Провадження №: 3/752/7351/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2019 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, не офіційно працюючого двірником, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 , будучи особою, яка яку протягом року піддано адміністративному стягшненню за вчинення домашнього насильства, інкримінується те, що він, 14.07.2019 р. о 19 год. 38 хв., перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру.

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому дій. Пояснив суду, що сварка із дружиною виникла через те, що в той час коли він спав дружина його вдарила палицею. Він дружину не бив, а у словесній формі грубо відреагував на ті її дії. розкаявся у скоєному, запевнив, що у майбутньому не допустить подібної поведінки відносно дружини. Просив суд врахувати, що він вже відбуває покарання у виді 100 годин громадських робіт, тому просив призначити покарання у виді громадських робіт за дане правопорушення.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Згідно рапорту оперативного чергового Голосіївського УП ГУНП в м. Києві від 14.07.2019 р. встановлено, що 14.07.2019 р. о 19 год. 37 хв. від громадянки ОСОБА_2 в оперативну частину надійшло повідомлення про те, що за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , її чоловік ОСОБА_1 поводить себе неадекватно, кидається на неї.

З копії свідоцтва про шлюб встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі.

Зі змісту письмових пояснень ОСОБА_2 від 25.07.2019 р. встановлено, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом із своїм чоловіком ОСОБА_1 14.07.2019 р. близько 19 год. 30 хв. вона повернулася додому з роботи, в цей час її чоловік знаходився вдома. На ґрунті того, що її чоловік перебував у стані алкогольного сп`яніння у них виникла сварка вході якої ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою в її адресу та замахувався рукою на неї, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру. Вона, в свою чергу, заперечувала, що застосовувала до чоловіка фізичну силу.

Зі змісту письмових пояснень ОСОБА_1 встановлено, що 14.07.2019 р. близько 19 год. 30 хв. за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті перебування у стані алкогольного сп`яніння у нього виникла сварка з дружиною ОСОБА_2 , в ході якої він висловлювався нецензурною лайкою на адресу дружини. Дружина в ході сварки також називала його образливими словами та декілька разів вдарила. Також зазначив, що в ході сварки тілесних ушкоджень не отримав, заяву подавати відмовився, від проходження медичного освідування відмовився. Просив вжити до дружини заходи реагування.

Пунктом 3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає доведеним скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.1732 КУпАП, за ознаками вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно дружини ОСОБА_2 , вчинено особою, яку протягом року піддано адміністративному стягшненню за вчинення домашнього насильства.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, передбачених ст.34-35 КУпАП України, судом не встановлено.

Враховуючи, особу правопорушника, який офіційно не працевлаштований, суд вважає за доцільне застосувати відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді громадських робіт.

Суд вважає, що така міра відповідальності відповідає вчиненим правопорушенням і є такою, що відповідає меті адміністративного стягнення, встановленого ст. 23 КУпАП.

Окрім того, згідно ст.401 КУпАП з ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 384,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.ст. 9, 301, 33-35, 401, ч. 1 ст. 1732, ст.ст. 276-280, 283-285 КУпАП, суд,-

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді громадських робіт на строк 40 (сорок) годин.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.В. Єсауленко