Справа № 718/1239/19 Головуючий у 1 інстанції: Бойко О.М.
Провадження № 33/811/853/19 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Маліновської-Микич О.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Сихівського районного суду м. Львова від 19 липня 2019 року,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 384 грн. 20 коп. судового збору.

Згідно постанови ОСОБА_1 21.04.2019 року о 05.30 год. на автодорозі М- 19, що у с. Мамаївці, Кіцманського району, Чернівецької області, керував автомобілем марки «ЗАЗ» д. н. з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, нестійка хода). Від проходження медичного огляду для визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з даною постановою особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати дану постанову та закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування покликається на те, що не погоджується із оскаржуваною постановою та вважає її незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що не отримував судову повістку про призначення дати слухання справи та на день розгляду справи в суді перебував в іншому місті, поза межами міста Львова. Вказує, що його захисник отримав повідомлення про розгляд справи лише 15 липня 2019 року, через, що не зміг з ним зв`язатись та повідомити про розгляд справи. Крім цього, вказує, що не визнає своєї вини, оскільки транспортним засобом не керував, а лише перебував в салоні автомобіля, який був припаркований.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення вважаю, що постанову суду першої інстанції необхідно залишити без зміни виходячи з наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний був з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає фактичним обставинам справи.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоком про адміністративне правопорушення серії БД № 297191 від 21.06.2019 року, яким зафіксовано дату, місце та обставини вчинення правопорушення; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та даними відеозаписів із нагрудних камер працівників поліції, досліджених при розгляді справи, які містять фіксацію обставин події.

ОСОБА_1 21 серпня та 18 вересня 2019 року в судове засідання не з`явився, причини своє неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду його апеляційної скарги.

Відповідно до ч.6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, прокурора, який вніс протест, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Щодо доводів апелянта про те, що суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, то такі на думку суду є безпідставними, так як згідно постанови суду першої інстанції вбачається, що суд першої інстанції врахував докази, яка містяться в матеріалах справи та інші обставини, які мали місце в даній справі.

Більше того, посилання апелянта про те, що ОСОБА_1 не перебував за кермом автомобіля та не здійснював руху вищезазначеним транспортним засобом, не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час розгляду в суді апеляційної інстанції.

Доводи апелянта про те, що постанова судді винесена без його участі, чим порушено право правопорушника на справедливий судовий захист, а сам правопорушник був позбавлений права дати свої пояснення, судом апеляційної інстанції до уваги не беруться, оскільки ОСОБА_1 міг надати свої пояснення в суді апеляційної інстанції, проте двічі не з`явився.

Таким чином, докази здобуті працівниками поліції згідно встановленого законом порядку і перевірені під час розгляду в суді апеляційної інстанції в своїй сукупності дають належні підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст. 130 КУпАП, сумніву у їх достовірності, законності та належності у суду апеляційної інстанції не має.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При розгляді справи суддею місцевого суду не було допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, а отже підстав для скасування або зміни постанови судді не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Сихівського районного суду м. Львова від 19 липня 2019 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Маліновська-Микич