Справа № 442/8525/18
Провадження №3/442/5/2019
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 січня 2019 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Павлів З.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Бориславського ВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, приватного підприємця,

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Відносно ОСОБА_1 04.12.2018 року інспектором СРПП №4 Бориславського ВП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серія БД №376611 про те, що ОСОБА_1 04.12.2018 року орієнтовно о 21.40 год. в м.Бориславі на вул.В.Великого, керував автомобілем BMW 735І, р.н.з. ВС7701ВТ з ознаками алкогольного спяніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан спяніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав, з підстав викладених у письмовому клопотанні про закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування такого клопотання покликається на те, що транспортним засобом він не керував, а в матеріалах справи такі докази відсутні.

Єдиним доказом на який посилається поліцейський у протоколі про адміністративне правопорушення є пояснення двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, згідно цих пояснень він нібито відмовився від проходження огляду на стан спяніння. Щодо цих пояснень, звернув увагу на наступне: інцидент, який трапився між ним та працівниками поліції мав місце 04.12.2018 року о 21.40 год., а в поясненнях свідків вказано, що: «ОСОБА_4 04.12.2018 року о 22 год.10 хв., був запрошений у Бориславський ВП в якості понятого при освідуванні водія…..»; «ОСОБА_3 04.12.2018 року о 22 год. 10 хв., був запрошений у Бориславський ВП в якості понятого при освідуванні водія…», з чого слідує, що жоден із вказаних осіб не був свідком керування ним транспортним засобом.

Отже, оскільки він не здійснював керування автомобілем, тому потреби проводити його огляд на стан спяніння у поліцейського не було.

За наведених вище обставин вважає, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведена, а тому просить закрити провадження у справі за відсутністю в його діях події і складу правопорушення.

Для повного з'ясування обставин справи судом 23 січня 2019 року винесено постанову про витребування з Бориславського ВП доказів, однак така постанова не виконана. Окрім цього? в суд викликались інспектор СРПП №4 Бориславського ВП ОСОБА_2 та свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 для дачі пояснень в судовому засіданні, однак останні в судові засідання не з'явились, а тому суд вважає за можливе здійснювати зясування обставин справи на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, приходжу до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Об'єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп'яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння.

Суб'єктивна сторона правопорушень, передбачених статтею 130 КУпАП, характеризується наявністю прямого умислу.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законодавства.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення повинен вирішити в тому числі питання, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи витребувано необхідні додаткові матеріали, чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілої, їх законних представників і адвоката.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні далі, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сам по собі протокол не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки такі відомості не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Відповідно до ст.280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ч.3 ст.62 Конституції України вбачається, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних не законним шляхом, також на припущеннях. Всі сумніви щодо доведеності вини особи, як притягують до адміністративної відповідальності, і якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь даної особи.

У відповідності до п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» неприпустимим є спрощений підхід до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з'ясовувати всі обставини, перелічені у статях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп'яніння визначається ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735.

Статтею 266 КУпАП визначено порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції.

Зокрема, цією статтею визначено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я.

Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров'я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров'я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно протоколу серії БД № 376611 від 04.12.2018 року вбачається, що у вину ОСОБА_1 ставиться порушення вимог п. 2.5 ПДР України і його дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається із письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, то такі: «ОСОБА_4 04.12.2018 року о 22 год. 00 хв., був запрошений у Бориславський ВП в якості понятого при освідуванні водія…..»; «ОСОБА_3 04.12.2018 року о 22 год. 10 хв., був запрошений у Бориславський ВП в якості понятого при освідуванні водія…», при цьому, що в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що подія мала місце 04.12.2018 року о 21.40 год., з чого слідує, що жоден із вказаних осіб не був свідком керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Разом з тим, як зазначено вище, відповідно до положень передбачених ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Будь-яких даних щодо відсторонення ОСОБА_1 04.12.2018 року від керування автомобілем, матеріали справи не містять, а відтак, надаю віри показанням ОСОБА_1, що він не здійснював керування транспортним засобом.

Згідно Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, лікар, що проводив у закладі охорони здоров'я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Станом на теперішній час при підозрі, що водій перебуває у стані спяніння поліцейський повинен керуватися Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоровя України 09.11.2015 №1452/735, відповідно і висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану спяніння, повинен відповідати формі затвердженій відповідно до вищевказаної Інструкції МВС та МОЗ України 09.11.2015 року.

Згідно з пунктами 16, 17, 22 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров'я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, бланк висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, має відповідати вимогам додатку 4 цієї Інструкції, і видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп'яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп'яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Також, згідно вимог п. 1 Розділу II Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року, протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання; 3) акт огляду на стан спяніння у разі проведення огляду на стан спяніння; 4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Згідно п. 10 Розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 результати огляду на стан спяніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно Додатку № 2 вказаної Інструкції.

Отже, вище наведені норми в їх сукупності, дають підстави констатувати, що огляд водія на стан спяніння в закладі охорони здоровя можливий тільки в двох випадках: у разі відмови водія від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або у випадку його незгоди з результатами проведеного огляду на стан спяніння на місці зупинки (за допомогою спеціальних технічних засобів).

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану спяніння, проте, як вбачається із матеріалів, жодні акти інспектором не складались та правопорушнику не вручались.

Матеріали справи не містять даних щодо складення 04.12.2018 року поліцейським відповідного акту огляду правопорушника на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.

Відповідно до ст.251КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі.

Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення.

Крім того, враховуючи вимоги «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», яка ратифікована Верховною ОСОБА_4 України 17 липня 1997 року і в силу вимог статті 9 Конституції України є обов`язковою для виконання та прямого застосування на всій території України.

Стаття 6 Конвенції встановлює сукупність правових принципів, які змістовно наповнюють право особи на справедливий суд. Вказане право особа не може реалізувати в тому випадку, якщо документ, на підставі якого вона притягається до юридичної відповідальності в судовому порядку, не відповідає вимогам закону.

Відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, вважає, що направлений на розгляд суду адміністративний протокол відносно ОСОБА_1 не в повній мірі відповідає вимогам ст.256 КУпАП та складений з численними порушеннями.

В той же час, матеріали справи не містять та в судовому засіданні не здобуто доказів щодо керування ОСОБА_1 04.12.2018 року в м.Бориславі на вул.В.Великого, Львівської області автомобілем, незгоди ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу не було; акт огляду на стан спяніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров'я поліцейським не складався; особи присутніх на місці зупинки транспортного засобу свідків поліцейським не встановлювались і пояснення в них не відбирались, а тому за наведених вище обставин прихожу до висновку про необхідність закриття провадження в даній справі, у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діянні ОСОБА_1

Керуючись ч. 1 ст. 247, ч. 1 ст. 256, ст. ст.283-285 КУпАП, суддя -

постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Суддя Павлів З.С.