Єдиний унікальний номер 448/965/19
Провадження № 3/448/348/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.08.2019 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Білоус Ю.Б. розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого (зі слів),

за ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

До Мостиського районного суду Львівської області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Із протоколу про вищевказане адміністративне правопорушення серії БД №060513 від 19.06.2019 року, складеного інспектором взводу №1 роти №2 бат. №1 УПП у Львівській області ДПП Матківським Є.В., відомо, що 19.06.2019 року о 12:30год., на 69км+100м а/д «Львів-Шегині», ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Peugeot Partner», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом реєстр.номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у Мостиській КЦРЛ, що за адресою: м.Мостиська, вул.Я.Мудрого, 111, Львівської області.

Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , свою вину не визнав при вищевказаних фактичних обставинах, суду пояснив, що дійсно вказаного в протоколі дня вживав спиртне зі знайомим ОСОБА_2 , однак таке вжив після того, як транспортним засобом заїхав на АЗС, вийшов з вказаного транспортного засобу, поставив такий на стоянку та подався в кафе-бар, що знаходився на АЗС. Вказував, що після вжитого спиртного за кермо транспортного засобу намір сідати не мав. Заперечив наведені обставини працівниками поліції в протоколі про адміністративне правопорушення. Просив адміністративну справу відносно нього закрити у зв`язку із відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Захисник ОСОБА_1 , - адвокат Борисенко В.В., зазначив, що обставини, котрі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно його підзахисного ОСОБА_1 , не відповідають дійсності. Зазначив, що його довіритель не заперечує факту вживання алкоголю 19.06.2019 року, однак вказує на те, що такий спиртне вживав, не маючи наміру в подальшому перебувати за кермом транспортного засобу. Просив адміністративну справу відносно його підзахисного закрити, у зв`язку із відсутністю в діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , зазначив, що 19.06.2019 року протягом дня разом із ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 допомагали ОСОБА_1 , в завантаженні на причіп автомобіля дерева на покрівлю даху. Близько 12:3 год., він, інші особи та ОСОБА_1 на автомобілі останнього виїхали із с.Волиця, Мостиського району та подались в сторону м.Мостиська, де проживає ОСОБА_1 Не доїжджаючи до м.Мостиська, вони зупинились на АЗС., оскільки «закипів двигун». В подальшому ОСОБА_1 , вийшов із автомобіля і кудись подався на 10-15 хв. Згодом стало відомо, що такий пішов на шиномонтаж, що був на території АЗС. Коли останній був відсутній, то до його авто під`їхали працівники поліції та такі в подальшому розпитували, де водій вказаного автомобіля. Дочекавшись ОСОБА_1 , вони з таким протягом тривалого часу про щось розмовляли. Зазначив, що до приїзду ОСОБА_1 на АЗС, такий спиртного не вживав.

Допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , підтвердили покази свідка ОСОБА_3 , про обставини, зазначені останнім, котрі мали місце 19.06.2019 року, близько 12:30 год. на АЗС, що перед в`їздом у м.Мостиська, Львівської області. Підтвердили те, що ОСОБА_1 весь час, до заїзду на АЗС перебував з ними, та в цей час жодного спиртного не вживав. Окрім цього, ОСОБА_6 зазначив, що коли їхали на автомобілі, то він перебував на передньому сидінні водія, жодного запаху спиртного від ОСОБА_1 чути не було.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначив, що 19.06.2019 року перебував на «шиномонтажі», що знаходиться на території АЗС, при в`їзді в м.Мостиська, зі сторони с.Шегині, Мостиського району Львівської області. В подальшому на «шиномонтаж» прийшов знайомий ОСОБА_1 , з котрим вони в подальшому пішли в кафе, що також знаходиться на території АЗС, де вжили невелику кількість спиртного. Зазначив, що після вжитого спиртного ОСОБА_1 наміру їхати автомобілем не мав, і вказував на те, що приїде його знайомий і забере автомобіль, оскільки він вжив спиртне. Більше нічого вказати з даного приводу не в змозі.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, його захисника та свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини такої, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Стаття 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.1 ст.254 КУпАП при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи орган (посадова особа) встановлює у визначеному законом порядку на основі будь-яких фактичних даних, тобто доказів. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями п.27 Постанови пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», судам роз`яснено, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, одним зі складів об`єктивної сторони даного правопорушення є керування транспортними засобами особами в стані, зокрема, алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Як вбачається з наведеного, встановлені в судовому засіданні обставини, в тому числі і покази свідків спростовують відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення від 19.06.2019 року.

Протокол серії БД №060513 вказує на наявність лише припущень щодо вини ОСОБА_1 , наявність його вини у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України документально не підтверджено належними та допустимими доказами.

З представленого працівниками поліції відеозапису, зокрема відрізка такого в приміщенні Мостиської КЦРЛ, особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вказував працівнику медичного закладу, що дійсно вживав спиртні напої, однак такі вживав не перебуваючи за кермом транспортного засобу, і наміру в подальшому керувати транспортним засобом він не мав.

Із оглянутого в судовому засіданні цілісного відео, не вбачається факту керування ОСОБА_7 транспортним засобом - «Peugeot Partner», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом реєстр.номер НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння.

Вказаний факт також знайшов підтвердження в судовому засіданні показами свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і ОСОБА_3 , які беззаперечно ствердили, що весь час, від самого ранку і до того, як заїхали на АЗС, 19.06.2019 року, особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не вживав жодних спиртних напоїв.

Більше того свідок ОСОБА_2 , котрий був допитаний в судовому засіданні з приводу даної події, що мала місце 19.06.2019 року на АЗС, в обідню пору, ствердив, що ОСОБА_1 вжив спиртне з ним в невеликій кількості після того, як поставив автомобіль на територію АЗС, та після вжитого спиртного наміру керувати таким не мав, при цьому зазначив, що приїде його знайомий, який і забере вказане авто.

При цьому суд, розглядаючи справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення, відкинувши дані, що містяться в ньому, як доказ у справі, констатує, що він є позбавленим можливості надати оцінку тим діям ОСОБА_1 , та встановленим фактам, які не відображені в протоколі про адміністративне правопорушення, в зв`язку з чим фактично не ставляться йому в провину.

Вказаний протокол, як доказ по справі, на переконання суду, є сумнівними оскільки він не випливає із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), а наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, у даному, конкретному випадку не доведено склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного і міжнародного законодавства.

Відповідно до ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищенаведеного, вважаю що в діях ОСОБА_1 , відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку із чим провадження в даній справі слід закрити.

В свою чергу, статтею 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч.2 ст. 284 та ст.247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору з ОСОБА_1 .

Керуючись ст.62 Конституції України, п.1 ст.247, п.3 ч.1 ст.284 ст.ст.10, 9, 245, 251, 283, 285 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя Ю.Б.Білоус

Постанова набирає законної сили «___» ______________ 20__ р.

Суддя Ю.Б. Білоус