Провадження № 33/801/694/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковбаса Ю. П.
Доповідач: Копаничук С. Г.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2019 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Копаничук С.Г.,

розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Воронцової Ольги Валентинівни на постанову Вінницького міського суду від 24.07.2019 року, якою визнано винним

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , громадянина України, працюючого заступником начальника 5 Державної пожежно-рятувальної частини 1-го Державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС у Вінницькій області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,

В с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №126 від 28.05.2019 року ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності на якого поширюється дія Закону України "Про запобігання корупції" (далі Закон №1700-VII), придбав квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 44.5 кв. м., вартість якої складає 578 500 грн. В порушення вимог ч.2 ст. 52 цього Закону, після придбання майна, вартість якого перевищує 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб на 01 січня 2018 року, ОСОБА_1 не повідомив НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.07.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн в дохід держави. Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

В апеляційній скарзі від 06.08.2019 року представник ОСОБА_1 - адвокат Воронцова О.В. просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі, на підставі ст. 247 КУпАП, - закрити. Зазначила, що постанова суду підлягає скасуванню через неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права. Вказала, що в оскаржуваній постанові судом не зазначено дати вчинення адміністративного правопорушення, а також дати його виявлення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення не заперечував, апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За правилами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, на виконання вимог статей 245, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону № 1700-VII у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Відповідно до пункту 6 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Реєстру, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 № 3, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089, суб`єкти декларування письмово повідомляють НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другої статті 52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Реєстру відповідно до технічних вимог до форми.

Відповідно до роз`яснення щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство, НАЗК) 11 серпня 2016 № 3 (із змінами, внесеними рішеннями Національного агентства), згідно частини другої статті 52 Закону, у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство.

Зазначена інформація вноситься до Реєстру та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Отже, особи, зазначені у пункті "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, є суб`єктами декларування, які згідно з положеннями частини другої статті 52 Закону у разі суттєвої зміни в їх майновому стані зобов`язані письмово повідомити про це Національне агентство. Обов`язок у такого суб`єкта декларування подавати повідомлення про суттєві зміни в майновому стані припиняється лише після подання декларації особи, яка припинила виконувати функції держави або місцевого самоврядування.

Окрім цього, зобов`язання частини другої статті 52 Закону є додатковим заходом здійснення фінансового контролю, спрямованого на з`ясування фактичної зміни у майновому стані суб`єкта декларування. Тобто повинна виникати реальна суттєва зміна у майновому стані, яка полягає у можливості використання відповідного доходу для задоволення власних потреб суб`єктом декларування.

Під поняттям «одноразовий дохід» слід розуміти отримання суб`єктом декларування доходу, що перевищує суму в розмірі 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, який нарахований та виплачений одним джерелом доходу, має певну ознаку доходу та визначену дату набуття права власності на такий дохід (дату отримання доходу).

При цьому, для обчислення суми, яка створює у суб`єкта декларування обов`язок подати повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, необхідно брати нарахований розмір «одноразового доходу», оскільки відповідно до підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України, податковий агент, який нараховує, виплачує або надає оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок на доходи фізичних осіб.

У підрахунку законодавчого порогу, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених на 01.01.2018 року, сума становить 88 100 гривень.

Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен повно, всебічно, й об`єктивно дослідити всі обставини справи і встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повному обсязі.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , являючись заступником начальника 5 Державної пожежно-рятувальної частини 1-го Державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Вінницькій області, будучи згідно п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» після придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, у десятиденний строк з моменту набуття права власності на майно не повідомив про суттєві зміни у майновому стані шляхом подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме е-декларації «Повідомлення про суттєві зміни в майновому стані», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172 - 6 КУпАП.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 172-6 КУпАП, суд першої інстанції врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та виходив з того, що вина ОСОБА_1 у скоєному правопорушенні підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення № 126 від 28.05.2019 року, даними роздруківок з сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, повідомленням про вчинення адміністративного правопорушення, рапортом оперуповноваженого МВ №4 УЗЕ у Вінницькій області ДЗЕ НП України, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 28.05.2019 року та його показами в судовому засіданні, а також іншими документами, які долучені до матеріалів справи. Будь - яких об`єктивних даних, щодо неможливості відправлення декларації у встановлений законом строк, ОСОБА_1 в ході розгляду справи не надав, натомість вину у скоєному правопорушенні визнав.

За таких обставин та відсутності доказів поважності причин неподання інформації про суттєві зміни в майновому стані вчасно, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 не вчинив вказаних передбачених законом дій без поважних причин, у зв`язку з чим вірно притягнув його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-6 КУпАП, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі, який встановлений санкцією даної статті.

Доводи апеляційної скарги про те, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення у суді першої інстанції закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Так, дата вчинення правопорушення є 29.09.2018 року 00 год. 00 хв., а саме наступний день після спливу десяти днів з дня придбання ОСОБА_1 об`єкту нерухомого майна.

Датою виявлення правопорушення є час складання протоколу про адміністративне правопорушення, який знаменує час встановлення ознак складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, який, з об`єктивних причин, може не збігатися у часі із днем, коли уповноважений орган об`єктивно мав можливість виявити ознаки правопорушення в діях особи, здійснюючи в розумні строки перевірку отриманої інформації щодо особи, відносно якої здійснюється така перевірка.

Протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією стосовно ОСОБА_1 складено 28.05.2019 року (а.с. 1-9).

Постанова Вінницького міського суду Вінницької області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП постановлена 24.07.2019 року, тобто в межах строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 3 ст. 38 КУпАП.

Будь-яких інших переконливих доводів, щодо незаконності постанови суду першої інстанції в апеляційній скарзі не наведено та не надано під час апеляційного розгляду справи.

За таких обставин суд першої інстанції на підставі зібраних у справі доказах у їх сукупності дійшов правильного висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП при застосуванні адміністративного стягнення до ОСОБА_1 судом враховано особу правопорушника, характер та обставини вчиненого та накладено на нього мінімальне стягнення передбачене санкцією ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим.

Порушень застосування норм матеріального або процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено.

Враховуючи зазначене, підстав для скасування оскаржуваної постанови не вбачається, а тому у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а постанова суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Воронцової Ольги Валентинівни - залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду від 24.07.2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Копаничук С.Г.