ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/857/19 Справа № 199/5050/19 Суддя у 1-й інстанції - Сенчишин Ф. М. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 року суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштованого,-

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців. Стягнуто з ОСОБА_1 до доходу держави судовий збір у розмірі 384 гривні 20 копійок.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 31 травня 2019 року о 18 год. 50 хв. ОСОБА_1 в районі будинку № 31 по вул. Березинська у м. Дніпро, керував транспортним засобом «TOYOTA AURIS», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та порушивши вимоги п. 10.2 Правил дорожнього руху України, виїжджаючи на проїзну частину вул. Березинської з прилеглої території, не надав дорогу та скоїв зіткнення з таким, що рухався по вулю Березинській, мотоциклом «YAMAHA» (достовірні відомості щодо державного реєстраційного номеру відстуні), під керуванням водія ОСОБА_2 , від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову суду першої інстанції в частині накладення стягнення та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що в суді першої інстанції він не відмовлявся відшкодовувати шкоду потерпілому взагалі, як про те зазначив суд в оскаржуваній постанові, а лише повідомив про недоцільність надавати час для примирення, оскільки він з потерпілим не могли до цього часу досягти згоди по сумі завданої шкоди.

Крім того, зазначає, що на його утриманні перебуває непрацююча дружина та малолітня дитина 2014 р.н., а єдиним джерелом доходу його сім`ї є зайняття ним послугами перевезення (таксі), а тому позбавлення права керувати транспортними засобами позбавить його єдиного джерела доходу.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити з підстав викладених у ній. Потерпілий просив залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду першої інстанції, доведена наявними в справі доказами і в апеляційній скарзі не оспорюється.

Що стосується доводів апеляційної скарги про суворість накладеного стягнення, то вони є безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, а саме: п. 10.2.; наявні суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення шкоди здоров`ю іншому учаснику дорожнього транспортної пригоди ОСОБА_2 ; на момент розгляду справи ОСОБА_3 не відшкодував потерпілому завдану шкоду, оскільки з потерпілим так і не досягли згоди по сумі завданої шкоди.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що у ОСОБА_1 перебувають на утриманні дружина та дитина, він працює водієм, що є єдиним джерелом його доходу, не спростовують висновків суду першої інстанції і не є підставою для зміни постанови суду.

Апеляційний суд вважає, що враховуючи особу порушника, наслідки цієї дорожньо-транспортної пригоди та обставини, які призвели до дорожньо-транспортної пригоди, стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців, накладене судом першої інстанції на ОСОБА_1 з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини.

З урахуванням викладеного, накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобігання вчиненню останнім нових правопорушень.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для зміни постанови суду немає.

Керуючись ст. ст. 280, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун