Провадження № 33/4820/40/19
Категорія: ч.1 ст. 164 КУпАП Доповідач Матущак М. С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2019 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Кашевської-Колос Т.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, його захисника Галушина О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 листопада 2018 року,

у с т а н о в и в :

Постановою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 листопада 2018 року,

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1, житель АДРЕСА_1 громадянин України, що не працює,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі п'ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 грн.

Стягнуто з нього судовий збір в дохід держави в сумі 352 грн.40 коп.

Згідно із постановою судді, 20 вересня 2018 року об 14 годині 45 хвилин ОСОБА_1 у м. Хмельницькому на автовокзалі №1 надавав послуги з перевезення пасажирів автомобілем «Чері», державний номерний знак НОМЕР_1, облаштованим як таксі, без державної реєстрації як суб'єкта господарської діяльності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив постанову суду скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що дана постанова є незаконною і необґрунтованою, прийнятою безпідставно з грубим порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням матеріальних норм, що потягло за собою однобічне та неповне з'ясування судом усіх фактичних обставин справи, їх недослідження та ненадання їм належної оцінки, при цьому суд формально підійшов до встановлення обставин справи.

Уважав, що він не є суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 КУпАП, оскільки таким може бути лише суб'єкт господарювання, тобто юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку, громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці. Крім того, така діяльність має носити регулярний, систематичний характер.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення лише формально зазначено, що він здійснював господарську діяльність, не вказано осіб, яким він надавав послуги перевезення, чи існувала регулярність таких перевезень та відсутні будь-які докази, окрім фотографії автомобіля з розпізнавальними знаками таксі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1, захисника Галушина О.В., які підтримали доводи апеляційної скарги про скасування постанови суду, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про таке.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне й об'єктивне з'ясування обставин справи.

Однак, як видно з матеріалів справи, в порушення вимог цієї статті справу судом розглянуто однобічно, без повного та об'єктивного з'ясування усіх обставин, що мають значення для правильного її вирішення.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення є наявність об'єктивних і суб'єктивних ознак, тобто об'єкта, об'єктивної сторони, суб'єкта та суб'єктивної сторони.

Відповідно до ч.1 ст.164 КУпАП провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб'єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

Отже, враховуючи особливості цього правопорушення і виходячи з вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи, окрім іншого, зобов'язаний був з'ясувати, чи вчинив ОСОБА_1 ці порушення, а якщо вчинив, то в чому саме вони полягали і чи винен він у цьому.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, складеним старшим державним інспектором відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті 20 вересня 2018 року, ОСОБА_1 того ж дня об 14 годині 45 хвилин у м. Хмельницькому на АС №1 надавав послуги з перевезення пасажирів автомобілем «Чері», державний номерний знак НОМЕР_1, облаштованим як таксі без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до п.24 ст.7 «Про ліцензування видів господарської діяльності», ст.39 Закону України «Про автомобільний транспорт», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП (а.с.1).

До вказаного протоколу додане фото транспортного засобу ОСОБА_1, на якому встановлена номерна шашка служби таксі з номером телефону «65-65»

Суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП (в частині здійснення господарської діяльності без ліцензії та дозвільних документів), може бути лише суб'єкт господарювання.

Відповідно до ч.2 ст.55 Господарського кодексу України суб'єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Важливою ознакою господарської діяльності є, зокрема, її систематичність. У протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП, не встановлено і не наведено такої систематичності, також не має доказів того, що він офіційно зареєстрований як фізична особа-підприємець.

Згідно з ч.3 ст.2, п.24 ст.7, ч.9 ст.13 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 року № 222-VIII, перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом потребують ліцензування.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.1 вказаного Закону ліцензія - це запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осібпідприємців та громадських формувань про рішення органу ліцензування щодо наявності у субєкта господарювання права на провадження визначеного ним виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт», таксі -легковий автомобіль, обладнаний розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору, який встановлюється на даху автомобіля, діючим таксометром, сигнальним ліхтарем із зеленим та червоним світлом, розташованим у верхньому правому кутку лобового скла, і який має нанесені композиції з квадратів, розташованих у шаховому порядку на дверцятах автомобіля з лівого та правого боків, призначений для надання послуг з перевезення пасажирів та їхнього багажу в індивідуальному порядку.

Статтею 9 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що ліцензування на автомобільному транспорті спрямоване на визначення початкових і поточних умов надання послуг з перевезень пасажирів і небезпечних вантажів, а також найважливіших параметрів обслуговування споживачів.

Ліцензія видається на господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів, в тому числі на такий вид робіт, як надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів на таксі.

Цим Законом, зокрема, статтею 16 визначено, що до персоналу автомобільного транспорту належать працівники, які безпосередньо надають послуги з перевезення пасажирів чи вантажів, виконують роботи з ремонту та технічного обслуговування транспортних засобів, надають допоміжні послуги, пов'язані з перевезеннями.

Стаття 39 визначає, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документи для фізичної особи, що здійснює перевезення пасажирів на таксі: для автомобільного перевізника - ліцензія, інші документи, передбачені законодавством України; для водія таксі - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, інші документи, передбачені законодавством України.

Ураховуючи вищенаведене, на такий вид господарської діяльності як надання послуг з перевезення пасажирів чинним законодавством передбачено обов'язкове ліцензування даної діяльності, при цьому на перевізника покладається обов'язок пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті, зокрема, ліцензію, а у випадку, якщо водій таксі перебуває у трудових відносинах із перевізником юридичною особою - посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, інші документи, передбачені законодавством України.

Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, чи ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення як суб'єкт підприємницької діяльності, чи як особа, яка перебуває у трудових відносинах з перевізником, не додані докази, які підтверджують зазначені обставини.

Апеляційним судом ураховано, що навіть у випадку доведеності одноразового перевезення ОСОБА_1 пасажирів на власному автомобілі за плату, такі його дії не можуть кваліфікуватись як зайняття господарською діяльністю, бо такі дії мають носити систематичний характер, оскільки підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку (ст.42 Господарського кодексу України) і особа, яка складає протокол про адміністративне правопорушення, повинна довести наявність всіх цих випадків, зв'язати їх воєдино, а також довести їх систематичність.

При цьому, у порушення вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, суд не намагався з'ясувати, чи є ОСОБА_1 суб'єктом господарювання, що здійснює господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів на таксі, без ліцензії, чи перебуває у трудових відносинах з перевізником, зокрема службою таксі «65-65», тобто, чи є він суб'єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Незважаючи на те, що таке обвинувачення є неконкретним, позбавляє можливості ефективно захищатися від нього, а сам протокол не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, суд за наслідками судового розгляду передчасно визнав його доведеним, без усебічного, повного та об'єктивного з'ясування всіх обставин даної справи.

Крім того, судом першої інстанції зроблено передчасний та необґрунтований висновок про те, що вина ОСОБА_1 підтверджена даними протоколу про адміністративне правопорушення від 20 вересня 2018 року, бо він, на думку суду, відповідає вимогам ст.256 КУпАП і відповідно до ст.251 КУпАП є доказом у справі.

Зі змісту вказаного протоколу про адміністративне правопорушення, на який посилається суд першої інстанції як на доказ, що підтверджує винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП, не цілком зрозуміло, які саме неправомірні дії вчинив ОСОБА_1, не розкрито об'єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, не конкретизовано його вину, не зазначено, чи він здійснював господарську діяльність систематично, на постійній основі з надання платних послуг за перевезення громадян, або перебував у трудових відносинах із перевізником.

Тому вважаю, що відсутність в діях ОСОБА_1 системи в провадженні господарської діяльності та сам факт її реалізації наразі не дає обґрунтованої і об'єктивної можливості сформувати склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Таким чином, суд першої інстанції при розгляді справи не звернув уваги на вказані вище обставини та не дослідив їх, не конкретизував обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення і не навів відповідної мотивованої оцінки доведеності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відтак, приходжу до висновку, що доводи апелянта ОСОБА_1 стосовно неправомірного застосування до нього судом першої інстанції адміністративного стягнення є обґрунтованими.

Складений у такому вигляді протокол про адміністративне правопорушення, коли матеріали зібрані поверхнево, позбавляє суд можливості постановити законне та обґрунтоване рішення. За наведених у ньому обставин справи не можна зробити жодного категоричного висновку, повно та об'єктивно визначитись з кваліфікацією діяння, інкримінованого ОСОБА_1, та наявності чи відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП. Неможливо цього зробити і в процесі судового розгляду, оскільки слід провести ряд процесуальних дій, що є непритаманною суду функцією.

Оскільки наведені порушення закону в їх сукупності є істотними і не можуть бути усунені в судовому засіданні, постанова судді підлягає скасуванню, а матеріали справи як неповно з'ясовані та неналежно оформлені - направленню до органу, який порушив справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 29 листопада 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП - скасувати, а матеріали справи повернути для належного оформлення до Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду М.С. Матущак