П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.11.2019 Справа №607/5098/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Грицака Р.М.

з участю секретаря Білецької Ю.Ю.

представника митниці Щербатенко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі матеріали, що надійшли від Тернопільської митниці Державної фіскальної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , працюючого директором ТОВ «Техногума»,

за ст. 472 Митного кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про порушення митних правил №0267/40300/18 від 22.12.2018р., директором ТОВ «Техногума» ОСОБА_1 17.09.2018 року до відділу митного оформлення № 2 митного поста «Тернопіль-центральний» Тернопільської митниці ДФС подано митну декларацію № UA403030/2018/010008 на товар, відправником якого являється ASCO d.o.о. (Sorlijeva 23, 4000, Kranj. Словенія) ідент.код НОМЕР_1 , та який переміщувався на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Техногума" 29010, Хмельницька обл., м.Хмельницький, вул.Трудова, буд. 31, згідно інвойсу №59-2018 від 14.09.2018 року, міжнародної автотранспортної накладної CMR №1003181 від 14.09.2018 року, на виконання зовнішньоекономічного контракту № 01 від 10.01.2017, у митному режимі IM 40.

У графі 31 вказаної митної декларації ОСОБА_1 зазначив: Відходи, уламки та скрап гуми (крім твердої гуми) - відходи обрізки та скрап гуми кількість 10317 кг.; - відходи обгумованого корду - 2150 кг.;- гумова крихта - 5861 кг. Призначені як сировина, для виробництва виробів з гуми загального призначення: гумових килимків для спортивних майданчиків, гумових ущільнень, гумових амортизаторів, гумових відбійників. Торговельна марка- нема даних. Країна виробництва - Словенія.. У графі 33 митної декларації № UA403030/2018/010008 директором ТОВ «Техногума» ОСОБА_1 класифікував вищевказаний товар у товарній підкатегорії НОМЕР_2 .

За результатами проведення митного огляду та винесення класифікаційного рішення Тернопільської митниці ДФС KT-UA-2018 від 01.11.2018, встановлено, що у вантажному відділенні транспортного засобу з реєстраційними номерними знаками KRSF716 НОМЕР_3 в дійсності знаходиться товар, про який вказано неточні та недостовірні відомості у гр. 31 митної декларації № UA403030/2018/010008.

Так, у вантажному відділенні транспортному засобі було виявлено: товар № 1 - Невулканізована гумова суміш в первинній формі у вигляді листів, гнучка, непориста, містить дефекти та включення, поверхня не є гладкою, кількість -5 910кг. Згідно класифікаційного рішення Тернопільської митниці ДФС KT-UA-2018 від 01.11.2018, товар № 1 класифіковано у товарній підкатегорії НОМЕР_4 за УКТ ЗЕД товар № 2 - Відходи, уламки та скрап гуми (крім твердої гуми) - відходи обрізки та скрап гуми кількість - 4407кг.; - відходи обгумованого корду -2150кг.;- гумова крихта - 5861 кг. Призначені як сировина, для виробництва виробів з гуми загального призначення: гумових килимків для спортивних майданчиків, гумових ущільнень, гумових амортизаторів, гумових відбійників, НОМЕР_2 за УКТ ЗЕД.

Директор ТОВ «Техногума» ОСОБА_1 мав можливість у разі проведення фізичного огляду перевірити правильність опису товару, зазначеного в товаросупровідних документах, та правильно задекларувати зазначений товар або відкликати митну декларацію.

Однак директор ТОВ «Техногума» ОСОБА_1 не заявив за встановленою формою (31 графа митної декларації) точних та достовірних відомостей про наявність, найменування, асортимент товару, який надійшов у транспортному засобі з реєстраційними номерними знаками KRSF716 НОМЕР_3 , та який (даний товар) підлягає обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, що є порушенням митних правил, передбаченого статтею 472 Митного кодексу України.

Представник Тернопільської митниці Державної фіскальної служби України у судовому засіданні вказав на наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного кодексу України, що доводиться матеріалами справи та просив притягнути його до адміністративної відповідальності, шляхом накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості безпосередніх предметів правопорушення (Невулканізованої гумової суміші в первинній формі у вигляді листів), а саме 64771 грн. 15 коп. з їх конфіскацією у власність держави та стягнути із ОСОБА_1 понесені митним органом у справі про порушення митних правил витрат на зберігання на складі товару в розмірі 51 грн. 87 коп., що підтверджується довідкою, яка долучена до матеріалів справи.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Щербань О.В. 23.10.2019 року подав суду заяву про закриття провадження у справі за відсутністю в діях директора ТОВ «Техногума» ОСОБА_1 складу порушення митних правил передбаченого ст. 472 Митного кодексу України. В обґрунтування заявлених вимог вказує на ще, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.05.2019 року задоволено повністю позовну заяву ТОВ «Техногума» до Тернопільської митниці ДФС України та скасовано Рішення Тернопільської митниці ДФС від 01.11.2018 року № КТ- UA-2018 щодо визначення частини вантажу «не вулканізованою гумовою сумішшю в первинній формі у вигляді листів, гнучка, непориста, містить дефекти та включення, поверхня не є гладкою, кількістю 5 910 кг.» та віднесення даного товару до коду УКТ ЗЕД . Зобов`язано Тернопільську митницю ДФС розмитнити товар, який представлено ТОВ «Техногума» кількістю 5 910 кг за кодом УКТ ЗЕД . Контролюючим органом не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження правильного визначення ним коду імпортованого товару. За наведених обставин, вважає, що контролюючим органом не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження правильного визначення ним коду імпортованого товару.

В судове засідання 12.11.2019 року ОСОБА_1 та його захисник адвокат Щербань О.В. не з`явилися з невідомих на те суду причин, хоча про день та час слухання спррави були повідомлені належним чином.

Представник Тернопільської митниці Державної фіскальної служби України у судовому засіданні вказав на наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного кодексу України, що доводиться матеріалами справи та просив притягнути його до адміністративної відповідальності, шляхом накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості безпосередніх предметів правопорушення (Невулканізованої гумової суміші в первинній формі у вигляді листів), а саме 64771 грн. 15 коп. з їх конфіскацією у власність держави та стягнути із ОСОБА_1 понесені митним органом у справі про порушення митних правил витрат на зберігання на складі товару в розмірі 51 грн. 87 коп., що підтверджується довідкою, яка долучена до матеріалів справи.

Посилання ОСОБА_1 та його захисника адвокат Щербань О.В. на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.05.2019 року вважає безпідставним, оскільки орстаннє було скасоване Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.10.2019 року (справа №560/766/19).

Заслухавши представника митниці, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 472 МК України слід закрити, з наступних підстав:

Відповідно дост. 245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі точного додержання законності, всебічного і об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, правильного і справедливого її вирішення, а постанова суду повинна відповідати вимогамст.283 цього Кодексу.

Виходячи зі змісту ст.7,254,279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення. Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюються наявними у справі доказами.

За диспозицією статті 472 Митного кодексу України відповідальність настає у випадку недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто нез`явлення за встановленою формою точних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Згідно ч.1 ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом з`явлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. Відповідно до частини восьмої статті 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.266 МК України декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку встановленого Митним кодексом України.

Частиною 2 ст. 266 МК України передбачено, що перед подачею митної декларації декларант має право з дозволу органу доходів і зборів здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису(відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів.

Частиною 1 ст.269 МК України передбачено, що відповідно до положень цієї статті за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи та з дозволу органу доходів і зборів відомості, зазначені в митній декларації, можуть бути змінені або митна декларація може бути відкликана. У разі відмови у наданні такого дозволу орган доходів і зборів зобов`язаний невідкладно, письмово або в електронному вигляді, повідомити декларанта про причини і підстави такої відмови.

Пунктом 34 Положення про митні декларації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року № 450, передбачено, що не дозволяється: внесення змін або відкликання митної декларації у разі виявлення порушень митних правил щодо задекларованих у цій митній декларації товарів; - внесення змін або відкликання митної декларації після надання декларанту або уповноваженій ним особі митним органом, якому подана така митна декларація, інформації про призначення митним органом митного огляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення або перевірки документів на товари (крім випадків, коли після проведення зазначених митних формальностей порушень митних правил не виявлено).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 мав можливість у разі проведення фізичного огляду перевірити правильність опису товару, зазначеного в товаросупровідних документах, та правильно задекларувати зазначений товар або відкликати митну декларацію, однак жодних із зазначених дій не вчинив.

Суд відхиляє посилання ОСОБА_1 та його захисника адвоката Щербань О.В. на те, що контролюючим органом не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження правильного визначення ним коду імпортованого товару, оскільки Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.10.2019 року (справа №560/766/19) встановлено, що оскаржуване рішення Тернопільської митниці ДФС від 01.11.2018 № КТ-UA-2018 щодо визначення частини вантажу "не вулканізованою гумовою сумішшю в первинній формі у вигляді листів, гнучка, непориста, містить дефекти та включення, поверхня не є гладкою, кількістю 5 910 кг" та віднесення даного товару до коду УКТ ЗЕД є правомірним та скасуванню не підлягає.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що ОСОБА_1 не заявив за встановленою формою (31 графа митної декларації) точних та достовірних відомостей про наявність, найменування, асортимент, кількість та розміри товару, який надійшов у транспортному засобі з реєстраційними номерними знаками KRSF716 НОМЕР_3 , та який (даний товар) підлягає обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, що є порушенням митних правил, передбаченого статтею 472 Митного кодексу України. Провина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 Митного кодексу України, підтверджується доказами, які досліджувалися в судовому засіданні, а саме: протоколом про порушення митних правил №0267/40300/18 від 22.12.2018р.; митною декларацією типу ІМ40ДЕ №UA403030/2018/010008: копією контракту від 10.01.2017 №1 між ТОВ "ТЕХНОГУМА" та фірмою "ASCO" d.o.o. (Республіка Словенія); Додатком (специфікація) №3 до Контракту №01 від 10.01.2017; Автотранспортною накладною CMR №1003181 від 14.09.2018; Рахунок-фактурою (інвойс) №59-2018 від 14.09.2018; Рахунок-фактурою (закупівельний інвойс, на підставі якого фірма "ASCO" d.o.o. придбала товар у фірми KEMIS d.o.o.) PR18-09073 від 14.09.2018; копією митної декларації країни відправлення №18SI5043 від 14.09.2018; Актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 17.09.2018 року та 19.09.2018 року; Висновком Львівського відділу з питань експертиз та досліджень ДПМЕ ДФС №177 від 19.10.2018, Рішенням Тернопільської митниці ДФС про визначення коду товару від 01.11.2018 №КТ-UA-2018 визначено частини вантажу "не вулканізованою гумовою сумішшю в первинній формі у вигляді листів, гнучка, непориста, містить дефекти та включення, поверхня не є гладкою, кількістю 5 910 кг" та віднесено даний товар до коду УКТ ЗЕД , актом приймання передавання від 22.12.2018р.

Згідно ст.252КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. За вказаних обставин приходжу до переконання про порушення ОСОБА_1 митних правил, а відтак і наявність в його діях ознак порушення, передбаченого ст. 472 МК України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Відповідно до вимог статті 7 Кодексу України про адміністративне правопорушення, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно положень ст.487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адіміністртавні правопорушення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП України, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю якщо на момент розгляду справи закінчились строки накладення адміністративного стягнення.

Строки накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил визначено ст.467 МК України, відповідно до якої, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом (в редакції Закону № 2612-VIII від 08.11.2018року, що набрала чинності 25.11.2018року).

Як вбачається з матеріалів справи датою вчинення ОСОБА_1 . вищезазначеного правопорушення є 17.09.2018 року.

На дату вчинення правопорушення ч.2 ст.472 МК України було передбачено, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядуються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбаченні статтями 469, 477 - 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень (в редакції Закону № 5288-VI від 18 вересня 2012 року).

Згідно вимог ч.3 ст.3 МК України, норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів. Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.

Вказані норми закону кореспондуються і з частиною першою статті 58 Конституції України, яка закріплює загальновизнаний принцип права, відповідно до якого закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

У рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1 -рп/99 у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів наголошується на тому, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Акти адміністративного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності.

Заборона зворотної дії є однією з важливих складових принципу правової визначеності.

Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів знайшов своє закріплення і в Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (стаття 7).

Водночас Конституція України передбачає зворотну дію законів та інших нормативно-правових актів у часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те що порушення митних правил ОСОБА_1 було вчинено 17.09.2018 року, а редакцією ст.467 МК України згідно із Законом №2612-VIII від 08 листопада 2018 року «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» фактично погіршено правове становище ОСОБА_1 , суд приходить до переконання, що провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 472 Митного кодексу України необхідно закрити у зв`язку з закінчення на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності, що передбачені ст.467 Митного кодексу України.

Статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП суд повинен повно, всебічно й об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати оцінку зібраним у ній доказам і постановити правильне судове рішення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить. Натомість, як зазначалось вище, застосування п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе у разі встановлення наявності протиправної винної дії чи бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.

З огляду на наведене та зважаючи на те, що для закриття провадження у справі у зв`язку зі спливом строків для накладення адміністративного стягнення необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення (винної дії чи бездіяльності), а також враховуючи, що повноваження суду на з`ясування обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні передбачені ст. 280 КУпАП, вважаю, що є достатні правові підстави для встановлення вини особи при закритті провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Проаналізувавши та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого статтею 472 Митного кодексуУкраїни та провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст.472 МК України - закрити на підставі п 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Що стосується вимоги представника Тернопільської митниці ДФС щодо стягнення із ОСОБА_1 витрат митного органу за зберігання товару станом на 23.10.2019 року (всього 326 днів) 51 грн. 87 коп., відповідно до довідки про витрати митного органу в справі про порушення митних правил №0267/40300/18 суд зазначає наступне.

Статтею 520 МК України визначено порядок відшкодування витрат у справі про порушення митних правил, відповідно до якої витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення. Посадова особа органу доходів і зборів, в провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, а також посадова особа, яка здійснює розгляд цієї справи, зобов`язані зібрати та додати до справи документи про понесені у справі витрати.

З огляду на зазначене, суд вважає, що вимоги представника Тернопільської митниці ДФС щодо стягнення із ОСОБА_1 витрат митного органу в справі про порушення митних правил №0267/40300/18 за зберігання товару станом на 23.10.2019 року (всього 326 днів) 51 грн. 87 коп. не підлягають до задоволення, оскільки в силу вимог ст.520 МК України такі витрати у справі про порушення митних правил відшкодовуються виключно особою, щодо якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за наявності доданих до справи документів про понесення таких витрат, в даному ж випадку жодних документів крім довідки про витрати митного органу в якій зазначено лише вартість зберігання та кількість днів не надано.

Керуючись ст. 38, п.7 ч.1 ст. 247, 251,252, 280, 283, 284 КУпАП, ст. 257,266,269, 467,472,522,523,526,527, 528 Митного кодексу України, суд, -

П О С Т А Н ОВ И В:

ОСОБА_1 визнати винним у порушенні митних правил, передбачених ст.472 Митного кодексу України.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст.472 МК України - закрити.

Повернути ОСОБА_1 передані згідно Акту приймання-передавання від 22.12.2018 року на склад митного органу товари, а саме: не вулканізовану гумову суміш в первинній формі у вигляді листів, кількістю 5 910 кг.

Постанова суду у справі про порушення митних правил набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова суду у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд.

Головуючий суддяР. М. Грицак