Номер провадження 33/816/402/19 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення № 592/12435/19 за апеляційною скаргою захисника ЯЩЕНКА В. В. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 03.09.2019, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвокат ЯЩЕНКО В. В. просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки після проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора та до початку оформлення акту цього огляду ОСОБА_2 висловив незгоду з його результатом, що не зафіксовано поліцейськими на відеозаписах, однак може підтверджено свідками, у виклику та допиті яких судом відмовлено. При цьому письмові показання цих свідків не можуть бути використані у якості доказів, а матеріали справи не містять доказів того, що т/з зупинений на законних підставах.

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 03.09.2019 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 10200 грн із позбавленням права керування т/з строком 1 рік. Стягнуто на користь держави 384,20 грн судового збору.

Згідно постанови судді, 01.08.2019 о 18:37 в м. Суми, по вул. Металургів, 17А водій ОСОБА_2 керував автомобілем «ЗАЗ TF699P» д.н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком газоаналізатору «Alcotest 6810 ARBL0470» і складає 0,61 проміле, чим порушив п. 2.9 «А» ПДР. Огляд проводився у присутності двох свідків.

Перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Будучи у відповідності до вимог ст. 268, 277-2 і 294 КУпАП своєчасно сповіщеним у встановленому законом порядку про дату і місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_2 в судове засідання 09.10.2019 не з`явився і будь-якого клопотання про відкладення апеляційного розгляду справи від нього не надходило, а тому апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи у відсутності цієї особи.

Відповідно ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 ЗУ «Про міжнародні договори України» та ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика ЄСПЛ є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ч. 2 ст. 7 КУпАП), а завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 169280 від 01.08.2019, суддя суду першої інстанції дійшла висновку, що водій ОСОБА_2 керував т/з в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР та відповідно вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначені висновки судді суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, належним чином вмотивовані і ґрунтуються на досліджених та перевірених в судовому засіданні доказах.

Зокрема, факт вчинення ОСОБА_2 правопорушення за обставин, викладених у постанові судді, об`єктивно підтверджується, крім зазначеного вище протоколу про адміністративне правопорушення, іншими доказами у справі, а саме:

- роздруківкою показників огляду ОСОБА_2 на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Drager Alcotest-6810», який проведений 01.08.2019 о 19:11, результат тесту 0,61 0/00;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , згідно яких 01.08.2019 близько 19:11 водій ОСОБА_2 у їх присутності пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest», результат огляду склав 0,61 0/00;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 , наданих апеляційному суду, в яких він підтвердив обставини проходження ОСОБА_2 . огляду на стан сп`яніння, зазначивши також, що водій був згоден з результатом і бажання їхати в медичний заклад не виявляв;

- письмовими поясненнями працівника поліції ОСОБА_5 , наданих апеляційному суду, який також підтвердив викладені ним у протоколі про адміністративне правопорушення обставини керування ОСОБА_2 т/з у стані алкогольного сп`яніння та проходження ним відповідного огляду, результати якого водій не заперечував, проходити медичний огляд в лікарні наміру не мав;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_2 погодився з результатами огляду на стан сп`яніння, про що у відповідній графі «з результатами згоден» поставив свій підпис;

- відеозаписами з патрульного поліцейського автомобіля та персонального мобільного відеореєстратора працівника поліції, з яких убачається як екіпажом патрульної поліції зупинений т/з під керуванням водія ОСОБА_2 , під час спілкування з яким останній повідомив, що зранку вживав алкогольні напої. У присутності свідків пройшов відповідний огляд за допомогою спеціального технічною пристрою, результат огляду склав 0,61 0/00, з яким він погодився, бажання проходити огляд в медичному закладі не виявляв.

Відповідно ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно ч. 2 цієї статті обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Досліджуючи під час розгляду письмові пояснення свідка ОСОБА_3 на предмет їх достовірності і допустимості, апеляційний суд вважає за можливе використати їх як доказ вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, оскільки ці пояснення містять фактичні дані, на основі яких встановлюється певний юридичний факт і їх зміст об`єктивно узгоджується та співпадає з іншими безпосередньо дослідженими в судах першої та апеляційної інстанціях доказами в справі, враховуючи, що цей свідок, будучи повідомленим в установленому законом порядку про час і місце розгляду справи, не спростував перед судом у будь-який спосіб викладені ним у письмових поясненнях обставини.

Вказана правова позиція не протирічить принципам, які застосовуються у випадках, коли свідки обвинувачення не з`являються у судове засідання і надані ними раніше показання визнаються допустимими як докази, що узагальнені та уточнені ЄСПЛ в своєму рішенні у справі «Аль- ОСОБА_6 й Тахері проти Сполученого Королівства» (Al-Khawaja and Tahery v. the United Kingdom, заяви № 26766/05 і № 22228/06, ECHR 2011), згідно яких необхідно проводити три етапний аналіз відповідності положенням п. 1 і п. п. «d» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 того провадження, у якому показання свідка, який не був присутнім та допитаним у судовому засіданні, були визнані допустимими як доказ, оскільки у цьому конкретному випадку, на переконання апеляційного суду, мали місце достатні урівноважуючі фактори, які забезпечили належну і чітку оцінку достовірності таких доказів, та надійні процесуальні гарантії, що компенсували недоліки, з якими зіткнулася сторона захисту через допустимість неперевірених доказів, а також забезпечена загальна справедливість судового розгляду.

Зокрема, вказані письмові пояснення свідка не є єдиними або ж вирішальними доказами для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, вони не є більш значущими, ніж інші безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, які є достатньо вагомими для визнання особи винуватою, і лише об`єктивно та органічно доповнюють останні у їх сукупності.

З огляду на викладене, аналізуючи зазначені вище положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Доводи апеляційної скарги про те, що після проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора та до початку оформлення акту цього огляду, ОСОБА_2 висловив незгоду з його результатом, є необгрунтованими і не заслуговують на увагу, оскільки вони суперечать фактичним обставинам та повністю спростовуються дослідженими доказами по справі, а тому їх слід вважати недостовірними доказами захисту.

Відсутність в матеріалах справи доказів щодо законності підстав зупинки т/з також не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки з`ясування цієї обставини виходить за межі предмета судового розгляду та жодним чином не спростовує встановленого факту керування ОСОБА_2 т/з у стані алкогольного сп`яніння.

В своєму рішенні від 29.06.2007 по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні у відношенні ОСОБА_2 протоколу про адміністративне правопорушення дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм та права і законні інтереси останнього, протокол про адміністративне правопорушення розглянутий суддею суду першої інстанції на підставі наявних в матеріалах справи та досліджених в судовому засіданні доказів, які у своїй сукупності і взаємозв`язку разом з дослідженими в суді апеляційної інстанції доказами є достатніми для прийняття рішення про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи стосовно ОСОБА_2 суддею суду першої інстанції в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279 і 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином вмотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Сум від 03.09.2019 відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ЯЩЕНКА В. В. на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуРунов В. Ю.