ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1089/19 Справа № 202/4666/19 Суддя у 1-й інстанції - Шофаренко Ю. Ф. Суддя у 2-й інстанції - Іванова А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванова А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2019 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

потерпілої ОСОБА_2 ,

представника потерпілої ОСОБА_3 .А., -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАПта накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень 00 копійок.

Судом першої інстанції встановлено, що 25.06.2019 року о 14 год. 00 хв. в м. Дніпро по вул. Каруни, 2А, водій ОСОБА_1 керуючи авто Skoda Octavia A5 н/з НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з авто Toyota Camry н/з НОМЕР_2 , під керуванням водія гр. ОСОБА_4 , яка рухалась на зустріч, в результаті чого т/з отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 13.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи свої вимоги апелянт зазначає, що судом не надано належної оцінки відеозапису, згідно якого видно, що водій ОСОБА_4 при виконанні повороту рухається на значній відстані від правого краю автодороги, схема ДТП не відповідає фактичним результатам замірів розташування транспортних засобів, суд не дочекався виправленої схеми ДТП, в задоволенні клопотання про призначення експертизи було відмовлено, чим позбавлено можливості захисту своїх прав.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та дослідивши докази у справі, перевіривши законність й обґрунтованість постанови, дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вирішуючи питання про обґрунтованість апеляційної скарги по суті та аналізуючи покладені в основу оскаржуваної постанови висновки суду першої інстанції про те, що винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди є ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції вважає їх помилковими і такими, що суперечать фактичним обставинам події.

Статтєю 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 175656 від 25.06.2019 року та схеми місця ДТП до нього, 25.06.2019 року о 14 год. 00 хв. в м. Дніпро по вул. Каруни, 2А, водій ОСОБА_1 керуючи авто Skoda Octavia A5 н/з НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з авто Toyota Camry н/з НОМЕР_2 , під керуванням водія гр. ОСОБА_4 , яка рухалась на зустріч, в результаті чого т/з отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 13.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Згідно з поясненнями ОСОБА_4 вона, під`їжджаючи до закруглення дороги, зменшила швидкість та відчула удар в задню ліву частину її авто від зустрічного транспортного засобу, від удару авто відкинуло на зустрічну смугу руху.

Разом із цим, ОСОБА_1 наведені свідчення заперечував та вказав, що ДТП сталось саме у зв`язку зі зміною напрямку руху водієм ОСОБА_4

Допитавши під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, потерпілу, дослідивши докази, які містяться в матеріалах адміністративної справи та надані сторонами, апеляційним судом встановлено, що схема ДТП від 25.06.2019 року має суттеві недоліки, а саме невідповідність між фактичними результатами замірів розташування транспортних засобів на місці події та даними замірів занесених в схему ДТП.

Даний факт підтверджується копією виправленої схеми ДТП (а.с. 19), яку суддею першої інстанції не було враховано під час судового розгляду.

Надаючи оцінку наведеним доказам, суд апеляційної інстанції не може дійти беззаперечного висновку про наявність вини в діях ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП та вважає, що в такому разі, з метою визначення механізму ДТП, необхідні спеціальні знання.

ОСОБА_1 в суді першої інстанції у цій справі було заявлено клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи, яке, на думку суду апеляційної інстанції, безпідставно не розглянуто.

Клопотанням Прядко Ю.Ю. залучено до матеріалів справи висновок експертного дослідження № 12/10.1/42, 12/10.4/43 від 09.09.2019 року.

Так, при проведенні експертного дослідження № 12/10.1/42, 12/10.4/43 від 09.09.2019 року визначено можливий варіант механізму ДТП, згідно якого автомобіль Toyota Camry для того, щоб міг бути розташований в місці зіткнення, зафіксованого на схемі ДТП від 25.06.2019 року, враховуючи кінцеве положення автомобіля Shkoda Octavia, зафіксованого на тій же схемі та що кут між повздовжніми осями автомобілів складав 5...10 градусів, в момент початку повороту наліво, повинен був рухатись з частковим виїздом на праве узбіччя таким чином що відстань від лівої бокової частини до правого краю проїжджої частини складала приблизно 1 метра.

Автомобіль Shkoda Octavia міг рухатись на відстані приблизно 0,7 м. від правого краю проїжджої частини. На смугу, яка призначена для руху зустрічних транспортних засобів, автомобіль Shkoda Octavia не виїжджав.

Надаючи оцінку вказаному висновку, апеляційний суд також приймає до уваги наявний в матеріалах справи відеозапис з відео-реєстратора, який підтверджує зазначений в дослідницькій частині висновок про те, що інтервал між автомобілем Shkoda Octavia та зустрічним автомобілем Toyota Camry зменшувався за рахунок виїзду останнього на смугу руху автомобіля Shkoda Octavia, безпека руху з боку водія ОСОБА_1 . забезпечувалась своєчасним застосуванням ним гальмування з метою зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

Таким чином, дії водія автомобіля Shkoda Octavia не можуть бути оцінені у відповідності вимогам п. 13.1 ПДР України.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України винуватість особи не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Також у п.1 ст. б Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж, розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

В зв`язку з цим, апеляційний суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 не вбачається порушень ПДР, та відповідного складу інкримінованого правопорушення.

За таких обставин постанова суду підлягає скасуванню, провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закриттю, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2019 року відносно ОСОБА_1 - скасувати.

Постановити нову постанову, якою провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.П. Іванова