Провадження № 33/801/634/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вишар І. Ю.
Доповідач: Марчук В. С.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати у цивільних справах Марчук В.С.

за участі ОСОБА_1 ,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 05.07. 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого начальником регіонального відділенні фонду державного майна України у Вінницькій та Хмельницькій областях, за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 26.04.2019 року, ОСОБА_1 26.04.2019 року о 2-й годині ночі керував на вулиці Грибоєдова м. Вінниця автомобілем Форд д/з НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння чим порушив п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння проводився лікарем- наркологом в КП ВОНД «Соціотерапія», висновок №1148.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.07.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Справа розглянута за відсутності правопорушника та його захисника.

Постанова місцевого суду мотивована тим, що ОСОБА_1 своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Вина у вчиненні вказаного правопорушення доведена такими матеріалами справи, як протокол про адміністративне правопорушення серії БД№317108 від 26.04.2019 року; висновком КП ВОНД «Соціотерапія» №1148 від 26.04.2019 року; рапортом працівника міліції.

ОСОБА_1 не погодився з вказаною постановою суду першої інстанції, оскаржив її в апеляційному порядку, вважаючи, що вона постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного.

1) ОСОБА_1 на час розгляду справи перебував на амбулаторному лікуванні у КНП «ЦПМСД №4 м. Вінниця», про що суд було повідомлено його адвокатом шляхом подачі заяви 04.07.2019 року через канцелярію Вінницького міського суду про відкладення розгляду справи 01.07.2019 рок у зв`язку з хворобою правопорушника та відрядженням адвоката Брилянт І.О. Тим самим, розгляд справи здійснено у відсутність правопорушника з порушенням норми ч.2 ст. 268 КУпАП.

2) Суд першої інстанції не взявши до уваги заяву адвоката про відкладення розгляду справи, незважаючи на поважність причини, вказаної у заяві, та розглянувши справу у відсутність правопорушника та його адвоката, тим самим, позбавив ОСОБА_1 права брати участь у судовому засіданні, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання та користуватися іншими правами.

3) Розглядаючи дану справу, суд дійшов хибного висновку, що вина правопорушника ОСОБА_1 доводиться, зокрема «рапортом працівника поліції», оскільки такий рапорт відсутній у матеріалах справи.

4) В порушення ст. ст. 245, 280 КУпАП, судом першої інстанції не було вжито заходів, спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення та передчасно зроблено висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Це твердження апелянта грунтується на обставинах, що коли працівники поліції підійшли до автомобіля, належного ОСОБА_1 , він був припаркований на узбіччі дороги і ОСОБА_1 забирав речі з автомобіля, а не був за кермом. Про це свідчить відеозапис з нагрудного відео реєстратора поліцейського УПП у Вінницькій області ДПП Крупенкова В.М. - № від 02.07.20 год.

5) Не відповідає дійсності твердження суду першої інстанції, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Те, що він добровільно погодився на проходження такого огляду та пройшов його, теж підтверджується відео записами з нагрудного відео реєстратора поліцейського № та №.

Апелянт просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі за відсутності у діях ОСОБА_1 події та складу інкримінованого адмінправопорушення.

Під час розгляду даної справи судом апеляційної інстанції, ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги з вказаних у ній підстав та відмовився від раніше заявлених клопотань.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, вивчивши апеляційну скаргу та заслухавши пояснення ОСОБА_1 , апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції підлягає до задоволення. Натомість апеляційну скаргу слід задовольнити частково, з огляду на наступне.

Відповідно до положення ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлене неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно з п.2 ч.8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і фотозйомки, відеозапису.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до пункту 12 згаданої вище Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті четвертому розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пунктом восьмим Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 ( зі змінами ), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме - у керуванні транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння, суд першої інстанції зазначив, що вина правопорушника доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №317108 від 26.04.2019 року; висновком КП ВОНД «Соціотерапія» №1148 від 26.04.2019 року та рапортом працівника поліції.

Разом з тим, слід погодитися з доводом апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що вина правопорушника ОСОБА_1 доводиться, зокрема «рапортом працівника поліції», оскільки такий рапорт відсутній у матеріалах справи.

Слід також погодитися з доводами апеляції, що не відповідає дійсності твердження суду першої інстанції, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки це твердження спростовується відео записами з нагрудного відео реєстратора поліцейського № та №, а також висновком КП ВОНД «Соціотерапія» №1148 від 26.04.2019 року (а/с 3, 48).

При цьому, як видно з оскаржуваної постанови суду першої інстанції та самої апеляційної скарги, розгляд справи здійснено у відсутність правопорушника з порушенням норми ч.2 ст. 268 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч.2 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У відповідності до норми ч.1 ст. 271 КУпАП, у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.

Як видно з матеріалів справи, в тому числі, і з ордера серії ВН №097509, виданого адвокатом Брилянт І.О., даний адвокат був захисником правопорушника ОСОБА_1 у суді першої інстанції ( а/с11).

На виконання своїх повноважень, адвокат Брилянт І.О. 4 квітня 2019 року подала до місцевого суду клопотання про відкладення розгляду справи 05.04.2019 року, мотивуючи його, в тому числі, і хворобою ОСОБА_1 (а/с24). Те, що на час розгляду даної адміністративної справи ОСОБА_1 хворів, підтверджується копією листка його непрацездатності станом на 05.04.2019 року, яка була додана суду першої інстанції до клопотання про відкладення розгляду справи (а/с27). Зазначена обставина нічим не спростована.

На думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги вказаний лист непрацездатності ОСОБА_1 та розглянув справу за відсутності , як самого правопорушника так і його захисника. Ті обставини, що напередодні справа відкладалася розглядом п`ять разів за клопотаннями чи правопорушника, чи його захисника, не є підставами вважати, що ОСОБА_1 умисно ухиляється від явки до суду, оскільки всі вони були задоволені судом першої інстанції, що засвідчує їх правомірність.

Розглянувши дану справу у відсутності правопорушника та його захисника за вказаних обставин, тим самим, суд першої інстанції порушив вимоги ч.2 ст. 268 КУпАП.

Відповідно ж до вимог ч.ч.1-3 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як видно з матеріалів справи, на а/с 18 міститься адвокатський запит на витребування адвокатом Брилянт І.О., яка діяла в інтересах ОСОБА_1 , копій відео запису з нагрудного відео реєстратора поліцейського. Дане клопотання судом було задоволене, виходячи з того, що розгляд справи відклався при наявності і правопорушника, і його захисника (а/с15), проте у матеріалах справи відсутня будь-яка відповідь щодо виконання вказаного клопотання, як і сам відео запис.

Натомість на а/с 48 такий відео запис міститься, він доданий до апеляційної скарги і у ньому є твердження ОСОБА_1 , що він не був за кермом коли до нього підійшли працівники міліції.

Допустивши вказане порушення діючих процесуальних норм адміністративного законодавства, місцевий суд, в супереч вимогам ч.2 ст. 280 КУпАП, не з`ясував усіх обставин справи, що мають значення для правильного її вирішення, допустив порушення прав ОСОБА_1 та його адвоката Брилянт І.О. щодо їхньої участі у вирішенні справи, позбавивши їх можливості надати суду свої пояснення, навести власні доводи, міркування та заперечення, надати докази у спростування вини особи, яка притягувалася до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Зазначені порушення норм матеріального та процесуального права вказують на те, що оскаржувана постанова є незаконною і підлягає скасуванню.

Як видно з матеріалів справи, строк накладення адміністративного стягнення за інкриміноване ОСОБА_1 адмінправопорушення закінчився 26.07.2019 року, відповідно до норм ст. 38 та ч.1 ст. 221 КУпАП.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 38, 247, 280 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 05.07. 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 05.07.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати та провадження у справі закрити на підставі ч.2 ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом

суддя В.С. Марчук