Справа № 495/8515/19
Номер провадження 3/495/1962/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2019 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Мишко В.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, згідно запису у протоколі про адміністративне правопорушення данні про місце проживання не надав,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статтею 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

17.09.2019 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшли матеріали від Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, 16.08.2019 року старшим державним інспектором відділу державного контролю Управління Укртрансбезпеки в Одеській області Матвійчуком Є.С. складений протокол № 0005660 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

У протоколі № 0005660 від 16.08.2019 року про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП, вказано, що ОСОБА_2 порушив вимоги ст. 39 Закону України «Про автотранспорт», а саме із селища міського типу Затока надавав послуги по перевезенню пасажирів, у кількості 13 (тринадцяти) чоловік на транспортному засобі марки MERCEDES-BENZ державний номер НОМЕР_1 , без ліцензії та без реєстрації, як суб`єкта господарювання, за що передбачена відповідальність згідно із вимогами ч.1 ст.164 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 надав письмові пояснення, згідно яких свою вину не визнав, просив суд розібратися в його ситуації. Вказав, що 16 серпня 2019 року він їхав у с. Роксолани та по дорозі у смт. Затока його зупинила дорожня поліція з метою перевірки документів. Документи були перевірені та ніяких нарікань з боку міліції не надходило, ніякого протоколу про адміністративне правопорушення не складалось. Після чого він продовжив свій рух нічого не підозрюючи, а в подальшому йому надійшло письмо із необхідністю з`явитись до суду.

Ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши в судовому засіданні пояснення особи відносно якої складений адміністративний протокол, суд вважає, що провадження в даній справі слід закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, тому що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Згідно із ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, обов`язок доказування в справах про правопорушення лежить на посадовій особі, яку уповноважено складати адміністративні матеріали.

З матеріалів провадження вбачається, що адміністративний протокол № 0005660 від 16.08.2019 року про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 160 КУпАП відносно ОСОБА_1 складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, а саме в протоколі відсутні повні особисті дані та пояснення особи, відносно якої складено адміністративний протокол, а також зазначений протокол складався у відсутність свідків.

Окрім того, в матеріалах адміністративного провадження взагалі відсутні будь-які належні докази про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 він взагалі їхав один, ніяких пасажирів не перевозив та про складання відносно нього вказаного адміністративного протоколу дізнався лише із письма про виклик до суду. Підстав вважати зазначені відомості неправдивими, судом не встановлено.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (стаття 10 КУпАП).

Відповідно до статті 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Викладені обставини свідчать про відсутність у ОСОБА_1 умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП і, відповідно, про відсутність в його діянні складу адміністративного правопорушення.

Статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості. Обов`язок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04.11.1950 року, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Принцип презумпції невинуватості є обов`язковим для будь-яких суб`єктів владних повноважень (справа «Аллене де Рібемон проти Франції»).

Порушення цього принципу може відбуватися шляхом прийняття посадовою особою протиправних рішень.

Суд враховує, що принцип презумпції невинуватості перш за все є гарантією процесуального характеру по кримінальних справах, але за висновками ЄСПЛ його сфера застосування є значно ширшою: він є обов`язковим не тільки для кримінального суду, який приймає рішення щодо обґрунтованості обвинувачення, але й для всіх інших державних органів. Так, на думку ЄСПЛ, замах на презумпцію невинуватості може виходити не тільки від суду чи судді, але й від інших публічних влад.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, тому провадження по справі необхідно закрити у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9, 24, ч.1 ст.164, ст.ст. 221, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі № 495/8515/19 за матеріалами Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, або представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.В. Мишко