Справа № 751/3998/19 Головуючий у 1 інстанції Яременко І. В.
Провадження № 33/4823/325/19
Категорія - ч. 1 ст. 172-6 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2019 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,

з участю:

прокурора - Максиміхіна Ю.В.,

особи, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

та її захисника-адвоката - Мошко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 серпня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючу на час винесення судового рішення,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Суд встановив, що ОСОБА_1 , перебуваючи з 30 березня 2016 року по 10 квітня 2017 року на посаді головного спеціаліста відділу контрольно-перевірочної роботи Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України, маючи 9 ранг державного службовця та являючись державним службовцем категорії «В», тобто у відповідності до пп. В п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», будучи суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, 10 квітня 2017 року припинивши діяльність, пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, звільнившись з вищевказаної посади, у порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, подала, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий 2017 рік за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції, а саме подала таку декларацію 19 червня 2018 року, хоча у відповідності до вимог Закону мала це зробити до 01 квітня 2018 року. За даним фактом 30 травня 2019 року старшим оперуповноваженим міжрайонного відділу № 1 управління захисту економіки в Чернігівській області ДЗЕ Національної поліції України відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення № 71, пов`язаного з корупцією, за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила її змінити, та закрити провадження по справі в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує на те, що суб`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є наявність вини у формі прямого чи непрямого умислу, як про це йде мова в п. 2 Роз`яснень ВССУ ; вчинення такого діяння через необережність, виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Проте, під час розгляду справи в місцевому суді залишилось поза увагою те, що не дивлячись на тяжкі життєві обставини, при першій же можливості зібравши всі потрібні відомості подала декларацію, що є свідченням того, що вона не бажала подавати декларацію невчасно, в зв`язку з чим висновок суду першої інстанції про її винуватість вважає помилковими, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості, які б свідчили про те, що вона навмисно подала декларацію невчасно. Звертає увагу на те, що її діями не було завдано шкоди а ні державі, а ні суспільним інтересам, а вона, за 31 рік трудової діяльності жодного разу не притягувалась до адміністративної відповідальності, та має заохочення. Вважає, що при призначенні їй виду адміністративного стягнення суд безпідставно залишив поза увагою клопотання про застосування ст. 22 КУпАП. Звертає увагу апеляційного суду на те, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч. 3 ст. 38 КУпАП, оскільки в даному випадку датою виявлення адміністративного правопорушення, слід вважати не момент складання протоколу про адміністративне правопорушення, а день подачі декларації, тобто 19 червня 2018 року, в зв`язку з чим, провадження по справі підлягає закриттю у відповідності до п. 7 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та захисника-адвоката Мошко М.М., які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши доводи на обґрунтування апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінки і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

За змістом ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до Закону України "Про запобігання корупції".

Згідно примітки до ст. 172-6 КУпАП, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у п.1, пп. "а" і "в" п. 2, п.п. 4 і 5 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції", інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

До вказаних осіб належить і ОСОБА_1 , яка несвоєчасно подала без поважних причин декларацію після її звільнення як особи, уповноваженої на виконання функцій держави і її дії містять ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, що підтверджується доказами наявними в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 30 травня 2019 року № 160; витягом з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування; витягом з наказу від 30 березня 2016 року №5-ОС; наказом від 10 квітня 2017 року №59-ОС; зобов`язанням ОСОБА_1 про дотримання вимог Закону України від 14 жовтня 2014 року №1700-IV «Про запобігання корупції».

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних та перевірених судом першої інстанції доказів, та, на переконання апеляційного суду, місцевим судом з огляду на матеріали справи було зроблено вірний висновок про наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Щодо строків накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, то воно накладене в межах строків, передбачених ч. 3 ст. 38 КУпАП з урахуванням положень про те, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, то слід зазначити, що як вбачається з матеріалів адміністративної справи, ОСОБА_1 30 березня 2016 року по 10 квітня 2017 року обіймала посаду головного спеціаліста відділу контрольно-перевірочної роботи Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України, перед звільненням з якої 10 квітня 2017 року подала декларацію, тобто належним чином виконала вимоги антикорупційного законодавства за період що передував її звільненню з займаної посади.

Водночас ОСОБА_1 , будучи зобов`язаною також подати декларацію за весь період з 01 січня по 31 грудня 2017 року, як суб`єкт декларування, порушила відведений для цього термін по 01 квітня 2018 року включно, і на два місяці пізніше - 19 червня 2018 року подала декларацію.

Ці обставини під час розгляду даної адміністративної справи в суді 1-ї інстанції в достатній мірі враховані не були, зокрема те, що ОСОБА_1 вже подала декларацію за відпрацьований період по час її звільнення з займаної посади, що дане правопорушення стало наслідком скрутних життєвих обставин, після минування яких, остання знаючи про свій обов`язок, відразу звернулася до органів податкової інспекції для виготовлення цифрового підпису, який є необхідним для заповнення та подання електронної декларації, та в подальшому вчинила всі необхідні дії для заповнення декларації. Крім того, матеріали справи не місять жодних даних, які безпосередньо, поза розумним сумнівом вказували б на наявність у неї умислу на порушення вимог фінансового контролю чи переслідування будь-якого корупційного інтересу.

Апеляційний суд також враховує, що вказаним правопорушенням не завдано значної шкоди державним чи суспільним інтересам, ОСОБА_1 розкаялась у своєму вчинку та не мала наміру уникнути фінансового моніторингу доходів, про що свідчить та обставина, що подання декларації нею все ж таки було здійснено, хоча і з затримкою, що свідчить про її бажання виправити свій проступок.

Отже те, що ОСОБА_1 вперше вчинила дії, за які передбачена адміністративна відповідальність, за місцем проживання та роботи характеризується виключно з позитивної сторони, пропустила строк для подачі декларації виходячи з тих життєвих обставин, які мали місце на той період часу, та після минування яких відразу звернулася до відповідних органів з метою виправлення ситуації, щодо пропуску строку подачі електронної декларації, значно зменшує ступінь її відповідальності.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про запобігання корупції» відомості про осіб, яких притягнуто до кримінальної, адміністративної, дисциплінарної або цивільно-правової відповідальності за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, а також про юридичних осіб, до яких застосовано заходи кримінально-правового характеру у зв`язку з вчиненням корупційного правопорушення, вносяться до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, що формується та ведеться Національним агентством.

Згідно ст. 65 цього ж Закону за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Крім цього, такі особи підлягають звільненню із займаної ними посади в порядку встановленому законом.

Враховуючи викладене та порівнюючи його з фактичними обставинами справи і особою правопорушниці, апеляційний суд вважає, що наслідки, які загрожують ОСОБА_1 , у разі накладення на неї стягнення за вчинення даного адміністративного правопорушення, є занадто суворими, оскільки фактично позбавлять її можливості займати посади в державних органах та органах місцевого самоврядування.

За змістом ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому зазначена норма закону не містить будь-якого переліку умов або обставин, наявність яких дозволила би судити про малозначність правопорушення, а також застережень щодо неможливості її застосування до окремих складів адміністративних правопорушень.

Оцінюючи в сукупності дії, наслідки та ставлення ОСОБА_1 до вказаних дій, з урахуванням даних, що характеризують її особу, відсутності суспільної шкоди її діяння, апеляційний суд вважає можливим застосувати до неї положення ст. 22 КУпАП та звільнити останню від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, й можливістю обмежитися усним зауваженням.

Виходячи з вищенаведеного, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Згідно вимог ст. 284 КУпАП орган (посадова особа) у справі про адміністративне правопорушення виносить постанову про закриття справи при оголошенні усного зауваження.

Керуючись ст.ст. 22, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 серпня 2019 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, скасувати.

На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП та обмежитись усним зауваженням.

Провадження у справі стосовно ОСОБА_1 - закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач