печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2019 року суддя Печерського районного суду м. Києва Шапутько С. В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , представника потерпілої адвоката Сенка А.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , -

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР № 189189, 15.06.2019 в м. Києві на АДРЕСА_1 , громадянин ОСОБА_1 вдарив та словесно образив свою дружину громадянку ОСОБА_2 , чим порушив вимоги ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (номер справи в суді 757/32843/19-п).

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР № 189193, 04.07.2019 приблизно о 19:00 годині в АДРЕСА_1 , громадянин ОСОБА_1 вчинив психологічне насильство в сім`ї відносно своєї дружини ОСОБА_2 , чим порушив вимоги ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (номер справи в суді 757/38165/19-п).

15.08.2019 постановою судді Печерського районного суду м. Києва об`єднано в одне провадження справи 757/32843/19-п та 757/38165/19-п про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та присвоєно об`єднаній справі № 757/32843/19-п.

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , з фактичним обставинами, викладеними у протоколах про адміністративне правопорушення не погодився.

Так, мотивуючи своє пояснення, ОСОБА_1 зазначив, що восени 2018 року його дружина ОСОБА_2 різко змінила відношення до сімейних стосунків. Вона неодноразово, під різними приводами провокувала конфлікти між ними, а потім викликала працівників поліції на підставі того, що ОСОБА_1 , нібито, застосовує до неї фізичне та психологічне насильство.

Разом з тим, ОСОБА_1 наголосив, що всі повідомлення та звинувачення, які викладені в заявах та поясненнях ОСОБА_2 , її матері та інших осіб, які містяться в матеріалах адміністративної справи, вважає надуманими і такими, що не відповідають дійсним обставинам справи та які мають на меті використовуватися, як інструмент шантажу через його категоричну відмову розлучитися.

Щодо подій 15.06.2019 зазначив, що конфлікт в сім`ї було спровоковано його дружиною та її матір`ю, до яких він не застосовував жодного насильства, натомість вони спричинили йому тілесні ушкодження, що підтверджується довідкою КМКЛ №2 від 16.06.2019. Саме він вважає себе потерпілою особою в даній ситуації, та дані за вказаною подією внесено до ЄРДР за ч. 1 ст. 125 ККК України. Вказав, що він не спричиняв ОСОБА_2 чи її матері тілесних ушкоджень, проте для створення видимості протилежного вони вибігли на балкон та кричали, щоб привернути до себе увагу, натомість він в цей час перебував в квартирі та не вчиняв жодних дій.

Щодо подій 04.07.2019 вказав, що він взагалі не зустрічався з ОСОБА_2 , тому, відповідно, і не міг вчинити щодо неї будь-яких протиправних дій.

Підсумовуючи, ОСОБА_1 зазначив, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що є підставою для закриття провадження в справі.

Потерпіла ОСОБА_2 з приводу викладеного в протоколах пояснила, що 15.06.2019 вона разом зі своєю мамою ОСОБА_3 прийшли додому, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Зі свого боку ОСОБА_1 почав їх ображати лайливими словами. Причиною сварки стало те, що чоловік не хотів відпускати молодшого сина з бабусею у м. Кам`янець-Подільський. Після цього дитина почала плакати, а ОСОБА_2 взяла домашній телефон, щоб викликати поліцію, після чого ОСОБА_1 вирвав телефон з рук потерпілої. Згодом ОСОБА_2 вийшла на балкон, у дверях якого стояла її матір, після чого чоловік почав закривати їх на балконі, тим самим завдав фізичної шкоди матері потерпілої. Потерпіла наголосила, що далі сварка продовжилася і ОСОБА_1 завдав їй фізичної шкоди, а саме вдарив її в око.

Щодо подій 04.07.2019 ОСОБА_2 зазначила, що вона, перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , отримала погрози від ОСОБА_1 , що він розіб`є несучу стіну між квартирою № 28 та квартирою № 29 (квартири , в яких проживають ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ), унаслідок чого потерпіла викликала поліцію.

Підсумовуючи, потерпіла додала, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, є агресивною, б`є її та дітей, морально принижує родичів ОСОБА_2 .

У судове засідання з`явилися свідки: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

З приводу обставин справи свідок ОСОБА_3 зазначила, що вона є матір`ю потерпілої ОСОБА_2 , 15.06.2019 вона приїхала до своєї доньки, яка мешкає за адресою АДРЕСА_1 , де сталася сварка між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Під час цієї сварки потерпіла вибігла на балкон, щоб викликати поліцію, а ОСОБА_3 стояла в проході між кімнатою і балконом, у той час як ОСОБА_1 , намагаючись її заштовхнути до доньки, завдав ОСОБА_3 фізичної шкоди. Вказала, що під час суперечки він штовхнув ОСОБА_2 Нанесення інших тілесних ушкоджень, в тому числі і удару в обличчя, вона не бачила. Також додала, що конфлікти між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були завжди, але за останній рік вони стали відбуватися частіше. Свідок це пов`язує з тим фактом, що ОСОБА_2 вирішила розлучитися.

Свідок ОСОБА_4 зазначила, що 15.06.2019 вона прогулюючись у дворі будинку з собакою почула крики про допомогу. Кричали ОСОБА_2 та її матір. ОСОБА_1 вона не бачила і не чула. Конфліктів між подружжям свідок особисто не чула, так само як і не чула про нецензурні висловлювання ОСОБА_1 , а також особисто не бачила рукоприкладства з боку чоловіка та при сварках особисто в квартирі присутня не була, про всі події їй відомо зі слів ОСОБА_3 та сусідів. За останній рік ОСОБА_4 бачила, як до подружжя приїжджала поліція, а також те, що після 15.06.2019 ОСОБА_2 мала синець на обличчі. Також вказала на те, що ця сім`я живе разом багато років, але конфлікти ОСОБА_4 та інші сусіди почали помічати 2-3 роки тому.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілої, свідків, дослідивши матеріали справи, суддя надходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язані з`ясувати зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Частина 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Цей Закон визначає психологічне насильство як форму домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Вивчивши матеріали справи, суд не може зробити висновок, що описані події та дані підпадають під визначення, передбачене ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», та як наслідок не знайдено підтвердження того, що ОСОБА_1 було вчинено домашнє насильство, оскільки характер діянь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вказує на триваючий обопільний конфлікт в родині. Так, учасники конфлікту обопільно звинувачують один одного в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, систематично звертаються до правоохоронних органів та суду для врегулювання виникаючих конфліктів.

У свою чергу , пояснення свідка ОСОБА_4 не є доказом вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, оскільки свідок не надала даних, які б вказували на причетність ОСОБА_1 до інкримінованого адміністративного правопорушення, ОСОБА_4 не є безпосереднім свідком протиправних дій, про вчинення яких ОСОБА_1 заявляє потерпіла. Більшість пояснень свідка стосуються інформації, що відома їй з чужих слів - самої потерпілої ОСОБА_2 , а також сусідів.

Також висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні домашнього насильства не може ґрунтуватись виключно на поясненнях свідка ОСОБА_3 , оскільки вона є матір`ю потерпілої, була учасником конфлікту та може бути зацікавленою в притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим суд не може зробити висновок про винуватість особи лише на підставі пояснень свідка.

Щодо протоколу, складеного щодо подій 04.07.2019, суд зазначає, що до нього не долучено належних доказів правопорушення. Крім того, сам зміст протоколу не дозволяє встановити вчинення яких саме дій інкримінується ОСОБА_1 , оскільки протокол, всупереч вимог ст. 256 КУпАП, не містить викладу суті адміністративного правопорушення, тобто викладу фактичних обставин, які ставляться в провину ОСОБА_1 . Таким чином, з даного протоколу неможливо встановити вчинення яких дій інкримінується ОСОБА_1 , а тому і неможливо встановити винуватість особи у їх вчиненні.

Пункт 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП передбачає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, як це визначено ст. 252 КУпАП.

За таких обставин, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням та з точки зору належності, допустимості та достатності для висновку про вчинення особою адміністративного правопорушення, враховуючи дані, викладені в протоколах про адміністративні правопорушення, пояснення самої особи, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілої, вважаю відсутніми достатні докази для висновку про винуватість ОСОБА_1 , суд вважає недоведеною вину останнього, та як наслідок відсутнім у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2КУпАП, а тому провадження в справі слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 173-2, 247, 252, 280 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Суддя С.В. Шапутько