КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/763/2019
Категорія: ч. 1 ст. 483 МК України
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 березня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю представника Київської митниці ДФС Захарова А.О. та захисника особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Мохонька К.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника Київської митниці ДФС Захарова А.О. на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2018 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2018 року, провадження у справі щодо

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , директора ПП «Завод «Імпекс сплав», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

закрито, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Як зазначено в постанові судді, 13.11.2017 року до відділу митного оформлення № 3 митного поста «Південний термінал» (09100, Київська обл., м. Біла Церква, шосе Сквирське, 227 Т) Київської митниці ДФС, з метою оформлення у митному режимі «Експорт» товарів «Відходи, що містять переважно цинк, гартцинк в блоках та пачках, до складу якого входить: Zn-96,5%; Pb-0,05%; Fe-3,06%; Al-0,39%», директором ПП «Завод «Імпекс Сплав», було подано в електронному вигляді митну декларацію типу ЕК 10 АА (далі ЕМД), якій було присвоєно реєстраційний № UA125270/2017/876962.

Оформлення товару здійснювалось на підставі: - рахунка-фактури від 06.11.2017 року № 201; - CMR від 13.11.2017 року № 130321; - контракту від 12.01.2017 року № 1702, укладеного між ПП «Завод «Імпекс Сплав» (09104, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Гайок 4-а, Україна) в особі директора ОСОБА_1 та «MLNT CORP. LTD Reg. nr. 10374000» (5 NEEPSEND TRIANGLE, BURTON ROAD, SHEFFIELD, SOUTH YORKSHIRE, UK. S 3 8 BW) в особі директора ОСОБА_3; - додаткової угоди від 02.02.2017 року № 1 до контракту № 1701 від 12.01.2017 року.

Заявлене місце вивезення товарів з митної території України відділи митного оформлення 1-5 митного поста «Ужгород», пункт пропуску «Ужгород-Вишнє Нємецьке» Закарпатської митниці ДФС.

Відправник - ПП «Завод «Імпекс Сплав» (09104, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Гайок 4-а, Україна, код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ).

Згідно з даними товаросупровідних документів одержувачем товару є ZENCOR a.s. (Dubravska cesta 2, 841 04 Bratislava, Slovakia).

Перевезення товарів здійснювалось вантажним автомобілем з державними реєстраційними номерами НОМЕР_2 / НОМЕР_3 .

Загальна вартість товару становила 54422,06 EUR. Згідно з курсом НБУ станом на момент подання Київській митниці ДФС ЕМД та товаросупровідних документів вартість зазначеного товару в перерахунку на національну валюту становила 1 681 782,99 грн.

Згідно контракту від 12.01.2017 року № 1701, додаткової угоди від 02.02.2017 року № 1, рахунка-фактури від 19.09.2017 року № 174, продавцем товару є ПП «Завод «Імпекс Сплав» (09104, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Гайок 4-а, Україна), покупцем «MLNT CORP. LTD Reg. nr. 10374000» (5 NEEPSEND TRIANGLE, BURTON ROAD, SHEFFIELD, SOUTH YORKSHIRE, UK. S 3 8 BW), а фактичним одержувачем товару ZENCOR a.s. (Dubravska cesta 2, 84104 Bratislava, Slovakia).

05.07.2018 року до Київської митниці ДФС надійшов лист Головного управління ДФС у Київській області від 05.07.2018 року № 5619/7/10-36-21-07.

Відповідно до інформації, наданої вказаним листом, Оперативним управлінням ДФС під час виконання доручення слідчого про проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій у кримінальному провадженні №0002030 від 23.06.2017 року встановлено директора компанії MLNT CORP. LTD Reg. nr. 10374000» (5 NEEPSEND TRIANGLE, BURTON ROAD, SHEFFIELD, SOUTH YORKSHIRE, UK. S 3 8 BW) ОСОБА_3 , який повідомив про непричетність до діяльності компанії MLNT CORP. LTD.

17.07.2018 року в доповнення до листа від 05.07.2018 року №5619/7/10-36-21-07 до Київської митниці ДФС надійшов лист Головного управління ДФС у Київській області від 17.07.2018 року №5905/7/10-36-21-07, яким надано копію протоколу допиту громадянина ОСОБА_3 .

Під час допиту громадянин ОСОБА_3 повідомив, що компанію MLNT CORP. LTD Reg. nr. 10374000» він зареєстрував через мережу Інтернет з метою ведення фінансово-господарської діяльності, але з моменту реєстрації по теперішній час не вів діяльності, рахунки в банківських установах не відкривав, жодних документів щодо ведення фінансово-господарської діяльності не підписував, з керівником ПП «Завод «Імпекс Сплав» ОСОБА_1 не знайомий. При ознайомлені з документами, а саме з контрактом від 12.01.2017 року №1701, згідно з реквізитами укладеним між ПП «Завод «Імпекс Сплав» (09104, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Гайок 4-а, Україна) в особі директора ОСОБА_1 та «MLNT CORP. LTD Reg. nr. 10374000» (5 NEEPSEND TRIANGLE, BURTON ROAD, SHEFFIELD, SOUTH YORKSHIRE, UK. S 3 8 BW) в особі директора ОСОБА_3, повідомив, що даний документ бачить вперше, а підпис, проставлений напроти його прізвища, йому не належить.

Враховуючи інформацію, отриману від Головного управління ДФС у Київській області, встановлені обставини свідчать про те, що переміщення товару через митний кордон України здійснено на підставі фіктивного зовнішньоекономічного контракту.

Відповідно до абзацу 2 п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 № 8, підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів.

Викладене вище свідчить про те, що переміщення товару «Відходи, що містять переважно цинк, гартцинк в блоках, до складу якого входить: Zn-96,5%; Pb-0,05%; Fe-3,06%; Al-0,39%» через митний кордон України здійснено з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів.

Згідно з ч. 2 ст. 459 та п. 7, п. 43 ст. 4 МК України суб`єктами відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємства - керівники та інші працівники підприємств, які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за виконання вимог, встановлених МК України, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 65 Господарського кодексу України: пункт 3 - для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) або уповноважений ним орган призначає (обирає) керівника підприємства. Пункт 5 - керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами.

Відповідно до інформації, наявної в податкових базах даних та обліковій картці особи, яка здійснює операції з товарами - ПП «Завод «Імпекс Сплав» (код ЄДРПОУ ), на дату переміщення вищезазначених товарів через митний кордон України, на посаді керівника підприємства ПП «Завод «Імпекс Сплав» (код ЄДРПОУ ) перебував громадянин України ОСОБА_1 .

Перебуваючи на посаді керівника підприємства, громадянин України ОСОБА_1 відповідає за фінансово-господарську діяльність підприємства і зобов`язаний надавати до митного контролю і оформлення документи з достовірною та правдивою інформацією.

Таким чином, керівником ПП «Завод «Імпекс Сплав» ОСОБА_1 , вчинено дії, спрямовані на переміщення товарів «Відходи, що містять переважно цинк, гартцинк в блоках, до складу якого входить: Zn-96,5%; Pb-0,05%; Fe-3,06%; Al-0,39%», задекларованих у митній декларації від 13.11.2017 року № UA125270/2017/876962, загальною вартістю 1681782,99 грн., через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням органу доходів і зборів, як підстави для переміщення товарів підроблених документів, а саме контракту від 12.01.2017 року № 1701, укладеного між ПП «Завод «Імпекс Сплав» (09104, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Гайок 4-а, Україна) в особі директора ОСОБА_1 та «MLNT CORP. LTD Reg. nr. 10374000» (5 NEEPSEND TRIANGLE, BURTON ROAD, SHEFFIELD, SOUTH YORKSHIRE, UK. S 3 8 BW) в особі директора OLEKSIIІ URCHENKO.

Відповідно до інформації, наявної в реєстрі порушників митних правил бази даних ЄАІС ДФС, громадянин України ОСОБА_1 протягом 2017-2018 років не притягувався до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 483 або ст. 482 МК України.

Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

У зв`язку з чим інспектором митниці 19.07.2018 року складено протокол про порушення митних правил №0572/12500/18.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, представник Київської митниці ДФС Захаров А.О . подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Бориспільського суду Київської області від 14.12.2018 про закриття провадження у справі про порушення митних правил щодо притягнення до адміністративної відповідальності директора ПП «Завод «Імпекс Сплав» громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - скасувати в повному обсязі.

Постановити нову постанову, якою визнати громадянина України ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил за ч. 1 ст. 483 МК України та застосувати до нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів правопорушення та конфіскації предметів правопорушення, а в разі неможливості конфіскації предметів правопорушення - стягнення вартості предметів правопорушення на підставі ч. 2 ст. 541 МК України.

В обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги представник митного органу посилається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, винесеною з порушенням норм чинного законодавства та такою, що підлягає скасуванню.

Зокрема, як зазначає апелянт, з твердженням суду, що ОСОБА_1 не є суб`єктом відповідальності, оскільки він не являвся декларантом, та не подавав митну декларацію в електронному вигляді з метою митного оформлення товарів, не можна погодитися, оскільки стороною захисту не було надано, а судом не оцінено та не враховано при винесенні оскаржуваної постанови будь яких документів, які вказують на право особи, яка безпосередньо подавала митну декларацію - уповноваженого по роботі з митницею ПП «Завод «Імпекс Сплав» ОСОБА_5 вчиняти щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення юридично значущі дії від свого імені, а навпаки, суд прямо зазначив, що декларування товарів і транспортних засобів, власником яких є підприємство, має здійснювати особа, яка відповідно до установчих документів, є розпорядником фінансових та матеріальних цінностей, або особа, зарахована до штату даного підприємства, якій розпорядником коштів у встановленому законодавством порядку надані повноваження щодо декларування товарів і транспортних засобів, що належать вказаному підприємству (шляхом видання відповідного наказу та видачі доручення).

Крім того, на думку апелянта, з наведеного в оскаржуваній постанові вбачається, що суд не розрізняє поняття «декларант» та «особа уповноважена на декларування від імені декларанта», тобто, як зазначає апелянт, суд не усвідомлює, що в даному випадку декларантом є підприємство - ПП «Завод «Імпекс Сплав», а особою, уповноваженою на здійснення декларування від імені декларанта - співробітник підприємства, який безпосередньо складав та подавав до митного оформлення митну декларацію та дані якого вказані у графі 54 такої декларації.

Також, як вважає апелянт, суд не розрізняє поняття фізичної та юридичної особи у розумінні положень МК України, оскільки, як вказує апелянт, якщо суд вбачає в діяльності ОСОБА_1 ознаки саме фізичної особи у розумінні п. 33, ч. 1, ст. 4 МК України (навіть без витребування та дослідження установчих документів ПП «Завод «Імпекс сплав»), суд, у будь якому разі помиляється, не визначивши у постанові на підставі якого нотаріального посвідченого доручення діяла особа, якою безпосередньо подавалась митна декларація та документи для митного оформлення товару, оскільки ч. 6 ст. 265 МК України точно визначає умови, за яких певна фізична особа може виконувати доручення від іншої фізичної особи на декларування товарів.

Вказує апелянт і на те, що в оскаржуваній постанові суддя суду першої інстанції зазначив про те, що «…протокол допиту ОСОБА_3 , не можливо використовувати, як доказ у справі про порушення митних правил, бо допит проводився виключно, як слідча дія в рамках кримінального провадження, інспектор митного органу безпосередньо пояснення у гр. ОСОБА_3 не отримував…», проте, суд не зазначає, якою законодавчою нормою заборонено використовувати дані та відомості з процесуальних документів, які отримані в іншому провадженні та прямо стосуються обставин та подій, які розглядаються у даному провадженні, і таким чином, як вважає апелянт, суд виключив із переліку досліджуваних по справі доказів головний документ, отриманий законним шляхом у ході кримінального провадження та отриманий в свою чергу митницею у офіційний та законний спосіб.

На думку апелянта, суд першої інстанції не вжив заходів щодо з`ясування обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, як вказує апелянт, якщо сторона захисту вважала, що орган ДФС перебирає на себе повноваження суду, останній, погоджуючись із доводами захисту, мав би усунути таке порушення з боку ДФС, викликати у судове засідання громадянина ОСОБА_3 та допитати останнього в якості свідка, тим самим з`ясувати головну сумнівну та спірну обставину - щодо наданих ОСОБА_3 пояснень в рамках кримінального провадження, проте, судом цього зроблено не було, тим самим ним було порушено положення ст. 280 КУпАП.

Як зазначає апелянт, у зв`язку з тим, що суд погоджується, що директором ОСОБА_1 було вчинено дії щодо укладення зовнішньоекономічного контракту, таким чином, як вказує апелянт, висновок суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення у зв`язку з тим, що останній особисто не здійснював декларування товару, не подавав документів для переміщення через митний кордон України та митного оформлення, а також не є особою, уповноваженою на декларування, є безпідставним.

Разом з тим, як вважає апелянт, судом не враховано положення законодавства України у сфері зовнішньоекономічної діяльності, зокрема, положення ст. 6 ЗУ «Про зовнішньоекономічну діяльність» відповідно до якого, директор ПП «Завод «Імпекс Сплав» ОСОБА_1 при укладанні зовнішньоекономічного договору був зобов`язаний встановити дієздатність до укладання договору сторін даного договору, а також встановити повноваження представника іноземного контрагента на укладання договору.

Звертає увагу апелянт і на те, що судом взагалі не враховується визначення поняття порушення митних правил, наданого ч. 1 ст. 458 МК України, внаслідок чого, як вважає апелянт, суд помиляється не тільки щодо відсутності активних дій з боку ОСОБА_1 , спрямованих на переміщення через митний кордон України із приховуванням від митного контролю певних товарів, а і щодо наявності протиправної бездіяльності, яка була виражена у невиконанні вищенаведених норм законодавства в галузі зовнішньоекономічної діяльності.

Отже, на думку апелянта, висновок суду щодо відсутності складу адміністративного правопорушення за ознаками ч. 1 ст. 483 МК України є необ`єктивним, однобічним, побудованим на неповноцінному аналізі норм законодавства та пов`язаний із невірною оцінкою судом суб`єктивної сторони вчиненого ОСОБА_1 правопорушення.

Заслухавши пояснення представника Київської митниці ДФС, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; пояснення захисника особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити постанову суду без змін; перевіривши матеріали справи про порушення митних правил та доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст.ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи.

Статтею 489 МК України встановлено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов'язана з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, які мають значення для справи.

При розгляді справи про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 вказані вимоги закону суддею місцевого суду були дотримані, а його висновок про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України є обґрунтованим та відповідає матеріалам справи.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 483 МК України, вказаною нормою встановлена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ, або інших засобів чи способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів, чи документів одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги або кількості, країни походження, відправника або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

За змістом вказаної норми переміщення предметів із приховуванням від митного контролю може здійснюватися, в тому числі, шляхом подання до митного органу України, як підстави для їх переміщення, документів, що містять неправдиві дані.

Отже, підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон. Законодавчими актами встановлено, що це можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, товарно-супровідні документи, інвойс, дозвіл відповідних державних органів, тощо.

Документами, що містять неправдиві дані, є такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості предметів, щодо їх відправника чи одержувача, щодо держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, тощо, не відповідають дійсності.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0572/12500/18, ОСОБА_1 вчинено дії, спрямовані на переміщення товарів «Відходи, що містять переважно цинк, гартцинк в блоках, до складу якого входить: Zn-96,5%; Pb-0,05%; Fe-3,06%; Al-0,39%», задекларованих у митній декларації від 13.11.2017 року № UA125270/2017/876962, загальною вартістю 1681782,99 грн., через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням органу доходів і зборів, як підстави для переміщення товарів підроблених документів, а саме контракту від 12.01.2017 року № 1701, укладеного між ПП «Завод «Імпекс Сплав» (09104, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Гайок 4-а, Україна) в особі директора ОСОБА_1 та «MLNT CORP. LTD Reg. nr. 10374000» (5 NEEPSEND TRIANGLE, BURTON ROAD, SHEFFIELD, SOUTH YORKSHIRE, UK. S 3 8 BW) в особі директора OLEKSIIІ URCHENKO.

Приймаючи рішення про закриття провадження у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про переміщення ОСОБА_1 товарів через митний кордон України на підставі фіктивного зовнішньоекономічного контракту та підтверджували його дії, спрямовані на переміщення товару з приховуванням від митного контролю, а досліджені під час судового розгляду обставини свідчать, що висновки органу доходів і зборів про винуватість ОСОБА_1 ґрунтуються на підставі припущень.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги вважаю, що при розгляді даної справи, суддя повно, всебічно і об'єктивно дослідив дані, що містяться в матеріалах справи, належним чином перевірив обставини викладені у протоколі про порушення митних правил № 0572/12500/18 від 19.07.2018 року, дав цим обставинам належну оцінку та, приймаючи рішення про закриття провадження в справі відносно ОСОБА_1 , дійшов правильного висновку, що в матеріалах справи відсутні докази про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

При цьому, суд першої інстанції правомірно не взяв до уваги обставини викладені в протоколі допиту свідка ОСОБА_3 , копію якого долучено до матеріалів справи, оскільки інспектор митного органу безпосередньо ОСОБА_3 , в порядку, передбаченому ст. 509 МК України, не опитував та не перевіряв обставини, які останній повідомив під час його допиту, який здійснювався в рамках кримінального провадження № 0002030 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.

До того ж, всупереч доводам апеляційної скарги, сам по собі протокол допиту свідка ОСОБА_3 , незважаючи на те, що його копія була отримана у передбачений законом спосіб, не може служити беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 , оскільки жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Більш того, з урахуванням обставин, встановлених суддею під час розгляду справи про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 , показання свідка ОСОБА_3 , які він давав у рамках вказаного вище кримінального провадження, не можуть бути визнані такими, що спростовують висновки судді про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки вказані показання не тільки не підтверджені іншими доказами, які були зібрані митними органами під час провадження у справі про порушення митних правил, а й носять явно суб'єктивний характер.

Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які дані про визнання в установленому законом порядку недійсним зовнішньоекономічного контракту № 1701 від 12.01.2017 року, укладеного між ПП «Завод «Імпекс Сплав» та «MLNT CORP. LTD Reg. nr. 10374000», як і немає даних щодо ознак фіктивності зазначеної компанії.

Окрім цього, як обґрунтовано зазначено в оскаржуваній постанові, контракт укладений між ПП «Завод «Імпекс Сплав» та «MLNT CORP. LTD Reg. nr. 10374000», слід вважати дійсним, оскільки в матеріалах справи відсутні рішення судів про його розірвання чи визнання недійсним та відсутні вироки суду щодо притягнення посадових осіб компанії «MLNT CORP. LTD Reg. nr. 10374000» до відповідальності за фіктивне підприємництво, а згідно результатів документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Завод «Імпекс Сплав» за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року, проведеної ГУ ДФС у Київській області 15.06.2018 року, порушень розрахунків при здійсненні операцій за експортними та імпортними контрактами не встановлено.

Вказані обставини також підтверджується наявними у справі банківськими документами про перерахування коштів на виконання вказаного контракту.

Надані представником митниці документи з приводу ліквідації компанії «MLNT CORP. LTD» не можуть бути взяті до уваги, оскільки датою її ліквідації є 27.02.2018 року, і дата ліквідації не відповідає даті подій, які стали підставою для складання протоколу про порушення митних правил.

Отже, аналіз доводів наведених в оскаржуваній постанові про те, що митним органом не доведено вчинення ОСОБА_1 дій, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, є обґрунтованим, а викладені в апеляційній скарзі представника Київської митниці ДФС доводи на спростування висновків суду зводяться лише до викладу обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, а будь-яких інших доказів на підтвердження наявності вини ОСОБА_1 у порушенні ним митних правил в апеляційній скарзі та доданих до неї документах не наведено.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що постанова судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2018 року щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а апеляційна скарга не містить у собі належних доводів про наявність законних підстав для її скасування та прийняття нової постанови.

У зв`язку з цим, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вважає необхідним ухвалити рішення, яким залишити апеляційну скаргу представника Київської митниці ДФС без задоволення, а постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2018 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, а також ст.ст. 529, 530 МК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Київської митниці ДФС Захарова А.О. залишити без задоволення, а постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2018 року, відповідно до якої провадження у справі щодо ОСОБА_1 закритоу зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Вознюк С.М.