Справа № 147/279/19
Провадження № 33/801/630/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дудіков А. В.
Доповідач: Матківська М. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Матківська М.В.,

розглянувши з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 і його представника - адвоката Дудіна Л.В.

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Тростянецького районного суду Вінницької області від 23 травня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

Встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 069595, складеного 02 березня 2019 року о 21 год. 25 хв. - 02 березня 2019 року о 21 год. 10 хв. в с. Ілляшівка по вул. Сонячній водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz (автобус), д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння; огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.9. (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Тростянецького районного суду Вінницької області від 23 травня 2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 10 200 грн., в дохід держави, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384,20 грн.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на постанову суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, в якій послався на те, що він не був присутнім у судовому засіданні 23 березня 2019 року, а тому про прийняте судом рішення йому не було відомо. Оскаржувану постанову він отримав 06 червня 2019 року, що підтверджується конвертом та роздруківкою із сайту Укрпошти про відстеження поштових пересилань. Апеляційну скаргу подав протягом 10 днів з дня отримання копії постанови, проте ухвалою Вінницького апеляційного суду від 20 червня 2019 року апеляційну скаргу йому була повернута. Тому на даний час він пропустив строк на апеляційне оскарження постанови, у зв`язку з чим просить визнати поважними причини пропуску такого строку та поновити його.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Зазначив, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи; висновки суду не відповідають матеріалам справи; а також судом порушено норми матеріального права. Зазначив, зокрема, що в 02 травня 2019 року він дійсно вживав спиртні напої, оскільки після робочого дня службовим автобусом поїхав на святкування весілля до друзів. Працівники поліції не зупинили його під час керування автобусом, а підійшли до припаркованого автобуса, до якого він вийшов разом із ОСОБА_2 , щоб закрити двері. Не витримавши психологічного тиску з боку працівників поліції він погодився пройти тест на стан алкогольного сп`яніння з тією метою, щоб вони не псували свято його друзям. При цьому свідки ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , які зазначені у протоколі, не були присутні.

В судовому засіданні ОСОБА_1 і його представник підтримали апеляційну скаргу, просять її задовольнити.

Свідок ОСОБА_5 - працівник поліції, який складав адміністративний протокол, пояснив, що ОСОБА_1 поставив свій транспортний засіб на дорозі таким чином, що він перешкоджав руху інших транспортів. Для цього ОСОБА_1 з`їхав на обочину. В момент коли він разом із іншим працівником поліції підійшов до автомобіля ОСОБА_1 , той був за кермом і поруч з ним сиділа жінка. Після того, як він представився та попросив надати документи, жінка вийшла із автомобіля і пішла, а ОСОБА_1 , який явно знаходився в нетверезому стані, відмовився надати документи свої і на автомобіль та назвати себе. На його пропозицію ОСОБА_1 на місці пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Драгер-6810, результат якого був позитивний - 2,88 проміле. ОСОБА_1 повідомив, що він збирався їхати додому.

Свідок ОСОБА_2 пояснила, що вона разом із ОСОБА_1 була в кафе, де святкували весілля їх знайомі. Вони разом вийшли із кафе. Вона йшла додому, а ОСОБА_1 йшов до машини, щоб закрити двері. Всіх обставин точно не пам`ятає, так як це було уже давно, пам`ятає лише те, що до них під`їхали працівники поліції і вона пішла додому.

Пояснення свідка ОСОБА_2 суд оцінює критично і вважає їх такими, що вони не відповідають фактичним обставинам справи та не можуть бути належним доказом по справі, оскільки вони не узгоджуються з матеріалами адміністративної справи, поясненнями свідка ОСОБА_5 , оглянутого у судовому засіданні відеозапису події від 2 березня 2019 року о 21.10 год. та частково поясненнями ОСОБА_1 щодо порядку його дій і дій працівників поліції при складенні адміністративного протоколу. Зокрема, свідок ОСОБА_2 не надала чітких пояснень, плутано пояснювала, спочатку, що вийшовши з кафе, вона пішла додому; даючи відповідь на запитання, вона пояснила, що підійшла разом із ОСОБА_1 до його автомобіля, де він мав закрити двері.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови підлягає до задоволення, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно вимог статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як свідчать матеріали справи оскаржувану постанову судом першої інстанції винесено 23 травня 2019 року за відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . Копію постанови направлено йому до відома 27 травня 2019 року (а. с. 31) та таку копію ОСОБА_1 отримав 08 червня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 750 та роздруківкою із офіційного сайту Укрпошти про відстеження поштового пересилання (а. с. 32, 67).

14 червня 2019 року ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу на постанову суду, проте ухвалою Вінницького апеляційного суду від 20 червня 2019 року таку скаргу повернуто ОСОБА_1 з тих підстав, що скарга подана після закінчення встановленого законом десятиденного строку на апеляційне оскарження і апелянт не подав до суду клопотання про поновлення такого строку.

12 липня 2019 року ОСОБА_1 повторно подав апеляційну скаргу на постанову суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Такі обставини вказують на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, а тому цей строк підлягає поновленню.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, згідно вимог статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За правилами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно роз`яснень, наданих у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Згідно з пунктом 2.9. (а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до частини 1 статті 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 підтверджується наявними у справі матеріалами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 069595 від 2 березня 2019 року, із якого вбачається, що 2 березня 2019 року о 21 год. 10 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння; огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» у присутності двох свідків: ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ; від дачі пояснень та підпису у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовився у присутності свідків (а. с. 4);

- роздруківкою з технічного пристрою Drager Alcotest 6810 результатів огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, проведеного 2 березня 2019 року в 21 год. 12 хв., тест № 1894, результат тесту - 2,88 проміле (а. с. 3);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, із якого вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: мова нерозбірлива, хода хитка, запах алкоголю з порожнини рота; результати огляду на стан сп`яніння - 2,88 проміле (а. с. 5);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_3 від 2 березня 2019 року, де вони пояснили, що були запрошені свідками для проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» ОСОБА_1 . Після продування приладу «Драгер» ОСОБА_1 встановлено, що вміст алкоголю становить 2,88 проміле, тест № 1894 (а. с. 7, 8);

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, яким зафіксовано правопорушення ОСОБА_1 , який надано на запит суду апеляційної інстанції, та із якого вбачається, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz і після його зупинки, пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Драгер», за результатами якого встановлено, що вміст алкоголю становить 2,88 проміле. Із даного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не пояснював усно та відмовився надати письмові пояснення у протоколі про адміністративне правопорушення, що він не керував транспортним засобом, а його автомобіль стояв, а навпаки вбачається із його пояснень, що він їхав додому.

За правилами частини 1 статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння.

По справі також встановлено, що водія ОСОБА_1 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, відсторонено від керування транспортним засобом і за розпискою ОСОБА_6 він зобов`язався доставити транспортний засіб до місця стоянки (а. с. 9)

З`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, які узгоджуються між собою, апеляційний суд приходить до висновку про правильність та обґрунтованість висновку суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, який підтверджено відповідними результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема, на час складання протоколу, щодо оскарження таких дій ОСОБА_1 та результатів такого оскарження.

За наведених обставин апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно; вина ОСОБА_1 доведена повністю, в зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначене судом адміністративне стягнення повністю відповідає вимогам статті 33 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

Постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Тростянецького районного суду Вінницької області від 23 травня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Тростянецького районного суду Вінницької області від 23 травня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ.В. Матківська