Номер справи 237/3480/19
Номер провадження 3/237/1535/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

12.09.19 року м. Курахове

Суддя Мар`їнського районного суду Донецької області Ліпчанський Сергій Миколайович, розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

На адресу Мар`їнського районного суду Донецької області надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 15 червня 2019 року серії ДПР за № 050314, ОСОБА_1 15 червня 2019 року о 18 годині 15 хвилин на а/д Запоріжжя-Донецьк, 165 км, керував транспортним засобом Volkswagen, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків на місці, 2,20 проміле.

В судовому засіданні захисник Іванченка В.М. справу просив закрити у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного події та складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд встановив наступні фактичні обставини справа та відповідні їм правовідносини.

У судовому засіданні встановлено, що 15.06.2019 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 050314 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Відповідний Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду затверджений Постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103 (надалі Порядок) та є чинним станом на момент розгляду справи.

Згідно п. 2 Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно п. 3 Порядку огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, або лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

При цьому, слід зазначити, що огляд водія на стан сп`яніння проводиться виключно у разі, якщо у поліцейського є об`єктивні та обґрунтовані підстави вважати, що водій перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у відповідності з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС, а сама вимога поліцейських у будь-якому разі має бути законною і вмотивованою, тобто мати певні підстави неспростовного характеру, які б вказували на перебування особи в певному стані сп`яніння поза розумним сумнівом, а не бути надуманою, вигаданою чи перебільшеною.

З огляду на викладене, процедурі огляду на стан сп`яніння має передувати конкретна підстава, що дає право поліцейському як представнику органу державної влади вимагати від водія вчинення певних дій, передбачених законодавством України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається з п. 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Водночас, протокол про адміністративне правопорушення посилань на відповідні підстави не містить, зокрема особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення не зазначено які ж саме ознаки стану алкогольного сп`яніння були виявлені у ОСОБА_1 та слугували підставою для проведення медичного огляду із застосування спеціальних технічних засобів.

Приписами п. 5 Порядку визначено, що результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Водночас, наявний в матеріалах справи акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних заходів є неналежним доказом у справі, оскільки дані, внесені в нього особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення містять виправлення, замальовування відомостей, наявних в акті, рідиною білого кольору. Акт огляду, форма якого затверджена МОЗ, містить відомості лише про прізвище ім`я та по батькові лише одного свідка та його місце проживання. В відомостях про другого свідка огляду відсутні прізвище та ім`я по батькові вказаного свідка, а його місце проживання співпадає з місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Стосовно наявного в матеріалах справи результату, викладеному на паперовому носії, огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного з використанням спеціального технічного засобу суд зазначає, що відомості, викладені на паперовому носії, викладені російською мовою нерозбірливим почерком у зв`язку з чим неможливо однозначно встановити хто ж саме проводив огляд на стан алкогольного сп`яніння та особу, яка була піддана даному огляду.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що при складанні протоколу у відношенні ОСОБА_1 поліцейським не було дотримано вимог норм вищевказаного Порядку та Інструкції, оскільки, як вбачається з матеріалів справи працівники поліції діяли з порушенням норм Порядку.

До письмових пояснень, доданих до протоколу суд відноситься критично, так як вони є дослівним відтворенням один одного.

У судовому засіданні були досліджені пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вказані у протоколі та їх пояснення додані до протоколу, з яких видно, що у їх присутності ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння шлмхом продуття газоаналізатора. Пояснення ОСОБА_3 викладені печатним текстом, крім ПІБ свідка, та інші анкетні дані, а також вписане прізвище водія та дані його транспортного, однак не вказано місце зупинки автомобіля. В свою чергу, письмові пояснення ОСОБА_2 , викладені ним власноруч, є дослівним відтворенням письмових пояснень попереднього свідка. Така міра узгодженості між свідченнями свідків у справі дає підстави вважати, що їх пояснення були ретельно скоординовані. Про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не попереджались.

Відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Отже, жодним доказом не підтверджується послідовність дій працівників поліції, направлена на дотримання вимог вищевказаного Порядку та Інструкції, як і ст. 266 КУпАП і належної фіксації факту правопорушення.

Інші докази, які би підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні, не здобуто таких доказів і під час розгляду справи в суді. Само по собі складення протоколу про адміністративне правопорушення, за відсутності інших даних на підтвердження наявності складу адмінправопорушення, не є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Так, згідно ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

При цьому суд враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

З врахуванням наведеного, суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП не знайшов свого підтвердження під час розгляду матеріалів адміністративної справи в суді, а тому провадження в даній справі необхідно закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.1 ст. 247, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення постанови апеляційної скарги до Мар`їнського районного суду Донецької області.

Суддя Кучко Я.Ю.