ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді…………….Комнацького О.В.,

секретаря…………………………Федоренко Ю.І.,

за участю представника

Житомирської митниці ДФС……Кондратюка А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Багутичі Єльського району Гомельської області Республіки Білорусь, проживаючої по АДРЕСА_1 ,

за ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України,-

встановив:

19.10.2019 о 11 годині 10 хвилин в пункті пропуску «Виступовичі» митного поста «Північний» Житомирської митниці ДФС при проведенні митного контролю громадянки Республіки Білорусь ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) було встановлено, що 05.08.2017 нею ввезено на митну територію України в режимі «Тимчасове ввезення до 1 року» через зону діяльності Житомирської митниці ДФС легковий автомобіль Renault Scenic, р/н НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 та на даний час не вивезено за межі митної території України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, а тому суд відповідно до ч. 4 ст. 526 МК України розглядає справу у її відсутність.

Представник Житомирської митниці ДФС просив визнати ОСОБА_1 винною у порушенні нею митних правил, передбачених ч. 6 ст. 481 МК України, та застосувати до неї адміністративне стягнення у відповідності до санкції статті.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується: протоколом про порушення митних правил №0317/10100/19 від 19.10.2019 (а. с. 1-4); витягом з ЄАІС підтверджується, що ОСОБА_1 05.08.2017 о 14 годині 13 хвилин ввезла на митну територію України автомобіль Renault Scenic, р/н НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 для особистого користування з тимчасовим ввезенням до 1 року, та з 05.08.2017 даний автомобіль митну територію України не покидав; поясненнями ОСОБА_1 , відповідно до яких вона вину визнала, пояснила, що вчасно вивести за межі митної території України даний автомобіль не було можливості по причині його поломки.

У відповідності до п. 57 ст. 4 Митного кодексу України товари це будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередач.

Згідно ст. 181 Цивільного кодексу України рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі.

Пунктом 60 ст. 4 Митного кодексу України визначено, що транспортні засоби особистого користування це наземні транспортні засоби товарних позицій 8702, 8703, 8704 (загальною масою до 3,5 тонни), 8711 згідно з УКТ ЗЕД та причепи до них товарної позиції 8716 згідно з УКТ ЗЕД, плавучі засоби та повітряні судна, що зареєстровані на території відповідної країни, перебувають у власності або тимчасовому користуванні відповідного громадянина та ввозяться або вивозяться цим громадянином у кількості не більше однієї одиниці на кожну товарну позицію виключно для особистого користування, а не для промислового або комерційного транспортування товарів чи пасажирів за плату або безоплатно.

У відповідності до ч. 1 ст. 380 Митного кодексу України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Частиною другою статті 380 Митного кодексу України визначено, що транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від проведення заходів офіційного контролю, а також від подання документів та/або відомостей, що підтверджують дотримання встановлених заборон та/або обмежень щодо переміщення транспортних засобів особистого користування через митний кордон України. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом X цього Кодексу. Пальне, що міститься у звичайних (встановлених заводом-виробником) баках зазначених транспортних засобів, не підлягає письмовому декларуванню та не є об`єктом оподаткування митними платежами.

Частиною п`ятою статті 380 Митного кодексу України визначено, що тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Відповідно до п.2 Розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 №657 обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події. Факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

А тому такі факти як: вихід із ладу транспортного засобу та його подальший ремонт не можуть бути прирівняні до аварії або обставин непереборної сили. Докази того, що такий ремонт був здійснений у зв`язку із обставинами аварії або дії обставин непереборної сили у справі відсутні.

Статтею 460 Митного кодексу України визначено, що вчинення порушення митних правил, передбачених, в тому числі статтею 481 Митного кодексу України, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої Митним кодексом України.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 не надано доказів наявності обставин, зазначених у ст. 460 МК України, відсутність таких доказів у матеріалах справи, доводи ОСОБА_1 про неможливість вивезення транспортного засобу за межі митної території України внаслідок поломки, не можуть бути покладені в основу для прийняття рішення про відсутність в її діях складу правопорушення.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 06.06.2018 по справі №339/198/16-а.

Своїми діями, що виразилися у перевищенні строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 481 МК України.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та з урахуванням відсутності інформації про місцезнаходження транспортного засобу, суд приходить до висновку про накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності адміністративного, стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 467, 527-529 Митного кодексу України, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

постановив:

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170000 (сто сімдесят тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на користь держави в особі ДСА України судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.