Справа № 308/8716/19
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

24.09.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Леньо І.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення №33/4806/629/19, за апеляційною скаргою захисника - адвоката Леньо І.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонногосуду Закарпатської області від 15.08.2019.

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , не працюючий, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 ( десять тисяч двісті ) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп..

З протоколу серії ДПР18 №216220 від 17.07.2019 вбачається, що 17.07.2019, близько 04 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Фольцваген Пассат» д/н НОМЕР_1 , в с. Анталовці по вул. Головній Ужгородського району, під час оформлення дорожньо-транспортної пригоди за його участю, перебував у стані алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота та нечітке висловлювання слів) чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі, захисник - адвокат Леньо І.О. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.08.2019 скасувати, та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом винесено постанову без належного з`ясування фактичних обставин справи, внаслідок чого прийнято незаконне рішення, а судовий розгляд справи проведено без дотримання вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП та п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху

-2-

та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті». Також захисник вказує, що всупереч диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, судом першої інстанції ОСОБА_1 , визнано винним одночасно у скоєнні двох взаємовиключних правопорушень, а саме: у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння. Крім того зазначає, що всупереч вимогам ст.256 КУпАП складений щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не містить належно викладних даних про суть адміністративного правопорушення та опис установлених обставин, оскільки зазначені в ньому дані про різкий запах алкоголю з порожнини рота та нечітке висловлювання слів ОСОБА_1 не свідчить про вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, зокрема: керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, передача керування транспортним засобом особі в стані алкогольного сп`яніння або відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння. Стверджує, що суд першої інстанції не належно з`ясував всі обставини справи, що мають значення для її правильного вирішення та прийшов до невірного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Леньо І.О., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з таких підстав.

Згідно ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

У свою чергу, у відповідності до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини, викладеній у рішенні від 10.02.1995, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», про те, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкове не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

-3-

Крім того, у своєму рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 Європейський суд з прав людини визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

Вказаним вимогам провадження у справі та постанова суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 не відповідає.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновки експерта, речові докази, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, тощо.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення та постанови судді вбачається, що вказані вимоги закону не були дотримані як поліцейським - інспектором СРПП№4 Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області Малець Р., при складанні протоколу серії ДПР18 №216220, так і суддею при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , у зв`язку із чим доводи апеляційної скарги захисника Леньо І.О. в інтересах ОСОБА_1 про незаконність постанови, в тому числі і її невідповідність вимогам ст.283 КУпАП, є обґрунтованими.

Всупереч положенням ст.283 КУпАП, в оскаржуваній постанові не зазначені обставини, встановлені при розгляді справи, а міститься лише посилання на відомості, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №216220 від 17.07.2019.

При цьому, із оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 17.07.2019, близько 04 год., керуючи автомобілем марки «ФольцвагенПассат» д/н НОМЕР_1 , в с. Анталовці по вул. Головній Ужгородського району, під час оформлення дорожньо-транспортної пригоди за його участю, перебував у стані алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота та нечітке висловлювання слів), чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, висновки суду, викладені у постанові суперечать протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №216220 від 17.07.2019, із якого не вбачається факту керування ОСОБА_1 транспортним засобу марки «Фольцваген Пассат», д/н НОМЕР_1 , а зазначено лише про різкий запах алкоголю з порожнини рота та нечітке висловлювання слів ОСОБА_1 під час оформлення ДТП, чим на думку особи, що складала протокол, ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Таке не точне визначення ознак цього правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо суті адміністративного правопорушення.

Згідно вимог ст.256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути зазначено зокрема, суть адміністративного правопорушення, тобто протиправна, винна дія (бездіяльність), яка ставиться у вину особі, за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

За змістом диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, настає, зокрема, у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Тобто за змістом вимог цього закону поняття «стан алкогольного сп`яніння» не є ідентичним поняттям «ознаки алкогольного сп`яніння».

-4-

До того ж відповідно до п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МОЗ та МВС України №1452/735 від 09.11.2015, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За змістом даної норми особа, яка проходить огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу має пріоритетне право заявити свою незгоду з результатами огляду проведенного поліцейським. В такому разі обов`язок організації проведення нового огляду в найближчому закладі охорони здоров`я покладається на поліцейських.

Між тим, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №216220 від17.07.2019 не вбачається, що ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння чи відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки чи не погодився з результатами такого огляду, у зв`язку з чим виникла необхідність доставки його до іншого місця огляду.

Крім того, у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні передбачені КУпАП та іншими нормативними актами копії документів, які підтверджують права ОСОБА_1 на керування транспортними засобами, зокрема, копія посвідчення водія та копія технічного паспорту на транспортний засіб.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складено без дотримання вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МОЗ та МВС України №1452/735 від 09.11.2015.

У відповідності до п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» неприпустимим є спрощений підхід до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені в статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особоюабо без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Оскільки відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення вжиття заходів по встановленню осіб, які вчинили адміністративні правопорушення на транспорті, у тому числі при керуванні транспортними засобами, їх огляд, складання протоколів про адміністративні правопорушення, з`ясування обставин, за яких скоєно правопорушення, вилучення речей та документів, у тому числі

-5-

посвідчення водія, покладаються на органи Національної поліції, їх територіальні підрозділи, тому справа про адміністративне правопорушення підлягає поверненню до Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області.

Під час належного оформлення необхідно усунути вищевказані недоліки й у залежності від здобутого, прийняти рішення по суті адміністративного правопорушення, протокол за скоєння якого складено щодо ОСОБА_1 ..

На підставі вищенаведеного, доводи апеляційної скарги про закриття провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, не можуть бути задоволені з урахуванням наведених вище недоліків, а також у зв`язку з тим, що можливості збирання додаткових доказів у підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не вичерпані.

Отже, з аналізу зібраних у справі доказів та протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що для з`ясування обставин, визначених ст.ст.247, 280 КУпАП необхідним є приведення протоколу про адміністративного правопорушення та матеріалів до нього у відповідність до вимог ст.ст.256, 266 КУпАП та вимогами «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015.

При прийнятті рішення про повернення справи для належного оформлення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторонни провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази; те, що учасники процессу з метою усунення неповноти при складанні протоколу не заявляли клопотань про приєднання або витребування доказів по справі.

Таким чином, апеляційний суд уважає, що суддя першої інстанції, розглянувши справу за таких неповно з`ясованих і перевірених доказів, прийняв рішення, яке не можна вважати обґрунтованим, у зв`язку із цим апеляційна скаргазахисника - адвоката Леньо І.О., подана в інтересах ОСОБА_1 . підлягає частковому задоволенню, оскаржувана постанова - скасуванню, а протокол про адміністративне правопорушення поверненню органу, що його надіслав - для належного оформлення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу захисника - адвоката Леньо І.О., подану в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від15.08.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення за протоколом серії ДПР18 №216220 від 17.07.2019 направити до Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області для належного оформлення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: