ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Калюжна В.В., розглянувши матеріал, що надійшов з УПП в Запорізькій області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, громадянина України, який не працює, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 411980 від 29.11.2018 року вбачається, що 29.11.2018 року о 12 годині 26 хвилин у м. Запоріжжі по вул. Незалежної України, буд. 57, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21013», державний номерний знак НОМЕР_2, з явними ознаками наркотичного спяніння, а саме: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, млява мова, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Від керування транспортним засобом відсторонений.

Про час та місце розгляду справи судом 13.12.2018 року ОСОБА_1 був повідомлений працівниками поліції, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення та підтверджується його особистим підписом.

В судове засідання, призначене на 12.01.2019 року та 04.02.2019 року ОСОБА_1 не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, клопотань про перенесення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Враховуючи, що згідно приписів ч.2 ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, явка особи яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не є обовязковою, та з метою запобігання тяганини при розгляді справи, суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши адміністративний матеріал та надані суду докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП України підтверджується дослідженими матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 411980 від 29.11.2018 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.11.2018 року; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3 довідкою адмінпрактики, відеозаписом, що міститься в матеріалах справи.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16.08.2018 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ч. 2 ст. 130, ст. 173, ст. 185 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на три роки, без оплатного вилучення транспортного засобу, яка набрала законної сили 28.08.2018 року.

Проаналізувавши досліджені у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння, вчинене повторно протягом року.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства», особа, яка володіє чи керує автомобілем (транспортним засобом), підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

При обранні адміністративного стягнення суд дотримується приписів ст. 23 КпАП України, в котрій зазначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як правопорушником, так і іншими особами.

За викладених обставин, враховуючи дані про особу ОСОБА_1 з метою виховного впливу та запобіганню вчинення зазначеною особою нових правопорушень, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами.

У відповідності до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 352,40 гривень.

Керуючись ст.ст. 24, 33, 40-1, 130, 268, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.В. Калюжна