Справа № 615/596/19
Провадження № 3/615/172/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2019 року м. Валки

Суддя Валківського районного суду Харківської області Токмакова А.П. за участю секретаря судового засідання Антоненко М.Г., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Власенка В.І., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ков`яги Валківського району Харківської області, громадянина України, не одруженого, що має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_2 2009 р.н., працює виробником сиру ХМЗ, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №014470 від 06.04.2019 року, ОСОБА_1 звинувачується в тому, що 06.04.2019 року о 14-00 год., рухаючись по вул. Лермонтова, в смт. Ков`яги Валківського району Харківської області, керував автомобілем ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager та в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав. Вказав, що приїхав з роботи після півтора суток чергування, поставив автомобіль біля двору за 3 м від проїжджої частини. Через 10-15 хв. почув, що біля двору стало авто. Коли вийшов, побачив двох працівників поліції, які вказали, що на 102 звернулись люди та повідомили, що він в п`яному виді, але не сказали, хто. Після перевірки документи віддали, крім посвідчення водія. Привезли якихось свідків, думав, що шуткують, але автомобіль забрали на евакуаторі. Декілька днів намагався забрати із Валківського ВП автомобіль, який необхідний в сімї для перевезення хворої бабусі до лікарні. Оскільки автомобіль не віддавали та погрожували забрати, звернувся до адвоката щодо оскарження дій працівників поліції в передбаченому законом порядку. Звернув увагу, що заїхав додому із траси, яка приблизно за 150м , а працівники поліції заїхали з іншої сторони, про що невірно зазначено в рапорті поліцейського ОСОБА_3 , як і про інші обставини зупинки. Свідки підписували протокол за його відсутності. Направлення до лікарні не складалось, за 20 хв. відразу ж приїхав евакуатор. Їхати в лікарню не пропонували. Коли забирав автомобіль із поліції, ніде не розписувався, щодо умов його зберігання, претензій немає.

Захисник просив закрити провадження у справі через відсутність складу інкримінованого адміністративного правопорушення. Наполягав, що ОСОБА_1 взагалі не здійснював керування т/з, що спростовується наданими матеріалами справи. Крім того, не відповідає дійсності зазначені в рапорті поліцейського обставини, щодо отримання інформації від місцевого мешканці, що він ніби то керує ВАЗ 2106 в стані алкогольного сп`яніння, оскільки ні відповідної заяви, ані запису з гарячої лінії 102 до протоколу не додано.

Згідно рапорту поліцейського Коденко ОСОБА_4 не мав при собі водійського посвідчення, але в протоколі зазначено таке посвідчення водія, яке тимчасово вилучено. При складенні протоколу поліцейським відмовлено в намірах написати пояснення, не роз`яснено права та обов`язки, зокрема права на правову допомогу.

На думку захисника додані до протоколу пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 завчасно надруковані поліцейським, що свідчить про обвинувальний нахил дій поліцейського щодо ОСОБА_1 . В поясненнях не зазначено на підставі якого документа встановлено осіб свідків та вказані свідки не підтверджують факту керування т/з. Крім того, не вказано ознаки алкотестера та конкретну лікарню, що викликає сумніви, чи була дійсно пропозиція.

Вважає, що всупереч Інструкції поліцейський не забезпечив супровід водія т/з в медичний заклад для підтвердження наявності алкоголю в крові, зокрема не дотримано передбачену форму направлення водія на медичний огляд, оскільки матеріали справи не містять даних про отримання ОСОБА_1 такого направлення або про відмову в отриманні направлення. Отже, не можна вважати, що ОСОБА_1 беззаперечно відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, дослідивши надані матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Положеннями ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності зі ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свободи громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, повага до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Порядок провадження у справах про адміністративні правопорушення та притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлено Розділом IV Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, надано протокол про адміністративне правопорушення серії БД №014470 від 06.04.2019 року, письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , рапорт.

Із письмових пояснень свідків вбачається, що їх запрошено працівниками поліції бути присутніми при проведенні огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння. В їх присутності ОСОБА_1 відмовився від продуття алкотестера «Драгер» та проходження медичного огляду у лікарні на стан алкогольного сп`яніння. Від підпису в протоколі також відмовився.

Суддя приймає до уваги, що зазначені захисником недоліки під час складення протоколу та в поясненнях свідків не усунуті.

Вказані свідки та поліцейський ОСОБА_3 , які належним чином були повідомлені про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, що позбавляє суд можливості спростовувати пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Зі змісту п.4 розділу ІХ Наказу МВС №1395 від 07.11.2015 року огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до п.6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої Міністерством юстиції України 11.11.2015 року № 1413/27858, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП (п.7 Інструкції).

Ч.3 ст.266 КУпАП передбачає, що у разі незгоди водія з результатами огляду, огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції проводиться в закладах охорони здоров`я, перелік яких затверджується управлінням охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.

В порушення п.8 розділ ІІ Інструкції матеріали справи не містять направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції виданого, поліцейським уповноваженого підрозділу Національної поліції України.

П.12 розділу 2 Інструкції встановлює, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до наказу УОЗ № 48 від 28.01.2017 року КЗОЗ «Валківська центральна районна лікарня» входить до переліку закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції.

Згідно ч.4 ст.266 КУпАП, п.7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2015 року № 1103 та п.9 розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Згідно вимогам Інструкції у випадку коли водій відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестера, працівник поліції повинен заповнити вказане направлення до медичного закладу і у випадку, якщо водій відмовиться від його отримання чи проходження такого огляду в медичному закладі, працівник поліції повинен зазначити про це в протоколі.

У відповідності з вимогами ч.1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, згідно ч.5 ст.266 КУпАП вважається недійсним.

Слід відзначити, що відповідно до ст.62 Конституції України звинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви про винність особи трактуються в його користь.

Відповідно до ст.19 ЗУ «Про міжнародні договори України», ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і за загальним правилом саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Суддя приймає до уваги характеристику ОСОБА_1 , який має постійне місце проживання, не одружений, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_2 2009 р.н., працює виробником сиру ХМЗ. Доказів, які б свідчили, що ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в тому числі протягом року, матеріали справи не містять.

Аналізуючи надані докази, з урахуванням вимог ст.62 Конституції України, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в зв`язку з чим провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.283-285 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.П. Токмакова