ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №654/2131/19 Головуючий в І інстанції: Данилевський М.А.
Провадження №33/819/392/19 Доповідач: Радченко С.В.
Категорія: ч.1 ст.164 КУпАП
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2019 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Херсонського апеляційного суду Радченко С.В., за участі: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Голопристанського районного суду Херсонської області від 14 серпня 2019 року, якою його визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Голопристанського районного суду Херсонської області від 14 серпня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, без конфіскації транспортного засобу.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Згідно з постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 . 16 травня 2019 року об 11 год. 20 хв. в м.Гола Пристань по вул.1-го Травня, 87, здійснював перевезення пасажирів (надання послуг таксі) на легковому автомобілі ВАЗ 21099 з державним номером НОМЕР_1 , облаштованого як таксі ліхтарем на даху білого кольору, без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Не погоджуючись з висновками суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову судді місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Тобто, підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

Однак у даному випадку, суд першої інстанції в порушення вищевказаних норм помилково дійшов висновку щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Частина 1 ст.164 КУпАП визначає, що провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Отже, диспозиція ч.1 ст.164 КУпАП передбачає відповідальність за дії, які полягають у провадженні господарської діяльності: без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування. Суб`єктом відповідальності в даному випадку є суб`єкт господарювання.

Згідно ст. 3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Разом з тим, відповідно до п.14.1.36 ст. 14 ПК України, господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно ст. 58 ГК України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Згідно положень ст. 1 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» визначено, зокрема, що ліцензія - запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про рішення органу ліцензування щодо наявності у суб`єкта господарювання права на провадження визначеного ним виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 року №222-VIII, за провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, без ліцензії чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування посадові особи суб`єктів господарювання несуть адміністративну відповідальність, передбачену Кодексом України про адміністративну відповідальність.

В той же час, згідно пункту 24 частини 1 статті 7, частини 9 статті 13 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 року перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом потребують ліцензування.

Крім того, частиною 3 статті 9 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року визначено, що ліцензія видається на господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів в тому числі на такий вид робіт як надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів на таксі.

Таким чином, складаючи протокол про адміністративне правопорушення державний інспектор з-поміж наведених, чи інших норм, мав вибрати та навести у протоколі ті порушення діючого законодавства, які на його думку порушив ОСОБА_1 , та інкримінувати їх йому.

Неконкретність пред`явленого обвинувачення ОСОБА_1 позбавляє його права здійснювати предметний захист і порушує його процесуальні права, в тому числі право на захист.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 16 травня 2019 року ОСОБА_1 16 травня 2019 року о 11 год. 20 хв. ОСОБА_1 в м.Гола Пристань по вул.1-го Травня, 87, здійснював перевезення пасажирів (надання послуг таксі) на легковому автомобілі ВАЗ 21099 з державним номером НОМЕР_1 , облаштованого як таксі ліхтарем на даху білого кольору, без державної реєстрації як суб`єкта господарювання чим порушив ст.58 ГК України та своїми діями скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст. 164 КпАП України, а саме порушення порядку провадження господарської діяльності (а.с.3).

ОСОБА_1 заперечував факт зайняття господарською діяльністю, зазначивши, що не надавав послуги по перевезенню пасажирів. Вказував на те, що в автомобілі знаходився його знайомий. Його автомобіль не був обладнаний всіма необхідними ознаками таксі, а білий плафон на даху автомобіля виконував декоративну функцію, на ньому було оголошення про продаж автомобіля.

У відповідності до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Проте, жодних допустимих доказів, які б підтвердили, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність, надаючи послуги з перевезення пасажирів матеріали справи не містять.

В описовій частині протоколу зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 1 ст. 164 КУпАП, однак не зазначено точних обставин вчинення адміністративного правопорушення, не викладені дані, яким чином він здійснював господарську діяльність з перевезення пасажирів, по якому маршруту та кому надавав послуги перевезення.

Ні у протоколі про адміністративне правопорушення ні у постанові суду першої інстанції не вказано чи отримувалися кошти за здійснення перевезення пасажирів. Відсутні й пояснення осіб, в разі надання послуг по перевезенню.

Сам лише факт знаходження знаку фішки білого кольору на даху автомобіля, жодним чином не підтверджує самого здійснення діяльності, як перевезення пасажирів, тобто таксі.

Перевіривши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції всупереч ст. 252 КУпАП належним чином не дав оцінки доказам в їх сукупності через що прийняв помилкове рішення щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність скасування постанови судді та закриття провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст. 294 КУпАП України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Голопристанського районного суду Херсонської області від 14 серпня 2019 року скасувати, постановити нову, якою провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Радченко