33/804/631/19
222/800/19

Суддя 1-ої інстанції Доценко С.І.
Суддя доповідач Куракова В.В.
Категорія: ст. 173 КУпАП

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 вересня 2019 року м. Маріуполь
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Куракова В.В., за участю ОСОБА_1 С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Володарського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 серпня 2019 року, якою
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, не працюючу, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючу за адресою: АДРЕСА_2
визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, провадження по справі закрито у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, -
УСТАНОВИЛА:
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 12.05.2019 року о 18-00 год., знаходячись у громадському місці, біля будинку АДРЕСА_2 , висловлювалась нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_3 , чим порушила громадський порядок і спокій громадян, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 173 КУпАП.
На постанову суду першої інстанції Кіяшко Р.С. подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що постанова незаконна та підлягає скасуванню. Зазначає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки під час конфлікту з ОСОБА_3 вони не перебували в громадському місці. Звертає увагу, що конфлікт з ОСОБА_3 має триваючий характер. Просить постанову скасувати.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_2 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити за таких підстав.
Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та оскаржуваної постанови, судом першої інстанції дані положення закону не були прийняті до уваги, розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся за відсутності ОСОБА_2 ..
За таких підстав оскаржувана постанова підлягає безумовному скасуванню.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 221520 від 13 травня 2019 року ОСОБА_2 12.05.2019 року о 18-00 год. у громадському місці, біля буд. АДРЕСА_2 висловлювалася на адресу гр. ОСОБА_4 нецензурною лайкою, чим порушила громадський порядок.
Статтею 173 КУпАП передбачена відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. Суб`єктивною стороною правопорушення за ст. 173 КУпАП є прямий умисел на порушення громадського порядку. При цьому імперативною складовою наявності в діях особи адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП є те, що дії особи повинні порушувати громадський порядок і спокій громадян.
Як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 склались неприязні стосунки з приводу суперчки щодо сумісного городу, які мали ретроспективний характер до інкримінованого адміністративного правопорушення. Висловлювання ОСОБА_2 на адресу ОСОБА_4 не мали прямого умислу на порушення громадського порядку і спокою громадян, а були спрямовані виключно на адресу ОСОБА_4 , з якою у ОСОБА_2 існує конфлікт. Таким чином, в даному випадку в діях ОСОБА_2 відсутня суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
Згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" ЄСПЛ підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За таких підстав, враховуючи, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 283, 284, 294 КУпАП, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.
Постанову Володарського районного суду Донецької області від 12 серпня 2019 року відносно ОСОБА_2 скасувати.
Провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП України.
Суддя В.В. Куракова