Провадження № 3/592/1901/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2019 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Бичков І. Г. , розглянувши справу про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Гринцеве, Лебединського р-ну, Сумської обл. , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , -

В С Т А Н О В И В :

Із змісту протоколу про адміністративне правопорушення № 366/2019 від 12.08.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду провідного спеціаліста відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Сумській області, будучи державним службовцем, і згідно п/п "в" п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" від 14.10.2014 року № 1700-VII, суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону № 1700-VII, несвоєчасно повідомила Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані, після набуття права власності на нерухоме майно, а саме: однокімнатної квартири загальною площею 29,15 м ? , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 242000 грн. , що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня 2019 року, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП. Отже, відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме: отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Реєстру та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства. Абз. 15 ч. 1 ст. 1 Закону визначено, що суб`єкти декларування - особи, зазначені в п. 1, п/п "а" і "в" п. 2, п. п. 4 і 5 ч. 1 ст. 3 Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до Закону. В свою чергу, відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому ч. 1 цієї статті порядку декларацію за минулий рік. Відповідно до п. 4 Правил заповнення форми повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб`єкта декларування, затверджених рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року № 3, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за № 961/29091 інформація, включена в повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування, повинна бути також відображена в декларації, яку такий суб`єкт декларування подає відповідно до Закону. Враховуючи зазначене, особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування (інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до Закону) є суб`єктами декларування, які згідно з положеннями ч. 2 ст. 52 Закону у разі суттєвої зміни в їх майновому стані зобов`язані письмово повідомити про це Національне агентство. Тобто, якщо суб`єкт декларування припинив виконувати функції держави або місцевого самоврядування у серпні 2016 року, а декларацію особи, яка припинила відповідну діяльність, подав в лютому 2017 року, то обов`язок у такого суб`єкта декларування подавати повідомлення про суттєві зміни в майновому стані припинився після подання декларації особи, яка припинила виконувати функції держави або місцевого самоврядування (доповнено новим запитанням згідно рішення Національного агентства від 02.02.2017 року № 118) . Факт правопорушення підтверджується. Відповідно до листа Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 04.06.2019 року № 6811/08-34, ОСОБА_1 була призначена на посаду провідного спеціаліста відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Сумській області, тимчасово, на період соціальної відпустки основного працівника, до моменту її фактичного виходу на роботу, як таку, що успішно пройшла конкурсний відбір. Зазначена посада відповідно до Закону № 1700-VII відноситься до посад державної служби категорії "В" . Присягу державного службовця ОСОБА_1 прийняла 02.01.2018 року. Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону № 1700-VII правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені Законом № 1700-VII вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону № 1700-VII за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в ч. 1 ст. 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку. Згідно п/п "в" п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1700-VII суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування. Отже, ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією та відповідно, державним службовцем, на якого поширюється дія Закону № 1700-VII, у тому числі обмеження та зобов`язання, передбачені цим законом. Ст. 1 Закону № 1700-VII встановлено, що суб`єкти декларування - це особи, зазначені в п. 1, п/п "а" і "в" п. 2, п. п. 4 і 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону № 1700-VII НАЗК з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти. Нормативно-правові акти НАЗК підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, що зазначено у ч. 5 ст. 12 Закону № 1700-VII. Нормативно-правові акти НАЗК після включення до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів опубліковуються державною мовою в офіційних друкованих виданнях. Нормативно-правові акти НАЗК, які пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня офіційного опублікування. Відповідно до п. п. 1, 2, 3 розд. 2 "Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування" , затвердженого Рішенням НАЗК "Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування" від 10.06.2016 року № 3, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за № 959/29089, до Реєстру включаються такі електронні документи: - декларації, що подаються відповідно до ст. 45 Закону; - повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб`єкта декларування, передбачені ч. 2 ст. 52 Закону № 1700-VII; - виправлені декларації, що подаються відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону № 1700-VII. Суб`єкти декларування подають до Реєстру зазначені в п. 1 цього розділу документи шляхом заповнення електронних форм відповідних документів на веб-сайті Реєстру відповідно до технічних вимог до форм. Суб`єкти декларування подають зазначені документи через мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті після реєстрації в Реєстрі. Відповідно до п. 6 розд. 2 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 року № 3, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 року за № 959/29089, суб`єкти декларування письмово повідомляють НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону № 1700-VII шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми на веб-сайті Реєстру відповідно до технічних вимог до форми. Згідно п. 2 розд. 2 зазначеного порядку повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування подається через електрону мережу Інтернет з використання програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті суб`єкта декларування після реєстрації в Реєстрі. П. 4 передбачено, що інформація, включена в повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування, повинна бути також відображена в декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Відповідно до ст. ст. 179, 180 ЦК України майно - предмети матеріального світу, які перебувають у власності суб`єкта права (фізична особа, юридична особа, держава, Український народ) , у тому числі: окрема річ, сукупність речей, майнові права та обов`язки. Крім того, ст. 181 ЦК України визначає, що рухомими речами є речі, які можливо переміщувати у просторі. Відповідно до ст. ст. 316, 334 вказаного Кодексу правом власності є право особи на річ (майно) , яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 27.12.2018 року, договір купівлі-продажу укладено 27.12.2018 року, між ОСОБА_2 (продавцем) та ОСОБА_1 (покупцем) . Договором визначено, що продавець продав, а покупець купила квартиру під номером АДРЕСА_1 , яка складається з однієї жилої кімнати, житловою площею 15,7 м ? . , загальною площею 29,15 м ? . Продаж квартири вчинено за 242000 (двісті сорок дві тисячі) грн. 00 коп. . Гроші продавець одержав від покупця до підписання цього договору. Відповідно до заяви покупця, на момент укладання договору у зареєстрованому шлюбі та в фактичних шлюбних відносинах вона не перебуває, кошти, що витрачаються нею на придбання вказаного майна не є сумісною власністю. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, квартира під номером АДРЕСА_1 , яка складається з однієї жилої кімнати, житловою площею 15,7 м ? , загальною площею 29,15 м ? , на підставі договору купівлі-продажу серія та номер: 3919, який виданий 27.12.2018 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Мокренко Людмилою Юріївною, на праві власності цілком належить ОСОБА_1 . Згідно ч. 2 ст. 52 Закону у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме: отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство з питань запобігання корупції. Відповідно до п. 1 Правил заповнення повідомлення під суттєвою зміною в майновому стані суб`єкта декларування отримання ним одноразового доходу або придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, у якому подається повідомлення. Для кожного випадку отримання доходу або придбання майна подається окреме повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування. Враховуючи зазначене, суб`єкт декларування зобов`язаний подати повідомлення уразі отримання ним доходу на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року. Ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" встановлено у 2019 році прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі: з 1 січня - 1921 грн. . Таким чином, ОСОБА_1 27.12.2018 року отримала право власності на квартиру під номером АДРЕСА_1 , яка складається з однієї жилої кімнати, житловою площею 15,7 м ? , загальною площею 29,15 м ? , вартість якої становить 125,97 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на 01.01.2019 року, що потребує здійснення додаткових заходів фінансового контролю, передбачених ч. 2 ст. 52 Закону № 1700-VII, тому у ОСОБА_1 виник обов`язок, передбачений ч. 2 ст. 52 Закону № 1700-VII, а саме: у десятиденний строк з моменту отримання доходу письмово повідомити про суттєві зміни у майновому стані НАЗК. Відповідно до положень ст. ст. 251 - 253 ЦК України передбачено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Він може визначатися рокам, місяцями, тижнями, днями або годинами. Його перебіг починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Тобто, у ОСОБА_1 виник обов`язок повідомити НАЗК про суттєві зміни у майновому стані упродовж періоду часу з 00:00 год. 27.12.2018 року по 23:59 год. 05.01.2019 шляхом заповнення відповідної форми змін в особистому кабінеті користувача на веб-ресурсі https://public.nazk.gov.ua. Згідно з відомостями, які вказані у публічній частині інформаційно-телекомунікаційної системи "Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування" , ОСОБА_1 17.01.2019 року було подано повідомлення про суттєві змінив майновому стані (гіперпосилання - ІНФОРМАЦІЯ_2) , що є несвоєчасним. Також, 30.10.2017 року було подано декларацію осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік (гіперпосилання - ІНФОРМАЦІЯ_3) , 28.11.2017 року було подано декларацію кандидата на посаду особи, уповноваженої уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (гіперпосилання - ІНФОРМАЦІЯ_4) , 29.12.2017 року було подано декларацію кандидата на посаду особи, уповноваженої уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (гіперпосилання - ІНФОРМАЦІЯ_5) , 30.12.2017 року було подано виправлену декларацію кандидата на посаду особи, уповноваженої уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (гіперпосилання - ІНФОРМАЦІЯ_6 ) , 27.03.2018 року було подано декларацію осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік (гіперпосилання - ІНФОРМАЦІЯ_7) , 05.06.2018 року було подано декларацію осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування перед звільненням (гіперпосилання - ІНФОРМАЦІЯ_8) , 22.06.2018 року було подано декларацію кандидата на посаду особи, уповноваженої уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (гіперпосилання - ІНФОРМАЦІЯ_9) , 16.07.2018 року було подано декларацію кандидата на посаду особи, уповноваженої уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (гіперпосилання - ІНФОРМАЦІЯ_10) , 01.08.2018 було подано декларацію кандидата на посаду особи, уповноваженої уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (гіперпосилання - ІНФОРМАЦІЯ_11) , 27.08.2018 було подано декларацію кандидата на посаду особи, уповноваженої уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (гіперпосилання - ІНФОРМАЦІЯ_12) , 29.08.2018 року було подано декларацію кандидата на посаду особи, уповноваженої уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (гіперпосилання - ІНФОРМАЦІЯ_13) , 15.11.2018 року було подано декларацію кандидата на посаду особи, уповноваженої уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (гіперпосилання - ІНФОРМАЦІЯ_14) , 28.03.2019 року подано декларацію після звільнення особи, яка припинила виконання функцій держави або місцевого самоврядування (гіперпосилання - ІНФОРМАЦІЯ_15) , що свідчить про обізнаність ОСОБА_1 з вимогами Закону № 1700-VII в частині фінансового контролю та наявності навичок заповнення електронних форм декларацій на веб-сайті вказаного Реєстру. ОСОБА_1 несвоєчасно подала повідомлення про суттєві зміни в майновому стані до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за фактом придбання квартиру під номером АДРЕСА_1 , яка складається з однієї жилої кімнати, житловою площею 15,7 м ? , загальною площею 29,15 м ? , вартість якої становить вартість якої становить 125,97 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на 01.01.2019 року, тобто 242000 (двісті сорок дві тисячу) грн. . Згідно відповіді НАЗК від 02.03.2017 року № 93-05/4886/17 дата публікації повідомлень на сайті співпадає з фактичною датою подання до Реєстру. Про технічну справність реєстру та можливість подання повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 , з 00:00 год. 27.12.2018 року по 23:59 год. 05.01.2019 року свідчить лист ДП "Українські спеціальні системи" від 19.02.2019 року № 07-363. Таким чином, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду провідного спеціаліста відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Сумській області, будучи державним службовцем, і згідно п/п "в" , п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" від 14.10.2014 № 1700-VII, суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону №1700-VII, несвоєчасно повідомила Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у майновому стані, після набуття права власності на нерухоме майно, а саме: однокімнатної квартири загальною площею 29,15 м ? , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 242000 грн. , що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01.01.2019 року, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП. Одним із основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, отже таке правопорушення не може бути визнане як малозначне. Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала, можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити. Склад вказаного правопорушення є формальним, тобто таким, який не передбачає наслідків як обов`язкового елементу об`єктивної сторони, в той час як обов`язковим елементом об`єктивної сторони формального складу завжди є діяння. Отже, відсутність суспільної шкоди від адміністративного, правопорушення, пов`язаного з корупцією, так само як і відсутність шкідливих наслідків від нього не є необхідними та достатніми підставами для застосування ст. 22 КУпАП. Місцем вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, є місце фактичного проживання ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_3 . Початком обчислення строку виявлення адміністративного правопорушення є момент, коли зібрано докази, проаналізовано зібрані фактичні дані та зроблено висновок про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення. Процесуально такий висновок оформлюється у вигляді протоколу про адміністративне правопорушення. Дії уповноваженої особи, що має право складати протоколи, до моменту його складання можуть свідчити лише про виявлені окремі ознаки правопорушення, але факт, що виявлення діяння містить склад адміністративного правопорушення, зазначаються при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Таким чином, днем виявлення вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, слід вважати дату складання протоколу про адміністративне правопорушення: 12.08.2019 року. Датою вчинення триваючого адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією є 17.01.2019 року. Факт правопорушення підтверджується: протоколом від 12.08.2019 року № 366/2019 та доказами, що зазначені у описі до справи № 366/2019 (вхідний № 43207 від 13.08.2019 року) (а. с. 1 - 11) .

30.08.2019 року захисник ОСОБА_1 адвокат Потураєв Сергій Валерійович надав до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми клопотання про закриття справи про адміністративне правопорушення, із змісту якого вбачається, що відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених ст. ст. 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення. В матеріалах справи (а. с. 12 - 17) мається оригінал листа Сумської місцевої прокуратури до Управління захисту економіки в Сумській області № 99-4906вих19 від 23.04.2019 року з повідомленням про те, що в ході вивчення відомостей з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, встановлено, що провідний спеціаліст відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації ГТУЮ в Сумській області ОСОБА_1 27.12.2018 року набула у власність квартиру в м. Суми, вартістю 242000,00 грн. та не забезпечила у повному обсязі виконання вимог, встановлених ч. 2 ст. 52 Закону України "Про запобігання корупції" в частині своєчасності повідомлення НАЗК про суттєві зміни в майновому стані. Зокрема, ОСОБА_1 подала таке повідомлення 17.01.2019 року. Ч. 2 ст. 172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані. З огляду на викладене, він просив вирішити питання про складення протоколу про адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, та надати у місячний строк до Сумської місцевої прокуратури матеріали перевірки за вказаним фактом для вивчення. До листа додається роздруківка із Єдиного державного реєстру декларацій стосовно ОСОБА_1 з датою його формування 17.04.2019 року. Відповідно до штампу на листі місцевої прокуратури матеріали надійшли до Управління захисту економіки в Сумській області 23.04.2019 року за вхідним номером 834/2019. Відповідно до абз. 1 відповіді ГТУЮ в Сумській області № 6811/08-34 від 04.06.2019 року вона надавалась на запит Управління захисту економіки в Сумській області від 30.05.2019 року № 3922/39/117/01-2019 відносно ОСОБА_1 . Законом України "Про запобігання корупції" від 14.10.2014 року № 1700-VII визначено правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень. П. п. 1, 6, 8 ч. 1 ст. 11 Закону № 1700-VII встановлено, що Національному агентству з питань запобігання корупції належать повноваження щодо: - проведення аналізу стану запобігання та протидії корупції в Україні, діяльності державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування у сфері запобігання та протидії корупції; - здійснення моніторингу, координації та оцінки ефективності виконання Антикорупційної стратегії; здійснення моніторингу та контролю за виконанням актів законодавства з питань, зокрема, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб; - здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Відповідно до п. 1, 9 ч. 1 ст. 12 Закону № 1700-VII Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має такі права: - одержувати в установленому законом порядку за письмовими запитами від державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, суб`єктів господарювання незалежно від форми власності та їх посадових осіб, громадян та їх об`єднань інформацію, необхідну для виконання покладених на нього завдань; - отримувати від осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, письмові пояснення з приводу обставин, що можуть свідчити про порушення правил етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, інших вимог та обмежень, передбачених цим Законом, щодо достовірності відомостей, зазначених у деклараціях осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. П. 3 розд. II Положення про Департамент захисту економіки Національної поліції України, затвердженого наказом Національної поліції України від 07.11.2015 року № 81 встановлено, що одним із основних завдань Департаменту захисту економіки Національної поліції України є протидія корупційним правопорушенням і правопорушенням, пов`язаним з корупцією. Згідно п/п 2 п. 2 розд. IV Положення, працівники Департаменту, у тому числі і його відокремлених територіальних підрозділів, мають право складати адміністративні протоколи про виявлені факти порушення антикорупційного законодавства та направляти їх до суду у встановленому порядку. Відповідно до п/п 2 п. 6 Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 року № 877, Національна поліція для виконання покладених на неї завдань має право одержувати в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та їх посадових осіб, а також громадян та їх об`єднань інформацію, документи і матеріали, необхідні для виконання покладених на неї завдань. Ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу. При цьому, він звертає увагу суду на те, що ч. 3 ст. 65 Закону 1700-VII встановлено, що з метою виявлення причин та умов, що сприяли вчиненню корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення або невиконанню вимог цього Закону в інший спосіб, за поданням спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або приписом Національного агентства рішенням керівника органу, підприємства, установи, організації, в якому працює особа, яка вчинила таке правопорушення, проводиться службове розслідування в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Тому, підставою застосування вищевказаних норм є наявність факту вчинення адміністративного правопорушення, в той час як вказані положення законодавства не наділяють органи Національної поліції України повноваженнями щодо витребування будь-якої інформації чи документів з метою перевірки дотримання особами вимог законодавства та можливого виявлення (чи не виявлення) порушень, які можуть містити ознаки адміністративного правопорушення, до встановлення такого факту. Таким чином, у Управління захисту економіки в Сумській області ДЗЕ НП України до встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення (до виявлення правопорушення) , пов`язаного з корупцією, відсутні повноваження щодо витребування письмових пояснень чи копій документів, оскільки чинним законодавством Управління не наділене обов`язками щодо проведення перевірки дотримання антикорупційного законодавства. Проведення такої перевірки належить до виключної компетенції НАЗК. Вказані висновки підтверджуються судовими рішеннями, зокрема рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 28.11.2018 року у справі № 2140/1858/18, яке набрало законної сили 27.02.2019 року. Рішенням суду визнані протиправними дії Управління захисту економіки в Херсонській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України по проведенню перевірки та витребування копій документів і інформації щодо працівника ДСНС України у Херсонській області з метою аналізу дотримання позивачем вимог антикорупційного законодавства. Таким чином, Управління захисту економіки в Сумській області ДЗЕ НП України виявило правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, з моменту отримання листа Сумської місцевої прокуратури: 23.04.2019 року, яким їм повідомлено про факт несвоєчасності повідомлення ОСОБА_1 НАЗК про суттєві зміни в майновому стані, вимогу скласти протокол та у місячний строк повідомити прокуратуру про вчинені дії, а також надано роздруківку з ЄДР декларацій. А вже 30.05.2019 року запитом № 3922/39/117/01-2019 Управління захисту економіки в Сумській області ДЗЕ НП України, після виявлення факту правопорушення, почало в межах ст. 251 КУпАП України збирати докази щодо цього факту. Керуючись принципом верховенства права і дотримуючись букви закону варто наголосити на тому, що моментом виявлення порушення, пов`язаного з корупцією є момент отримання інформації про таке порушення уповноваженими (особою чи органом державної влади) . При цьому складання адміністративного протоколу про вчинення порушення, пов`язаного з корупцією є лише окремою процесуальною дією, вчиненою на підставі виявленого факту порушення, пов`язаного з корупцією (факт виявлення порушення - це окрема подія, яка завжди передує складанню протоколу про вчинення порушення) . Відповідно до п. 5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 22.05.2017 року № 223-943/0/4-17 "Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією" судам слід мати на увазі, що адміністративне стягнення за вчинення корупційного правопорушення може бути накладено протягом трьох місяців із дня виявлення, але не пізніше двох років із дня його вчинення (ч. 3 ст. 38 КУпАП) . Для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язане з корупцією, важливу роль відіграють як день вчинення, так і день виявлення правопорушення. А відповідно до абз. п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.05.1998 року №13 "Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов`язані з корупцією" несвоєчасним складанням протоколу слід вважати нескладання його протягом передбачених ст. 38 КпАП строків, які мають обчислюватися з моменту виявлення корупційного правопорушення чи одержання інформації про нього. Тобто, Верховний Суд України чітко вказує на те, що строки притягнення до адміністративної відповідальності та складання протоколу пов`язуються саме з моментом виявлення адміністративного правопорушення чи навіть з моментом одержання інформації про нього. Позиція особи Управління захисту економіки в Сумській області, уповноваженої на складання протоколу, що датою виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є дата встановлення всіх обставин по справі та складання даного протоколу з подальшим формуванням адміністративних матеріалів, спростовується як матеріалами справи, так і чисельною судовою практикою, зокрема постановами судів перших та апеляційних інстанцій щодо розгляду справ за ст. 172-6 КУпАП України: - від 11.10.2017 року по справі № 711/6134/17; - від 29.01.2019 року по справі № 403/375/18; від 13.02.2019 року по справі № 607/26355/18; - від 01.02.2019 року по справі № 403/489/18; - від 29.01.2018 року по справі № 379/1255/17 тощо. Як зазначають суди: "Доказом факту несвоєчасного подання декларації є скриншот відомостей із сайту Єдиного державного реєстру декларації, отриманих на ім`я ОСОБА2, а тому перевірочні дії не потребували значного часу для прикладання зусиль уповноваженої особи на складання протоколу для встановлення всіх обставин справи, формування адміністративних матеріалів та своєчасного їх подання для розгляду судом в межах строків визначених ст. 38 КУпАП" . "Фактичним моментом виявлення вчинених ОСОБА1 адміністративних правопорушень пов`язаних з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є 26.10.2018 року, що стверджується штемпелем вхідної кореспонденції, який міститься на повідомленні Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя НАЗК. Таким чином суд наголошує на тому, що моментом фактичного виявлення адміністративного правопорушення ОСОБА1 не може бути дата складання даних адміністративних протоколів" . Відповідно до Узагальненого науково-консультативного висновку Консультативної ради при Вищому адміністративному суді України від 07.11.2017 року під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, вина особи не встановлюється, тому що поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 38, 247 КУпАП, він просив провадження у справі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 592/12516/19 за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП України відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із закінченням тримісячного строку накладання адміністративного стягнення з дня виявлення факту вчинення порушення, передбачених ст. 38 КУпАП (вхідний № 45822 від 30.08.2019 року) (а. с. 56 - 60) .

В судовому засіданні ОСОБА_1 надала пояснення, аналогічні викладеним в письмових запереченнях. Вона просила провадження в справах про адміністративні правопорушення щодо неї закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП (а. с. 62) .

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Потураєв Сергій Валерійович надав пояснення, аналогічні викладеним в клопотанні. Він просив провадження у справі про адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП України відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із закінченням тримісячного строку накладання адміністративного стягнення з дня виявлення факту вчинення порушення, передбачених ст. 38 КУпАП.

В судовому засіданні прокурор Сумської місцевої прокуратури Чухно Артем Володимирович просив визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, та піддати її адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 850 грн. .

Вислухавши пояснення та думку ОСОБА_1 , пояснення та думку її захисника адвоката Потураєва С. В. , пояснення та думку прокурора Сумської місцевої прокуратури Чухна А. В. , дослідивши письмові докази справи, прихожу до наступного висновку.

Із змісту ст. 9 КУпАП вбачається, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідальність за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП настає у разі порушення вимог фінансового контролю, які полягають, у тому числі, і в неповідомленні або несвоєчасному повідомленні про суттєві зміни в майновому стані.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 52 Закону України "Про запобігання корупції" у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме: отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" було встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2019 року на рівні 1921 грн. , тобто розмір 50 прожиткових мінімумів дорівнює 96050 грн. .

Судовим розглядом було встановлено, що ОСОБА_1 27.12.2018 року отримала право власності на квартиру під номером АДРЕСА_1 , яка складається з однієї жилої кімнати, житловою площею 15,7 м ? , загальною площею 29,15 м ? , вартістю 242000 грн. , вартість якої перевищувала 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених на 01 січня відповідного року, тобто суму 96050 грн. .

В момент придбання ОСОБА_1 квартири вона була суб`єктом декларування, відповідно до положень п/п "в" п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" .

В порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України "Про запобігання корупції" в десятиденний строк ОСОБА_1 не було повідомлено Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни в її майновому стані. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та не заперечуються нею.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 пояснила про те, що не мала умислу на приховування інформації стосовно придбання нею квартири, мотивів, щоб уникнути декларування вона також не мала.

Разом з тим, вимогами ст. 280 КУпАП на орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення покладено обов`язок з`ясувати не лише те, чи було вчинено діяння, але і питання винуватості особи у його вчиненні.

Вина є одним з елементів суб`єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при наявності вини у вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.

Так, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Це встановлено ст. 10 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків) та ст. 11 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачати) . Зважаючи на те, що законом в диспозиції даної статті не визначені наслідки порушення вимог фінансового контролю, логічним є висновок про те, що вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Аналогічна позиція викладена судовою палатою у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка у своєму листі "Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією" № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року зазначила про те, що суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена в листі Апеляційного суду Сумської області "Узагальнення щодо розгляду справ про корупційні правопорушення місцевими загальними судами Сумської області у 2017 році" № 01-11/51/18 від 03.07.2018 року, із змісту якого вбачається, що зі змісту диспозиції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, вимог Закону України "Про запобігання корупції" слід зробити висновок про те, що суб`єктивна сторона наведеного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Доводи ОСОБА_1 про відсутність у неї умислу на уникнення фінансового контролю доходів заслуговують на увагу, оскільки підтверджуються фактом самостійного внесення відомостей в щорічну декларацію за 2018 рік в розд. 3 "Об`єкти нерухомості" .

Належних і допустимих доказів, які беззаперечно спростовують ці твердження, в матеріалах справи немає та прокурором не було надано.

Крім того, під час розгляду справи не було встановлено в бездіяльності ОСОБА_1 мотивів для уникнення фінансового контролю отриманого доходу, оскільки про придбання квартири вона правдиво засвідчила у щорічній декларації за 2018 рік в розд. 3 "Об`єкти нерухомості" , що також свідчить про відсутність умислу на уникнення фінансового контролю доходів суб`єкта декларування.

Таким чином, судовим розглядом було встановлено, що в бездіяльності ОСОБА_1 відсутні ознаки суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, оскільки у неї не було мотиву вчинити порушення закону. Поза її волею перебувало настання негативних наслідків від діяння, що свідчить про відсутність вини, а відтак робить неможливим притягнення її до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно вимог ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Враховуючи наведене, вважаю, що в справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст. 62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Одним із основоположних аспектів права особи на справедливий судовий розгляд, закріплений в ст. 6 Конвенції, є принцип правової визначеності, основу якого утворює концепція передбачуваності. Згідно з нею люди повинні мати змогу планувати свої дії із впевненістю, що знають про їх правові наслідки.

Законом визначено склад будь-якого адміністративного правопорушення, який полягає у сукупності об`єктивних та суб`єктивних ознак, що характеризують протиправну, винну дію або бездіяльність як склад адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, є формальним, оскільки обов`язковим елементом об`єктивної сторони є умисна дія - умисне неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані. Тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення повинен довести в діях особи умисел на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані. Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

В протоколі про адміністративне правопорушення не наведено обґрунтувань та доказів на підтвердження суб`єктивної сторони даного правопорушення. Тобто не встановлені та не доведені вина у формі умислу, мотив (корисливий, особиста зацікавленість, неправильно зрозумілі інтереси служби, тощо) та мета інкримінованого йому правопорушення.

Зокрема, повідомлення в порядку ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції" шляхом подачі електронної декларації до НАЗК і не повідомлення в порядку ст. 52 цього Закону шляхом подачі окремої інформації до НАЗК про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування виключають наявність вини у формі умислу у вчиненні зазначених дій, а відтак і наявності суб`єктивної сторони даного правопорушення.

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, прихожу до висновку про те, що будь-які докази того, що ОСОБА_1 діяла умисно, усвідомлювала протиправний характер своїх дій, який посягає на встановлений правопорядок, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні.

Згідно п. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Прокурором належними доказами не доведено та не спростовано доводи ОСОБА_1 про відсутність умислу на уникнення фінансового контролю.

Вважаю, що в протоколі про адміністративне правопорушення не міститься переконливих доказів винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП. Проаналізувавши надані докази, вважаю, що з матеріалів справи вбачається, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, а відтак справа підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України вважаю такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з їх невідповідністю нормам ст. 256 КУпАП, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діяння, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (Рішення ЄСПЛ від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the United Kingdom) , п. 161, Series A заява № 25) , який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту" .

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, з урахуванням положень ст. 251 КУпАП, вважаю, що в даному випадку в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 172-6 КУпАП. Тобто ОСОБА_1 не підлягає адміністративній відповідальності, передбаченій ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, прихожу до висновку про те, що провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, щодо ОСОБА_1 слід закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 172-6, 247, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Суддя І.Г. Бичков