ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Кремінна

"15" листопада 2019 р. Справа № 414/2671/19

Провадження № 3/414/572/2019

Суддя Кремінського районного суду Луганської області Панчук М.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Кремінського ВП ГУНП у Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Кремінським РВ УМВС України в Луганській області, місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 013319 від 16.09.2019 року, який надійшов з Кремінського ВП ГУНП в Луганській області, 16 вересня 2019 року о 13 год. 51 хв. ОСОБА_1 керував по вул. Лиманській в м. Кремінна Луганської області транспортним засобом "ВАЗ 2103", номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 , в стані алкогольного сп`яніння та його дії посадовою особою кваліфіковані за ст. 130 КУпАП.

У судові засідання, призначені на 02.10.2019 р., 11.10.2019 р., 25.10.2019 р. та 15.11.2019 р. ОСОБА_1 не з`явився, згідно відомостей поштових відправлень, останні повернулися з підстав - відсутній, згідно відповіді на запит про місце реєстрації ОСОБА_1 , на території Кремінської міської ради останній не зареєстрований (а.с. 13, 14).

Суд, дослідивши матеріали справи, зробив такі висновки.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, конкретно не зазначено частини ст. 130 КУпАП, яку інкремінується ОСОБА_1 , як і відсутні відомості про його притягнення чи не притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 1).

До протоколу доданий акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого встановлено стан алкогольного сп`яніння 1,54 проміле, проте в матеріалах справи відсутня квитанція приладу, яким здійснювалися вимірювання, хоча сам акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не містить дати та часу його складення, що унеможливлює встановлення дійсного часу проведення огляду на стан сп`яніння (а.с. 2).

У відповідності до п. 22 ч. 1 ст. 92 Конституції України, виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями. Стаття 19 Конституції України презюмує, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. А згідно ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на те, що фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 р. № 23-рп/2010 є неналежними доказами, протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 013319 від 16.09.2019 року є неналежним доказом та не може братися судом до уваги при вирішенні даної справи.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова судді має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення ЄСзПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карєлін проти Росії» зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Таким чином суд вважає, що «поза розумним сумнівом» відсутній факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки не підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 013319, у якому не зазначено частини статті 130 КУпАП, а отже в його діях відсутній склад цього адміністративного правопорушення та суд приходить до висновку, що провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 7, 130, 221, 247, 276, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 - закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду через Кремінський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя М.В. Панчук