Справа № 642/986/19
Провадження 3/342/408/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2018 р. м. Харків

Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Пашнєв В.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду м. адміністративний матеріал, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце роботи: ПП «Галактика», мешкає за адресою: АДРЕСА_1,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 23.01.2019 року о16-50 год., ОСОБА_1, керуючи автомобілем ЗАЗ, державний номер НОМЕР_1, за адресою: м. Харків, по вул. Золочівській, 26, не надав дорогу пішоходам на нерегульованому пішохідному переході, внаслідок чого стався наїзд вищевказаного автомобіля на пішохода ОСОБА_2, чим була заподіяна матеріальна шкода. Після зіткнення автомобіль покинув місце дорожньо-транспортної пригоди.

Факт адміністративного правопорушення зафіксовано протоколами серії БД №247180 та БД № 247179 від.05.02.2019 року.

У відповідності до ст. 278 КУпАП суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує чи правильно складено протокол та інші матеріали про адміністративне правопорушення.

Згідно до вимог ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім'я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Вивчивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, суд вважає що складені відносно ОСОБА_1 протоколи про адміністративне правопорушення необхідно направити на дооформлення, оскільки протоколи не відповідають вимогам закону.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно диспозиції ст. 124 КУпАП, адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Даних, що внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди спричинено пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, складений протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 247180 від 05.01.2018 та БД № 247179 не містять, в матеріалах справи такі дані відсутні.

Крім того, протокол про адміністративне порушення серії БД № 247179 від 05.02.2018 складено відносно ОСОБА_1 за порушення п. 18.1 Правил дорожнього руху України, згідно якого, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху України, регульованим вважається пішохідний перехід, рух по якому регулюється світлофором чи регулювальником, нерегульованим - пішохідний перехід, на якому немає регулювальника, світлофори відсутні або вимкнені чи працюють у режимі миготіння жовтого сигналу.

Отже, з наданого до суду адміністративного матеріалу, вбачається, що водій не надав дороги пішоходам на нерульованому пішохідному переході, чим порушив п.п.18.1 та п.п 2.10 Правил дорожнього рухуУкраїни, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, а саме: Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Крім того, у відповідності до вимог п.1.1. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоровя України від 17.01.1995 № 6, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.07.1995 за № 255/791, судово-медичне визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень проводиться згідно з Кримінальним та Кримінально-процесуальним кодексами України і цими Правилами.

Однак, в матеріалах, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, відсутні відомості щодо вирішення питання про наявність або відсутність в діях особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, оскільки пішоходу ОСОБА_2 були спричинені тілесні ушкодження. Даних щодо визначення у відповідності з вимогами чинного законодавства, наведеними вище, ступеню тяжкості отриманих потерпілою ОСОБА_2 тілесних ушкоджень, до матеріалів справи не залучено.

Постанова про закриття кримінального провадження також в наданих матеріалах адміністративної справи відсутня.

Згідно з нормами КУпАП, суду належить вирішити саме правове питання щодо наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення за фактом порушень Правил дорожнього руху України. Однак, відсутність зазначених даних про ступень тяжкості отриманих потерпілою тілесних ушкоджень в матеріалах справи унеможливлює зробити висновок з цього правового питання.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договорами», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обовязкова до застосування як джерело права.

Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 „Романаускас проти Литви судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема, спосіб отримання доказів, було справедливим.

У справах «Малофєєва проти Росії»(«Malofeyevav.Russia»,рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Обовязок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколу про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься і в ст. 62 Конституції України. Тобто, висновок суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, суд має повно, всебічно і обєктивно зясувати обставини кожної справи, вирішуючи її в точній відповідності до вимог чинного законодавства.

В п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (з наступними змінами та доповненнями), визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Таким чином, з огляду на вказані недоліки в матеріалах справи, суд позбавлений можливості повно, об'єктивно та всебічно з'ясувати обставини справи, вирішити її у точній відповідності з законом за відсутності необхідних вихідних даних.

Наведені обставини унеможливлюють об'єктивний розгляд справи по суті, оскільки неправильне, неповне оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення унеможливлює визнання судом здобутих по справі доказів належними та допустимими, в розумінні вимог ст. 251 КУпАП.

До того ж в матеріалах, що додані до протоколів про адміністративне правопорушення серії БД № 247180 від 05.01.2018 та БД № 247179 наявні пояснення ОСОБА_3 ( а.с. 13) щодо подій , які відбулись 29.12.2018 року, а також адмінпрактика щодо ОСОБА_3Ю.( а.с. 22) та копія паспорта ОСОБА_3 ( а.с. 23)., які на думку суду не мають жодного відношення до Правопорушень, що інкримінуються ОСОБА_1 та відбувались 23.01.2019 року.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що вимоги ст. 256 КпАП України не виконані, протокол складено з порушенням зазначеної статті, у звязку із чим суд позбавлений можливості постановити обґрунтоване та законне рішення, а тому зазначені матеріали слід повернути до СУ ГУ НП в Харківській області для усунення виявлених недоліків.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, за загальним правилом, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Згідно ч. 5 ст. 38 КУпАП, у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Враховуючи строки накладення адміністративного стягнення, встановлені в ст. 38 КУпАП, суддя вважає необхідним встановити строк виконання органом досудового розслідування вказаної постанови до 01.04.2019 року включно, протягом якого необхідно усунути зазначені недоліки, після чого вирішити питання про подальший рух справи.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КпАП України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Повернути адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 до СУ ГУ НП в Харківській області для дооформлення.

Встановити строк виконання органом досудового розслідування вказаної постанови до 01.04.2018 включно, протягом якого необхідно усунути зазначені недоліки, після чого вирішити питання про подальший рух справи.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя В.Г.Пашнєв