Справа № 345/3209/19
Провадження № 33/4808/370/19
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Юрчак Л. Б.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., ознайомившись з апеляційною скаргою особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06.08.2019 року по справі про адміністративне правопорушення про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ :

Постановою суду Калуського міськрайонного Івано-Франківської області від 06.08.2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, цією ж постановою з останнього стягнуто судовий збір.

Не погодившись з вказаною постановою судді, ОСОБА_1 11.09.2019 року подав апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Перевіривши апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, вважаю, що у поновленні строку на апеляційне оскарження належить відмовити, апеляційну скаргу - повернути апелянту з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Вищевказана норма ч. 2 ст. 294 КУпАП забезпечує, за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду від 06.08.2019 року надійшла до суду першої інстанції 11.09.2019 року, відповідно до штампу суду, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до норм діючого законодавства, строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Проте, в апеляційній скарзі не наведено жодних поважних причин щодо пропуску строку на апеляційне оскарження апелянтом, який розпочався з 06.08.2019 року протягом 10 днів.

З апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 не заперечує факту його присутності у судовому засіданні 06.08.2019 року під час розгляду справи по суті та прийняття остаточного рішення, яке, з слів апелянта, було проголошено в усній формі та йому було повідомлено, що справа підлягає закриттю і що він може бути вільним. Апелянт стверджує, що постанова суду у його присутності не була зачитана. 06.09.2009 року він звернувся до суду з метою отримання копії постанови, то побачив, що його позбавлено право керування транспортним засобом, а на копії судового рішення було зазначено, що воно виготовлене 05.09.2019 року. За цих обставин, апелянт вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущено ним з поважних причин.

Перевіряючи вказані твердження апелянта, доходжу наступного висновку.

Так, з матеріалів справи та з апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 був присутнім як під час судового розгляду справи в судовому засіданні, так й під час проголошення судового рішення - 06.08.2019 року (а.п. 21).

В матеріалах провадження міститься супровідний лист суду № 345/3209/19//2019 від 23.08.2019 року, з якого вбачається, що на адресу ОСОБА_1 , аналогічну тій, що зазначено в апеляційній скарзі, направлено для відомо листа про те, що постанову суду від 06.08.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 10200 грн. направлено для виконання в Івано-Франківський міський відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області (а.п. 23).

Отже, з наведено вбачається, що апелянту достеменно було відомо як про результат судового розгляду, так й про існування судового рішення про його притягнення до адміністративної відповідальності з накладення штрафу.

Посилання апелянта як на підставу поновлення строку на апеляційне оскарження постанову суду від 06.08.2019 року на відомості, що містяться на штампі суду, де зазначено про виготовлення судового рішення 05.09.2019 року, не можливо визнати поважною причиною пропуску строку, виходячи з наступного.

Зі штампу суду, що міститься на копії судового рішення, яка долучена апелянтом до апеляційної скарги, дійсно вбачається запис наступного змісту: «Згідно з оригіналом. Судове рішення набрало законної сили 16.08.2019 року. Старший секретар суду (підпис). Суддя (підпис). Судове рішення виготовлене/видане 05.09.2019 року» (а.п. 32 зворіт).

Проте, з відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що оскаржувана постанова суду надіслана судом першої інстанції до реєстру 06.08.2019 року, де 07.08.2019 року вже була зареєстрована на сайті, а відповідно до матеріалів провадження, 23.08.2019 року постанова суду направлена на виконання та 29.08.2019 року отримана Івано-Франківським міським відділом державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області (а.п. 23, 26).

Враховуючи наведене вище, сумнівів щодо виготовлення судового рішення саме 06.08.2019 року не виникає.

Законом чітко встановлено процедуру поновлення строку, та у разі, якщо строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, про що вказує як судова практика Верховного суду України (наприклад, Постанова ВСУ від 13.07.2016 року по справі № 3-774гс16 (№ в ЄДРСРУ 58986625) так і судова практика Європейського суду з прав людини.

Твердження апелянта про те, що судове рішення було проголошено в усній формі та йому було повідомлено, що справа підлягає закриттю і що він може бути вільним, не підтверджено жодним доказом.

В ст. 129 Конституції України, закріплено конституційний припис, згідно якого, розгляд справ в судах відбувається відкрито, що, в свою чергу, гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись як про результати судового розгляду, так й отримати копію судового рішення з метою оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Апелянтом не наведено жодної об`єктивної причини, яка перешкоджала йому подати апеляційну скаргу в строк, а саме після проголошення рішення - 06.08.2019 року та протягом 10 днів, за умови, що він був присутнім під час проголошення рішення, та останньому було відомо про результати розгляду справи.

Твердження апелянта про необхідність рахування перебігу строку на апеляційне оскарження постанови суду від 06.08.2019 року з дня його звернення до суду першої інстанції із заявою про отриманням копії постанови суду, тобто з 06.09.2019 року, суперечить вимогам ст.294 КУпАП.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу зі спливом значного періоду часу на апеляційне оскарження, та не зазначив об`єктивної причини, яка перешкоджала йому подати апеляційну скаргу в строк, передбачений ст. 294 КУпАП, тобто з дня винесення постанови впродовж 10 днів, доходжу висновку про відмову в задоволенні вказаного клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 06.08.2019 року.

Апеляційну скаргу з додатками повернути апелянту - ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло