовою в присутності свідків.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не ґрунтуються на матеріалах провадження, та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Отже, судом першої інстанції здійснено повний та всебічний розгляд справи і порушень норм КУпАП, які б стали підставою для скасування даного рішення апеляційним судом не встановлено, а тому постанова Шевченківського районного суду м. Києва від 11 липня 2019 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як законна та обґрунтована, має бути залишена без зміни, а апеляційна скарга щодо її скасування - без задоволення.

Таким чином, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя Київського апеляційного суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 11 липня 2019 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.М. Юденко