ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куценко О.В.

за участю секретаря Чоботаренко Т.І.

захисника ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 та особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 лютого 2019 року, відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

якою, його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн.

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 280702 від 17 січня 2019 року, 31 грудня 2018 року близько 15:30 год. в м. Миколаєві по вул. Поштова, 52 ОСОБА_2 керував транспортним засобом Mercedes-BENZ E200 CDI, номерний знак НОМЕР_1, в стані наркотичного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проведено в Миколаївському обласному наркологічному диспансері (висновок № 1718 від 31.12.2018р.), чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України.

Постановою судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 лютого 2019 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду захисник ОСОБА_1 та особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 звернулись з апеляційною скаргою, в якій просять постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.

Зазначають, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою та підлягає скасуванню у зв'язку з неповнотою проведення судового розгляду і порушенням норм матеріального і процесуального права.

Вказують, що у матеріалах провадження відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп'яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров'я.

Звертають увагу, що висновок про перебування ОСОБА_2 в стані наркотичного сп'яніння був складений з порушенням вимог чинного законодавства, а саме: висновок складено о 15:50 год. 31.12.2018р., а результати токсикологічного дослідження за №12 від 03.01.2019 р. проведені 03.01.2019 року, проте вказані факти судом першої інстанції не враховано.

Зазначають, що суду був наданий висновок №1718 медичного огляду та адвокатом представлено результати токсологічного дослідження біологічного середовища ОСОБА_2, яке було проведено після складання висновку медичного огляду, тому вказаний висновок був складений без врахування лабораторних досліджень, які є обов'язковими, а так і огляд ОСОБА_2 проведений з порушенням відповідного порядку визначеного Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, тому вказаний висновок є недійсним і не може бути використаний як належний доказ.

Вважають, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення та його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов наступного.

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з'ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: даними протоколу серії БД № 280702 від 17 січня 2019 року, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції Миколаївського обласного наркологічного диспансеру №1718 від 31.12.2018 року, результатом токсикологічного дослідження № 12 від 03.01.2019 року, згідно до яких ОСОБА_2 перебував в стані наркотичного сп'яніння та іншими матеріалами справи.

Зокрема, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 280702 від 17 січня 2019 року, 31 грудня 2018 року близько 15:30 год. в м. Миколаєві по вул. Поштова, 52 ОСОБА_2 керував транспортним засобом Mercedes-BENZ E200 CDI, номерний знак НОМЕР_1, в стані наркотичного сп'яніння. Огляд на стан сп'яніння проведено в Миколаївському обласному наркологічному диспансері (висновок № 1718 від 31.12.2018р.), чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 266 ч. ч. 2, 3 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Пунктом 7 Розділу ІІІ про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735 визначено, що для встановлення наркотичного засобу чи психотропної речовини проведення лабораторних досліджень є обов'язковим.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до висновку Миколаївського обласного наркологічного диспансеру щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1718 від 31.12.2018 року, було встановлено, що ОСОБА_2 перебував у стані наркотичного сп'яніння.

Апеляційний суд вважає неспроможними доводи ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_1 про те, що вищевказаний висновок Миколаївського обласного наркологічного диспансеру не відповідає дійсності і не може бути визнаний допустимим доказом. В результаті перевірки вищевказаних доводів апеляційним судом не було встановлено порушень встановленого ст.266 КУпАП порядку проведення медичного огляду на стан наркотичного сп'яніння та приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103.

Апеляційний суд вважає, що вищевказаний висновок зроблений лікарем Миколаївського обласного наркологічного диспансеру в межах наданих повноважень, відповідає вимогам Інструкції, містить необхідні дані, щодо особи, стосовно якої проводився медичний огляд та часу та місця його проведення. Відповідно до п.7 зазначеної Інструкції у ОСОБА_3 було відібрано біологічний матеріал та проведено лабораторне дослідження в результаті якого біло встановлено наявність в організмі ОСОБА_4 наркотичного засобу, щ підтверджується результатом токсикологічного дослідження № 12 від 03.01.2019 року

Зі змісту Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09.11.2015 № 1452/735 вбачається, що лікар медичного закладу самостійно, у відповідності до вимог інструкції проводить медичний огляд обстежуваної особи.

Відповідно до п. п. 16, 17, 20 Розділу III вищевказаної Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

При цьому, висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров'я.

Таким чином, зі змісту вищевказаних положень Інструкції вбачається, що висновок щодо результатів медичного огляду складається безпосередньо після огляду особи в присутності поліцейського ще до отримання остаточних результатів лабораторних досліджень, які проводяться для уточнення наявних речовин, що спричинили стан сп'яніння та встановлення діагнозу.

Апеляційний суд враховує, що відповідно до вимог Інструкції заключний висновок здійснюється лікарем на підставі отриманих результатів огляду, тестів та лабораторних досліджень, які як правило потребують певного часу, у зв'язку з чим дата висновку не збігається з датою проведення огляду.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає безпідставними доводи ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_1 про те, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції Миколаївського обласного наркологічного диспансеру №1718 від 31.12.2018 року є недопустимим доказом.

Відсутність у матеріалах провадження складеного поліцейським направлення ОСОБА_2 на огляд до закладу охорони здоров'я з метою виявлення стану сп'яніння не є свідченням порушення порядку доказування фактичних обставин адміністративного правопорушення, за яке останній притягається до відповідальності, та не спростовує законність проведення огляду у медичному закладі.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки керував транспортним засобом у стані наркотичного сп'яніння.

З огляду на наведене, підстав для скасування постанови суду від 18 лютого 2019 року за обставин вказаних в апеляційній скарзі не вбачається.

Між тим, як встановлено під час апеляційного розгляду, постановою судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 лютого 2019 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн.

Постановою судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 лютого 2019 року внесено виправлення до постанови від 18 лютого 2019 року та постановлено, « Вважати вірним перший абзац в резолютивній частині Постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18.02.2019 р. відносно ОСОБА_2 справа № 489/418/19, провадження № 3/489/418/19 (провадження № 3/489/347/1) за ст. 130 ч.1 КУпАП наступного змісту: ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та накласти стягнення у вигляді штрафу в сумі 10 200 гривні, на користь Головного управління НП в Миколаївській області, адреса: м. Миколаїв, вул. Декабристів, 5, який перерахувати на р/р 4001 Головного управління Державної казначейської служби у Миколаївській області, МФО 899998, , код одержувача 21081300, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.» Тобто, зазначеною постановою додатково накладено на ОСОБА_5 стягнення у виді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів на 1 рік.

Проте, таке рішення суду суперечить вимогам закону.

За змістом ст. 304 КУпАП, питання, пов'язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

У разі виявлення помилки у вигляді описки або очевидної арифметичної помилки у тексті судового рішення суд з метою виправлення цих описок або помилки з власної ініціативи або за заявою заінтересованої особи виносить відповідну постанову.

Під описками слід розуміти неправильне написання слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків.

Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який виніс судове рішення.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (дати події, номера і дати документа, найменування сторін, прізвища особи, тощо).

За таких обставин, рішення суду першої інстанції щодо необхідності виправлення описки в постанові суду від 18.02.2019 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн., з додатковим зазначенням в постанові від 21.02.2019 року про накладення на ОСОБА_2 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік є таким, що суперечить вимогам КУпАП, оскільки, призначення додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік, шляхом виправлення описки, фактично змінило суть резолютивної частини постанови та погіршило становище правопорушника.

З огляду на наведене, постанова судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 лютого 2019 року щодо ОСОБА_2 підлягає скасуванню через істотне порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Разом з тим, оскільки судом першої інстанції вірно встановлено обставини інкримінованого ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та обґрунтовано притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, постанова суду від 18 лютого 2019 року скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 283, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 та особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 лютого 2019 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. - залишити без змін.

Постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 лютого 2019 року, якою внесено виправлення в постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 лютого 2019 року щодо ОСОБА_2 - скасувати.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Куценко О.В.