Справа№ 360/2425/18 Головуючий у 1 інстанції Стасенко Г.В.
Провадження № 33/824/898/2019 Головуючий у 2 інстанції Гайдай Р.М.
Категорія: ст. 122-2 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гайдай Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Бородянського районного суду Київської області від 04 січня 2019 року, якою

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого в АДРЕСА_1,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 5 (п'ять) місяців.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 352 грн. 40 копійок.

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 22 жовтня 2018 року, приблизно о 16 годині 10 хвилин, на автодорозі Т-1019 "Гостомель-Мирча" М-07 в Бородянському районі Київської області, керуючи автомобілем "ЗАЗ-110307", реєстраційний номер НОМЕР_1, порушив горизонтальну дорожню розмітку 1.1 додатку 2 Правил дорожнього руху, але коли поліцейськими було подано звуковий сигнал та світловий сигнал про зупинку маячками червоного та синього кольору, водій ОСОБА_1 не відреагував, продовжив рух і був затриманий поліцейськими лише шляхом переслідування на службовому автомобілі "ЗАЗ SENS", державний номерний знак НОМЕР_2 (на синьому фоні), шляхом створення штучної перешкоди службовим автомобілем на 6 км автодороги Т-1019, чим ОСОБА_1 порушив п. 2.4 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Бородянського районного суду Київської області від 04 січня 2019 року в частині визнання його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що дійсно 22 жовтня 2018 року він рухався на власному автомобілі ЗАЗ 110307 в напрямку від смт. Бабинці в бік смт. Бородянка. Під час руху він здійснив маневр обгону поліцейського автомобіля. При цьому частково розпочав здійснення даного маневру в місці дорожньої розмітки «суцільна лінія» чим допустив порушення ПДР України. Через деякий час він перед поворотом в бік с. Берестянка подивився в дзеркало заднього виді і побачив, що поліцейський автомобіль, їде з включеними світловими сигналами. Побачивши, що поліцейський автомобіль прискорив свій рух та рухався із світловими сигналами, він подумав що поліцейський автомобіль подає йому вказані сигнали і почав знижувати швидкість свого автомобіля та зупинився на обочині. В цей час поліцейський автомобіль обігнав його та зупинився на обочині попереду і при цьому він почув звуковий сигнал. Інспектор склав на нього протокол за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, після чого поліцейські зупинили двох осіб, яких попросили бути понятими. При понятих поліцейський почав говорити, що він ніби-то від них намагався втекти. Апелянт пояснював, що зупинився після того, як почув сигнал сирени та побачив, що поліцейський автомобіль став швидше рухатись та подавати сигнали зупинитись. Всі обставини зможе підтвердити свідок ОСОБА_2, яка в цей час перебувала в його автомобілі.

Крім того, апелянт вказав, що в матеріалах справи є адміністративний протокол складений на нього і в протоколі вказані суперечливі дані, так його особа була встановлена відповідно до посвідчення водія, а в поясненнях вказано, що він ніби-то відмовився надати посвідчення водія. Також вказано, що він відмовився від пояснення та від підпису, хоча при ньому вказаний протокол не складався і про його наявність він дізнався тільки в суді.

Апелянт вважав, що на нього склали тільки протокол за інше порушення, відповідно до вказаного протоколу на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн., який він сплатив 13 листопада 2018 року отримавши квитанцію та постанову з поліції. Про те, що на нього було складено ще один протокол йому ніхто не повідомляв.

Ознайомившись з матеріалами справи, апелянт побачив, що декілька повісток, які йому направлялися були поштою повернуті, як не отримані по закінченню строку зберігання. Йому жодного разу не надходило з пошти повідомлень про надходження рекомендованих листів із суду. Через повну відсутність інформації про складання на нього адміністративного протоколу та відсутність інформації про слухання справи в суді, апелянт фактично був позбавлений можливості захищати свої права та надати свої пояснення, заявити клопотання про допит свідків та ін.

Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_1, котрий підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задоволити, інспектора СРПП 2 Бородянського ВП капітана поліції Міщука П.А., дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На переконання апеляційного суду, суддя районного суду дотримався вимог закону, всебічно й повно дослідив усі обставини справи та зробив обґрунтований висновок про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП. Так, вина ОСОБА_1 у вчиненому повністю підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 119459 від 22 жовтня 2018 року, відповідно до якого, 22 жовтня 2018 року, приблизно о 16 годині 10 хвилин, на автодорозі Т-1019 "Гостомель-Мирча" М-07 в Бородянському районі Київської області, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем "ЗАЗ-110307", реєстраційний номер НОМЕР_1, порушив горизонтальну дорожню розмітку 1.1 додатку 2 Правил дорожнього руху, але коли поліцейськими було подано звуковий сигнал та світловий сигнал про зупинку маячками червоного та синього кольору, останній не відреагував, продовжив рух і був затриманий поліцейськими лише шляхом переслідування на службовому автомобілі "ЗАЗ SENS", державний номерний знак НОМЕР_2 (на синьому фоні), шляхом створення штучної перешкоди службовим автомобілем на 6 км автодороги Т-1019.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення підтверджується також поясненнями інспектора СРПП 2 Бородянського ВП капітана поліції Міщука П.А. наданими ним в судовому засіданні апеляційного суду, згідно яких встановлено, що 22 жовтня 2018 року біля смт. Бабинці Бородянського району Київської області водій автомобіля «ЗАЗ-Славута» допустив порушення правил обгону, у зв'язку з чим йому були подані звуковий сигнал та світловий сигнал про зупинку за допомогою проблискових маячків, але водій на це не відреагував і його стали переслідувати. Наздогнали автомобіль, приблизно, через два кілометри та примусили водія зупинитися шляхом блокування автомобіля. Коли підійшли до автомобіля, то в салоні перебував водій - молодий чоловік та пасажир - дівчина. Водій став пояснювати, що він, нібито, не бачив поліцейських, хоча він не міг їх не бачити, оскільки переслідування тривало близько двох кілометрів.

Вказані докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об'єктивно узгоджуються між собою.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він зупинився після того, як почув сигнал сирени та побачив, що поліцейський автомобіль став швидше рухатись та подавати сигнали зупинитись, апеляційний суд сприймає критично, оскільки вони спростовуються вказаними вище встановленими обставинами і доказами, а також поясненнями інспектора СРПП 2 Бородянського ВП капітана поліції Міщука П.А., в правдивості яких не виникає сумнівів.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що об'єктивно ОСОБА_1 бачив і розумів вимоги поліцейських про зупинку, а тому вказані його доводи розцінюються судом як позиція захисту з метою уникнення відповідальності.

Таким чином, переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122-2 КУпАП, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, постанова Бородянського районного суду Київської області від 04 січня 2019 року є законноюта обгрунтованою, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Бородянського районного суду Київської області від 04 січня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП - без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Р.М. Гайдай