Справа № 199/1579/19
ПОСТАНОВА

іменем України

13.03.2019 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Лисенко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

14.02.2019 о 22:20 годині у місті Дніпрі по вул. Висоцького, 4 водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Skoda Octavia», н.з. АЕ7063СХ, з ознаками алкогольного спяніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан спяніння відповідно до встановленого порядку водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 був сповіщений належним чином про дату, час і місце судового розгляду справи судовою повісткою, проте до суду не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є обєктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «ОСОБА_2 проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та, враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності не зявилася в судове засідання, визнано можливим розгляд справи у її відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами:

- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 194808 від 14.02.2019, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомлений, про що свідчить його підпис в протоколі;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 14.02.2019, які ними були надані працівникам поліції при оформленні справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до яких кожен із свідків окремо вказав, що ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому порядку огляду на стан спяніння;

- відеозаписом з камер відеоспостереження працівників поліції, переглянутим в судовому засіданні, відповідно до якого слідує, що працівниками поліції у дворі будинку № 4 по вул. Висоцького в місті Дніпрі було помічено т/з «Skoda Octavia», н.з. АЕ7063СХ. Водієм даного автомобіля виявився ОСОБА_1 Автомобіль під керуванням даного водія знаходиться на проїзній частині дороги з увімкненим ближнім світлом фар та увімкненими задніми габаритними вогнями. Розташування автомобіля «Skoda Octavia», н.з. АЕ7063СХ, саме на проїзній частині, та факт ввімкнення ближнього світу фар свідчить про те, що даний автомобіль на моменту приїзду працівників поліції перебував в русі. Далі з відеозапису слідує, що водій ОСОБА_1 перебуває з явними ознаками алкогольного спяніння, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 відмовляється на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан спяніння, через що працівники поліції оформлюють протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1

У звязку з цим слід зазначити, що відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, вважаю, що всі докази є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозвязку достатніми для прийняття рішення про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, у звязку з чим його дії повинні бути правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп'яніння.

Аналізуючи письмові пояснення ОСОБА_1, в яких він заперечив факт керування автомобілем, оцінюю їх критично і знаходжу такими, які продиктовані бажанням уникнути адміністративної відповідальності за вчинене, оскільки ці пояснення спростовані як письмовими матеріалами справи, так і відеозаписом з камер спостереження працівників поліції.

Також враховую і те, що у відповідності до постанови судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 13.02.2019 ОСОБА_1 вже було накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік (справа № 199/9503/18) і ОСОБА_1 на наступний день після постановлення судового рішення повторно вчиняє аналогічні дії, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Оскільки під час розгляду справи встановлена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення і останній підлягає адміністративній відповідальності, по справі необхідно винести постанову, передбачену п. 1) ч. 1 ст. 284 КУпАП, а саме: про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1, який офіційно не працевлаштований, ступінь його вини, відсутність обставин, що помякшують або обтяжують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 накласти адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: В.О.Лисенко