Справа № 136/1992/19
провадження №3/136/879/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2019 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Кривенко Д.Т., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Липовецького ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягуваного до адміністративної відповідальності,

за ст. 130 ч.1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд суду надійшли вищевказані матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Із протоколу слідує, що 22.10.2019 о 19:30 годині в м. Липовець по вул.. Лермонтова, ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ» державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

Такі дії ОСОБА_1 було кваліфіковано як порушення п.2.5. ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні головуючим було роз`яснено ОСОБА_1 його право надати суду свої пояснення щодо суті висунутого йому обвинувачення наведеного у протоколі про адміністративне правопорушення та відомих йому обставин справи, утім він відмовився від дачі показів, в силу приписів ст. 63 Конституції України.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши усі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про таке.

ОСОБА_1 притягується до відповідальності за порушення п.2.5. ПДР, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

На підтвердження вказаних обставин особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення було додано до протоколу про адміністративне правопорушення Висновок щодо результатів медичного огляду за №40 від 22.10.2019, відповідно до якого лікарем ОСОБА_2 констатовано, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду в повному обсязі.

Процедура направлення та проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння (далі - Інструкція), яка 09.11.2015 року затверджена Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду від 17 грудня 2008 р. N 1103.

За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (пункт 1 Розділ ІІ Інструкції).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я) (п.7 Розділ І Інструкції).

Відповідно до п.8, 13 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. Лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ.

Згідно з ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Наведене свідчить, що законодавцем чітко визначена процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду, тому однією та єдиною підставою для проведення огляду водія на стан алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння у медичному закладі є лише відмова останнього від огляду працівником поліції із використанням спеціальних технічних засобів або його незгода з результатами на місці зупинки транспортного засобу.

Аналізуючи зібрані у справі докази судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження проходження чи відмови від проходження огляду ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу.

Інших доказів (відеозапису з нагрудної камери, письмових пояснень свідків на місці зупинки транспортного засобу, тощо) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять.

У той же час висновок лікаря у якому зафіксовано факт відмови особи від проведення медичного огляду у медичному закладі є неналежним доказом, оскільки факт відмови особи від проходження огляду в медичному закладі засвідчується показами (письмовими поясненнями) двох свідків, у яких мають бути зафіксовані дії водія щодо ухилення від огляду, а висновок має містити результати проведеного медичного огляду, який складається на підставі Акту, у якому має бути встановлений діагноз особи.

Із протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що свідками зазначено лікаря ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , утім письмових показів до матеріалів справи в яких би було бути зафіксовано дії водія щодо ухилення від огляду, не додано.

Наведене свідчить, що працівниками поліції огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проведено з порушенням встановленого порядку, отож він, в силу ст.266 КУпАП, він є недійсним.

Переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку.

Суд, керуючись принципом "поза розумним сумнівом" вважає, що протокол про адміністративне правопорушення як юридичний документ, що містить дані про обставини вчиненого правопорушення, за відсутності інших допустимих доказів щодо обставин правопорушення, є недостатнім для твердження про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За правилами ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, провадження у справі слід закрити на підставі статті 247 ч.1 п.1 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 130 ч.1, 247, 251, 276, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Д.Т. Кривенко