Справа № 466/5348/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2019 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Едер П.Т., з участю особи відносно якої складено протокол ОСОБА_1 , адвоката Гандзюлевича Я.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого слюсарем у ТОВ «Ескаватор Спецсервіс», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше притягувався до адміністративної відповідальності: постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 05.11.2018 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , 23.06.2019 о 20.10 год. на автодорозі М-06 «Київ-Чоп», 589 км +500 м, повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення за вчинення аналогічного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, здійснював керування автомобілем марки BMW (765 GM НОМЕР_1 ) НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, яка не відповідала обстановці). Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій ОСОБА_1 , відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП.

При розгляді адміністративної справи в суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП заперечив, надав пояснення у яких вказав, що вважає протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №151793 від 23.06.2019 складений з недотриманням законом встановленої процедури, в його діях не доведено належними та допустимими доказами наявність складу адміністративного правопорушення. Визнав, що дійсно керував транспортним засобом без прав, оскільки вважай, що строк постанови про про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закінчився. Визнав, що відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, але виключно через неправомірні дії поліцейського.

Представник особи, яка притягається до відповідальності адвокат Гандзюлевич Я.А., зазначив, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено: номера, серії камери відеофіксації; відеозаписом не зафіксовано свідків; не подано доказів того, що патрульний, який складав протокол, був уповноважений знаходитися на ділянці дороги і дійсно був під час виконання своїх службових обов`язків; не зафіксовано, що дійсно ОСОБА_1 пропонувалося проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер»; ОСОБА_1 не роз`яснено наслідки відмови від проходження освідування на стан сп`яніння в медичному закладі. Просив закрити провадження у справі зважаючи на відсутність належних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не з`явилися, про місце, час і дату проведення такого були повідомлені належним чином за допомогою СМС повідомлення про дату та час розгляду матеріалів в суді. Окрім цього, свідків було повідомлено в телефонному режимі. Свідок ОСОБА_2 пояснив, що не зможе бути присутнім на судовому засіданні, оскільки перебуватиме поза межами Львівської області. Свідок ОСОБА_3 пояснив, що не зможе бути присутнім на судовому засіданні, за станом здоров`я.

Для з`ясування фактичних обставин по справі судом викликався у судове засідання інспектор 1 взводу 1 батальйону УПП у Львівській області ДПП лейтенант поліції Амбріс Т.Р.

Свідок ОСОБА_4 , який був приведений до присяги та попереджений про кримінальну відповідальність за давання завідомо неправдивих показань та за відмову від давання показань згідно з ст. 384, 385 КК України, пояснив суду, що пояснив, що вимог закону при оформленні виявленого порушення не допустив. ОСОБА_1 порушив ПДР, а саме здійснив обгін на пішохідному переході. Вони його переслідували впродовж 1 км. ОСОБА_1 перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, яка не відповідала обстановці). Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій ОСОБА_1 , відмовився в присутності двох свідків. Свідків (один з яких працівник АЗС, а другий випадковий перехожий) запросили і вони погодились і були присутні при складанні протоколу про адміністративне правопорушення про що дали письмові пояснення.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника адвоката Гандзюлевича Я.А., свідка ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов наступного висновку.

Статтею 245 КУпАП передбачено, зокрема, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ч. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року за №1452/735 у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, ст. 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З долученого до матеріалів справи відеозапису з камер спостереження патрульних встановлено, що водій ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою пристрою «Драгер» або в медичному закладі, вказавши, що буде проходити огляд за своїм місцем проживання.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 встановлено, що вони були запрошеними працівниками поліції, щоб засвідчити факт відмови водія ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки на технічному засобі «Драгер» та в медичному закладі відмовився.

Відтак суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не виконав вимогу поліцейського про проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Крім того, відповідно до п. 8 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 15 березня 2016 року за №672/5 протокол підписується уповноваженою посадовою особою та особою, щодо якої складається протокол про адміністративне правопорушення, а також може підписуватися свідками правопорушення у випадку їх наявності. У разі відмови особи, щодо якої складається протокол про адміністративне правопорушення, від підписання протоколу уповноважена посадова особа робить про це відповідний запис. Особа, щодо якої складається протокол про адміністративне правопорушення, має право викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

Як встановлено з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №151793 від 23.06.2019 ОСОБА_1 відмовився підписати складений протокол та не надав жодних пояснень з приводу події, яка мала місце 23.06.2019.

Факт вчинення ОСОБА_1 вищевказаного адміністративного правопорушення стверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №151793 від 23.06.2019 (а.с. 1), який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП; матеріалами відеофіксації з нагрудних знаків інспекторів під час складення та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення (а.с. 3); наявними в матеріалах справи письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 4,5); рапортом працівника поліції; довідкою з інформаційно-аналітичної системи НАІС ДДАІ та АРМОР (а.с. 7,8, 9); постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 05.11.2018, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 10-13).

Крім того, прийнято до уваги той факт, що ОСОБА_1 повторно протягом року притягується до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Отже, дослідивши представлені на розгляд матеріали справи (докази), проходжу до висновку, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки останній, повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та від проходження в передбаченому законом порядку медичного огляду на встановлення стану сп`яніння категорично відмовився.

Враховуючи обставини та характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, повторне грубе порушення ним правил дорожнього руху, вважаю, що призначення стягнення (покарання), передбаченого санкцією ч. 2 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, згідно зі ст. 23 КУпАП, буде достатньою, справедливою та необхідною мірою відповідальності за дане правопорушення.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з особи стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 283, 284 КУпАП, ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 (триста п`ятдесят дві) гривні 20 (сорок) коп.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя П. Т. Едер