Справа№ 369/4777/19 Головуючий у 1 інстанції Бурбела Ю.С.
Провадження № 33/824/3522/2019 Головуючий у 2 інстанції Гайдай Р.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гайдай Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Оксанича Р.В. на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 травня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 384 гривні 20 копійок.

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 02 квітня 2019 року о 08 годині 20 хвилин на 30 км. автодороги М06, Київ-Чоп в межах Києво-Святошинського району Київської області керував автомобілем марки «Honda Accord», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Оксанич Р.В. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 травня 2019 року, вказану постанову скасувати та винести нове рішення, яким провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо водія ОСОБА_1 - закрити за відсутністю в діях особи, що притягується до відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом першої інстанції та діями інспектора патрульної поліції грубо порушені права ОСОБА_1 , передбачені ст. 268 КУпАП. Розгляд справи у суді першої інстанції відбувся із істотним порушенням принципів змагальності та диспозитивності судочинства, упереджено та із обвинувальним ухилом зі сторони суду щодо ОСОБА_1 , судом першої інстанції не було повною мірою встановлено фактичні обставини справи, що мають істотне значення для її вирішення, а в основу винесеної постанови покладено докази, які не відповідають вимогам допустимості та належності. Більш того, ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про дату, час місце розгляд у справи про адміністративне правопорушення, тому не зміг скористатися своїм Конституційним правом на захист в суді першої інстанції. Судом першої інстанції не досліджено пояснення свідків, які поставили підписи вже під готовим текстом.

Апелянт звертає увагу, що зупинка транспортного засобу ОСОБА_1 відбувалася без причини та підстав, які перераховані в ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію».

Крім того, в порушення ст. 265-2 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення відсутній відповідний запис про затримання автомобіля, як і відсутній в матеріалах справи протокол про затримання або блокування автомобіля, або передачу його для курування іншій особі, що також ставить під сумнів обставини, викладені в протоколі.

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження, апелянт вказав, що про винесену постанову ОСОБА_1 стало відомо лише 01 липня 2019 року, а апеляційну скаргу подано засобами поштового зв`язку 06 липня 2019 року. Крім того, апелянт вказав, що ним була подана апеляційна скарга в інтересах ОСОБА_1 , однак, відповідна скарга була повернута апелянту на підстав того, що в переліку додатків до скарги був відсутній витяг із договору про надання правової допомоги.

Заслухавши доповідь судді, захисників ОСОБА_1 - адвокатів Оксанича Р.В. та Присяжнюка А.Ю., котрі підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задоволити, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до такого висновку.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів провадження та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Проте, вимоги вказаного пункту ПДРУкраїни ОСОБА_1 дотримано не було.

Так, винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 139443 від 02 квітня 2019 року, згідно якого 02 квітня 2019 року о 08 годині 20 хвилин на 30 км. автодороги М06, Київ-Чоп в межах Києво-Святошинського району Київської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Honda Accord», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 02 квітня 2019 року, котрі підтвердили фактичні обставини події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вказані докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

На підставі зібраних у справі доказів суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання сторони захисту на відсутність в матеріалах справи протоколу про тимчасове затримання транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки згідно положень ст. 265-2 КУпАП, тимчасове затримання транспортного засобу дозволяється виключно у випадку, якщо його розміщення суттєво перешкоджає дорожньому руху.

Що стосується посилання сторони захисту на порушення судом першої інстанції ст. 268 КУпАП, то вказане порушення було усунено під час апеляційного перегляду, зокрема, шляхом можливості надати пояснення та участі в судовому засіданні захисників Пацаля О.В.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

За таких обставин, постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 травня 2019 року, щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Щодо доводів апеляційної скарги про поновлення строку на апеляційне оскарження, то вони є слушними та підлягають до задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Оксаничу Р.В. строк на апеляційне оскарження постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 травня 2019 року

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Оксанича Р.В. - залишити без задоволення, а постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 травня 2019 року, стосовно ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Р.М. Гайдай