ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/1297/19 Шаренко С.Л.
Категорія: ч. 2 ст. 172-6 КУпАП Доповідач - Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Бездітко В.М.

за участю секретаря - Михайлюка А.В.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

захисника - Черкасова О.В.

прокурора - Гладуна Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

02 вересня 2019 року старшим оперуповноваженим в ОВС Харківського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, підполковником поліції - Заброцьким Б.Ф. складено протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 33/19 стосовно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді старшого інспектора ситуаційного відділу УОАЗОР ГУНП в Харківській області, в порушення ч. 2 ст. 52 КУпАП Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані, а саме - отримання доходу від продажу нерухомого майна (квартири) 06 листопада 2018 року, у розмірі 168 000 грн, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2019 року притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 700 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, доводи якої мотивує наступним.

Вважає постанову районного суду незаконною, необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню.

Під час винесення постанови судом першої інстанції не надано правової оцінки його доводам та доводам його захисника викладених у запереченнях.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які допустимі докази на підтвердження законності та обґрунтованості проведеної працівниками Харківського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України стосовного нього перевірки. Відповідно, всі зібрані докази в рамках перевірки є недопустимими з огляду на порушення порядку їх отримання.

Посилається, що в його бездіяльності щодо неподання відомостей про зміни в майновому стані відсутні мотиву уникнення фінансового контролю з боку держави.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не складено протягом 24-х годин з моменту виявлення особи яка вчинила адміністративне правопорушення.

Надаючи відповіді на запити начальника Харківського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області - Павловою О.О. було надано інформацію щодо нотаріальної таємниці, оскільки не було для цього правових підстав, а саме провадження стосовно нього не було розпочато.

За вказаних обставин надані нотаріусом відповіді отриманні з порушенням вимог щодо їх одержання, а отже є недопустимими доказами.

Просить скасувати постанову Київського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2019 року та прийняти нову постанову, якою закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

25 листопада 2019 року ОСОБА_1 подав письмові пояснення, в яких, крім іншого, посилається, що постанова районного суду винесена із порушенням приписів ст. 38 КУпАП, оскільки днем виявлення правопорушення, слід вважати 18 червня 2019 року - дату початку перевірки. Отже на момент розгляду справи, строки притягнення його до адміністративної відповідальності, визначені ч. 3 ст. 38 КУпАП сплинули.

НАЗК є єдиним спеціальним органом, який уповноважений здійснювати перевірки змін у майновому стані суб`єкті декларування. Органи Національної поліції до суб`єктів щодо здійснення контролю за правильністю та повнотою заповнення декларацій, так і змін у майновому стані не відносяться.

Також в своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначає, що станом на момент укладення правочину 06 листопада 2019 року він перебував у стані сильного душевного хвилювання через стан здоров`я його матері. Вважає ці обставини можуть бути визнані такими, що пом`якшують відповідальність.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Черкасова О.В., які апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити, пояснення прокурора Гладуна Д.В., який проти апеляційної скарги заперечував, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Ст. 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно ч. 2 ст. 172-6 КУпАП відповідальність настає у разі неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

При цьому склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 172-6 КУпАП, є формальним, характеризується недодержанням різноманітних правил, коли діяння становить склад проступку незалежно від настання шкідливих наслідків.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, виражається у бездіяльності суб`єктів декларування, а саме неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Абз. 15 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» п. 2, п. 4 і 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону;

Відповідно до пп. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є поліцейські.

Ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Судовим розглядом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 06 листопада 2018 року (реєстр № 1652) посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області - Павловою О.О. гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , продав гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , квартиру АДРЕСА_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Продавець ОСОБА_1 отримав від покупця ОСОБА_5 грошові кошти за продаж квартири у сумі 168 000 грн.

Враховуючи викладене, термін для подачі повідомлення про суттєві зміни в майновому стані до НАЗК для ОСОБА_1 є до 16 листопада 2018 року.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 повідомлення про суттєві зміни в майновому стані не подав.

Таким чином, будучи суб`єктом декларування, ОСОБА_1 своєчасно не повідомив про суттєві зміни в майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 176-2 КУпАП.

З урахуванням вищевикладеного, при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суд повно та всебічно встановив фактичні обставини правопорушення на підставі доказів наявних в матеріалах справи, досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст. ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду, та постановив рішення, яке відповідає вимогам ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП.

Зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими, та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП. З цих підстав апеляційний суд відмовляє в задоволенні клопотання адвоката Черкасова О.В. про допит свідків.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконної перевірки працівниками Харківського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України та відсутності, апеляційний суд відхиляє.

Відповідно до абз. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції - органи прокуратури, Національної поліції, Національне антикорупційне бюро України, Національне агентство з питань запобігання корупції.

Відповідно до «Положення про Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України» затвердженого Наказом Національної поліції України № 83 від 09.11.2015 року до завдань Департаменту, крім іншого, належить запобігання, виявлення, попередження і припинення кримінальних, корупційних та пов`язаних з корупцією правопорушень, що готуються або вчинені поліцейськими, держаними службовцями та іншими працівниками поліції.

В той же час Департамент внутрішньої безпеки для виконання покладених завдань і функцій в установленому порядку має право складати відповідно до вимог законодавства України протоколи про адміністративні правопорушення за фактами вчинення поліцейськими, державними службовими особами держаними службовцями та іншими працівниками поліції адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією, застосовувати передбачені законом заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративне правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в ст. ст. 218-221 цього Кодексу, протоколи про адміністративне правопорушення мають право складами: уповноважені на те посадові особи: органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Також, необхідно враховувати положення ч. 2 ст. 251 КУпАП, оскільки саме на органи внутрішніх справ (Національної поліції) покладається обов`язок щодо збирання доказів у справах про адміністративне правопорушення.

Відсутність компетенції у Харківського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України на складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_6 не оскаржував.

З цих підстав, апеляційний суд не приймає посилання ОСОБА_1 що НАЗК є єдиним спеціальним органом, який уповноважений здійснювати перевірки змін у майновому стані суб`єкті декларування.

Щодо надання приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області - Павловою О.О. інформації яка містить нотаріальну таємницю, апеляційний суд зазначає, що нотаріус діяв у відповіді з вимогами ч. 8 ст. 8 Закону України «Про Нотаріат». Підстав не надавати відповідь на запити компетентного органу у нотаріуса не було.

Посилання в апеляційній скарзі про складання протоколу з порушенням вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП, та в письмових поясненнях на неврахування судом приписів ст. 38 КУпАП, апеляційний суд виходить з наступного.

Частина 3 ст. 38 КУпАП передбачає, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

З матеріалів справи вбачається, що днем вчинення адміністративного правопорушення є 17 листопада 2018 року, тобто наступний день після дати для подачі повідомлення про суттєві зміни в майновому стані до НАЗК - 16 листопада 2018 року.

17 липня 2019 року старшим оперуповноваженим Харківського управління ДВБ НП України складено рапорт в якому, крім іншого зазначено, повідомлень про суттєві зміни в майновому стані ОСОБА_1 не подавалось.

Таким чином, виконавши вимоги ч. 2 ст. 251 КУпАП, встановивши особу правопорушника, зібравши всі докази по справі, інші матеріали справи, у уповноважених осіб на складання протоколу виникає обов`язок на складання протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог статей 254, 255, 256 КУпАП.

На час винесення постанови Київським районним судом м. Харкова від 25 вересня 2019 року, строки встановлені ст. 38 КУпАП не закінчились, тому у суду були відсутні підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Щодо неврахування при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та розгляді справи судом першої інстанції обставини, які можуть бути визнані такими, що пом`якшують відповідальність.

Апеляційний суд зазначає, що районний суд застосував до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах мінімальної санкції передбаченої ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 апеляційним судом не встановлено неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП в бездіяльності ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені.

В рішенні від 08.10.2005 року скарга № 8812/02 у справі «Wypych v. Poland» Європейський суд з прав людини відхилив скаргу члена місцевої ради в Польщі, який відмовився подати свою майнову декларацію, стверджуючи, що визначений законодавством обов`язок розкривати деталі його фінансового та майнового стану порушував статтю 8 Європейської конвенції про права людини.

Європейський суд з прав людини схвалив оприлюднення та інтернет-доступ до декларацій, вважаючи, що "широка громадськість має правомірний інтерес в тому, щоб пересвідчитися, що місцева політика є прозорою, а інтернет-доступ до декларацій робить доступ до такої інформації дієвим та простим". "Без такого доступу цей обов`язок не матиме практичного значення або реального впливу на міру поінформованості громадськості".

Суд також зазначив, що широкий обсяг декларування важливий, бо надає громадськості вичерпну картину стосовно фінансового стану службовця. А обов`язок подавати інформацію про майно має запобігти спробам приховати його.

З урахуванням наведеного апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції обґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст.172-6 КУпАП.

Відповідно, за наслідками апеляційного перегляду справи за доводами апеляційної скарги, апеляційним судом не встановлено підстав для скасування постанови Київського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2019 року.

Керуючись ст. ст. 245, 251, 252, 254, 256, 278, 280, 284, 294, 295 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду /підпис/ В.М. Бездітко

Згідно з оригіналом

Постанова набрала законної сили 03 грудня 2019 року

Суддя В.М. Бездітко

Секретар М.В. Яковлева