Справа № 266/5527/19
Провадженя№ 3/266/1929/19
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 жовтня 2019 року м.Маріуполь
Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області Д`яченко Д.О., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Маріуполі, громадянина України, працюючого: ЖДЦ Азовсталь, помічник машиніста, місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ОСОБА_1 , 08.08.2019 року, по вул.. Флотська, 167 в м. Маріуполі керував автомобілем ВАЗ 2103, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме сухість порожнини рота, звужені зіниці, від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку в наркодиспансері м. Маріуполя відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.
ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину визнав, підтвердив фактичні обставини справи, щиро каявся, просив суд суворо не карати.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 450068 від 08.08.2019 року, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння.
Також обставини викладені в протоколі підтверджуються поясненнями двох свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Таким чином, вищенаведеними доказами, які не містять сумнівів щодо їх достовірності та допустимості, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку, підтверджується факт керування транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння та відмова від проходження медичного огляду у медичному заклада в присутності двох свідків, що є порушенням п. 2.5 ПДР України, та як наслідок утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.
Згідно положень ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
З доданої до матеріалів справи довідки слід, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 документований посвідченням водія серія НОМЕР_2 , яке не було вилучено.
Таким чином, визначаючи міру адміністративного стягнення, яку необхідно призначити правопорушнику, суд виходить із того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, при цьому повинен був усвідомлювати всю відповідальність та настання можливих наслідків та дій, тому суд вважає доцільним призначити адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортним засобом та із стягненням судового збору.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23,40-1,130,221,251,252, 280, 283, 284 КУпАП, суддя
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.
Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д`яченко Д. О.