Справа № 751/3652/19 Головуючий у 1 інстанції Цибенко І. В.
Провадження № 33/4823/331/19
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2019 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

судді апеляційного суду Шахової О.Г., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Серкіна К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09 серпня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого в автопарку - АДРЕСА_2 , маючого малолітню дочку 6 років,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з нього на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Як встановив суд 1 інстанції, 23.05.2019 року, о 16 год. 10 хв. в м. Чернігові по проспекту Миру, 129, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «DAEWOO LANOS», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродне обличчя, зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у лікарні відмовився, у присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та провадження по справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального права, що потягло за собою неналежне з`ясування судом всіх обставин справи, що мають значення для правильного її вирішення.

Щодо нього складено протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, однак за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, протокол відносно нього складений не був.

Вказує, що він не відмовлявся пройти медичний огляд за допомогою технічних засобів. Разом з тим, до матеріалів справи ним надано довідку із медичного закладу, яка підтверджує його перебування у тверезому стані. Даний огляд було здійснено через 30 хвилин після того, як інспекторами його було відпущено. Звертає увагу, що він не був відсторонений від керування транспортним засобом.

Відповідно до змісту складеного відносно нього протоколу, час вчинення ним правопорушення значиться 16 год. 10 хв., а час складання протоколу за наслідками виявлення порушення значиться 17 год. 50 хв. Між тим, у письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 значиться, що вони були свідками його відмови від проведення огляду на стан виявлення алкогольного сп`яніння о 16 год. 10 хв. Тому вважає, що свідки посвідчили зовсім іншу обставину і зовсім інший час. Отже, суд першої інстанції порушив норму процесуального права ст. 252 КУпАП.

Свідки події не мали при собі документів, що посвідчують їх особу, на прохання адвоката встановити осіб за певними документами, інспектори поліції відмовились. Як наслідок, судом першої інстанції даних свідків було викликано за вказаними адресами, але вони не з`явились з невідомих причин. Тому вважає, що суд був позбавлений можливості посилатись в своєму рішенні на пояснення даних осіб, не пересвідчившись в їх достовірності.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити, пояснення свідка лікаря-нарколога, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що остання підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 23.05.2019 року працівник поліції його зупинив безпідставно, цей поліцейський його зупиняв вже декілька разів, його вимоги необґрунтовані, вважаючи, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння, тому довіри до поліцейського у нього не має. І він самостійно поїхав на медичний огляду на стан сп`яніння, а також оскільки у нього не було часу, бо потрібно було забрати дитину з дитячого садочка, про що він говорив поліцейському. Просив суд провадження у справі щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник підтримав апеляційну скаргу та просив скасувати постанову суду, закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначив, що 23.05.2019 року ОСОБА_1 працівниками поліції було формально зупинено, без належних на те підстав. Факту відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння встановлено не було, це могли підтвердити свідки події, однак їх особи встановлені не були.

Також вказав, що ОСОБА_1 самостійно пройшов медичний огляд на стан сп`яніння, під час якого ознак сп`яніння не виявлено, він був тверезий.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є зокрема, своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, судом 1 інстанції вказаних вимог закону дотримано не було.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 23.05.2019 року, о 16 год. 10 хв. в м. Чернігові по проспекту Миру, 129, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «DAEWOO LANOS», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (а.с. 3).

Відповідно до Виписки № 747 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 17), останній 23.05.2019 року був тверезий та не мав ознак сп`яніння.

В судовому засіданні апеляційного суду лікар Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні Гойда-Кодола Ю.С. пояснила, що дійсно 23.05.2019 року о 18 год. 45 хв. до неї самостійно звернувся ОСОБА_1 з метою проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, він був з дитиною. З метою встановлення його особи він пред`явив паспорт. Зазначила, що вона впізнала ОСОБА_1 , так як він раніше вже проходив у неї медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння 12.04.2019 року.

Підтвердила процедуру проходження огляду та відбору біологічних зразків у громадянина ОСОБА_1 , за результатами чого нею було встановлено, що останній 23.05.2019 року був тверезий та не мав ознак сп`яніння.

Додатково лікар повідомила, що наркотичні засоби виводяться з організму людини щонайменше ніж 24 години.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що Виписка № 747 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.05.2019 року є належним та допустимим доказом по справі, у зв`язку з чим, в сукупності з іншими дослідженими по справі доказами, вважає за необхідне покласти в основу свого рішення, як такий, що дійсно підтверджує, що ОСОБА_1 не перебував у стані наркотичного сп`яніння.

За таких підстав, апеляційний суд приходить до висновку, що вищевказані докази спростовують обставини зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Крім того, по даній справі наявна ще одна підстава, яка тягне за собою скасування рішення суду.

Як встановив суд, громадянин ОСОБА_1 постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 липня 2019 року вже був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та постановою Чернігівського апеляційного суду від 16 вересня 2019 року дане рішення суду залишено без змін.

Тобто, фактично, ОСОБА_4 , в даному випадку, необхідно було притягувати до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП, а не за ч.1 цієї статті.

Однак, враховуючи вимоги ст. 294 КУпАП апеляційний суд позбавлений можливості притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, так як за даною частиною адміністративна відповідальність посилюється, відносно тієї частини, за якою складений протокол про адміністративну відповідальність та притягнуто його до адміністративної відповідальності.

На думку апеляційного суду, зазначені вище обставини та досліджені докази свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та є підставою для скасування судового рішення із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09 серпня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу даного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяО. Г. Шахова