Номер провадження 3/523/5038/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2019 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду міста Одеси Дяченко В.Г., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з військової частини НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1

за скоєння правопорушення передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Протокол про адміністративне правопорушення ОД № 005 від 23.07.2019 року складений начальником ремонтного відділення в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 , відносно солдата строкової війської служби військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 .

В зазначеному протоколі дата, час, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, а також, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення - не вказані. Відсутній підпис особи, що склала протокол.

Також, протокол складено від імені начальника ремонтного відділення в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_2 , однак, відповідно до наказу ТВО командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 №215 від 17.07.2019 року, уповноваженою особою на складання протоколу є помічник командира з правової роботи начальник юридичної служби.

Відповідно до ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Відповідно до ст.255 КУпАП, особами, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, що зазначені в статтях 218-221 цього Кодексу, є командири (начальники) військових частин (установ, закладів), командири підрозділів, які уповноважені на те командирами (начальниками) військових частин (установ, закладів).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення складено від імені неуповноваженої особи, без визначення місця, часу вчинення і суті адміністративного правопорушення та нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а тому не може бути доказом, який підтверджує обставини по справі.

В судове засідання ОСОБА_1 , з`явився та пояснив, що є військовослужбовцем строкової військової служби в/ч НОМЕР_1 , у звільнення з розташування військової частини його відпустив старшина роти охорони прапорщик ОСОБА_4 без дозвільних документів.

Наказом ТВО командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 №215 від 17.07.2019 року, що є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення, встановлено обставини звільнення солдата ОСОБА_1 з розташування військової частини, однак не встановлено дату, час його повернення в розташування в/ч, що є кваліфікуючою ознакою адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-11 КУпАП.

Відповідно до копії військового квитка, ОСОБА_1 , є солдатом строкової військової служби в/ч НОМЕР_1 .

Докази наявності умов особливого періоду в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», статті 1 Закону України « Про оборону України», особливий період в Україні настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Положеннями ч.4 ст.172-11 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.

Тобто, необхідною умовою притягнення особи за вказане адміністративне правопорушення є встановлення факту вчинення нею в умовах особливого періоду наступних порушень: самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб та за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ч.ч. 1, 2 ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Ст. 26 розділу І, частини І «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» встановлено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 15 КУпАП військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Конструктивною ознакою правопорушення (об`єктивною стороною) передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП., є самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також, нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, що вчинено в умовах особливого періоду.

З наданих доказів по справі суддя не встановив факт вчинення солдатом ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП, що свідчить про відсутність однієї із складових його елементів, а саме об`єктивної сторони, а отже і складу адміністративного правопорушення в цілому.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.172-11 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі 10 днів.

Суддя