Справа № 409/1400/19
Провадження №3/409/232/19
П О С Т А Н О В А

"05" вересня 2019 р. Білокуракинський районний суд Луганської області

Суддя Білокуракинського районного суду Максименко О.Ю., за участю захисника Чорнухи І.П., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Білокуракинського ВП ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Білокуракине Луганська область, громадянина України, місце роботи: СТОВ «Вікторія», інвалід 3 групи, фактично мешкає: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Білокуракинським РВ УМВС України в Луганській області 06.11.2010 року, РНОКПП: НОМЕР_2 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №009169 від 09.06.2019 року, ОСОБА_1 09.06.2019 року о 09 годині 00 хвилин по вулиці Центральна,80 смт.Білокуракине Луганської області керував автомобілем ВАЗ-21093, д/н НОМЕР_3 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп"яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу "Драгер" у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що з ч. 1 ст. 130 КУпАП він не згоден, оскільки в стані алкогольного сп`яніння він не перебував і взагалі не вживає спиртне, так як хворіє. Коли його зупинили співробітники поліції, то запитали чи він вживає спиртне. Він повідомив їм, що не п"є, бо має інвалідність. Поліцейські запропонували йому пройти тестування на алкотестері "Драгер", він погодився. В результаті тестування, виявилося, що прилад показав алкоголь в крові. Він не погоджується з результатом тестування, так як не вживав спиртне. Його відсторонили від керування транспортним засобом та склали протокол, який він не читав.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_2 . пояснив, що 09.06.2019 року, посадовою особою, поліцейським СРПП Білокуракинського ВП., капралом поліції Руденком С.О було складено протокол серії БР № 009169 щодо ОСОБА_1 , про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП. Працівниками поліції до суду було надано даний протокол, як на доказ вчинення правопорушення ОСОБА_1 .. Даний протокол не відповідає обставинам справи та вимогам адміністративного законодавства. Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 , який керував автомобілем ВАЗ 21093 д/н НОМЕР_3 . був зупинений працівниками поліції на вул.Центральна, буд.80, смт.Білокуракине о 9-00 годині 09.06.2019 року. Після зупинки він пройшов тестування на стан сп"яніння за допомогою алкотестера «Драгер» по результатам якого було становлено 2.02. промілі алкоголю. Протокол складено в порушення вимог ст.256 КУпАП. В протоколі не вказано: в графі повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться, не вказана дата розгляду справи; в графі до протоколу додаються вказано: пояснення, однак, їх кількість не зазначено; відеозапис який вписано що він додається, відсутній в матеріалах справи; у графі "посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім`я, по- батькові особи, яка склала протокол" - прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка складала протокол (заповнюються повністю, без скорочень). Всупереч цьому в протоколі вказано в скороченому вигляді відділ органу поліції, яку

представляє ОСОБА_3 ; в графі належність транспортного засобу, неправильно вказаний власник автомобіля; відсутній підпис правопорушника про роз"яспення йому його прав; в графі пояснення правопорушника відсутня будь-який запис; невірно вказана адреса правопорушника. Викладені в скороченому вигляді найменування відділу вказаного органу поліції, порушує права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в частині своєчасного оскарження дій посадової особи, яка склала вказаний протокол через відсутність адреси. Протокол про адміністративне правопорушення складається удвох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення складався в 1 примірнику та не вручався під розписку особі яка прит ягується до адміністративної відповідальност. Крім того, протокол складено і з порушеннями пункту 8 "Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції". Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, виннуватість даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення. Таким чином аналіз ст. 251 КУпАП свідчить, що протокол про адміністративне правопорушення є належним доказом того, що особою вчинено певне діяння, яке може бути каліфіковано як адміністративне правопорушення. Як визначено п.2.2 рішення Конституційного суду України № 5-рп /2015 від 26.05.2015 року у справі №1-11/2015 провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу, посадової особи. За загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається із складання протоколу про його вчинення. Як вбачається із наведених положень законодавства, не належним чином оформлений протокол про адміністративне правопорушення створює перешкоди для повного і объективного з"ясування всіх обставин справи та не може бути належним підтвердженням вчинення правонорушення. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків. Пояснення ОСОБА_1 , в яких він вказав, що з викладеним у поясненні, яке склав поліцейський ОСОБА_4 , він не згоден, а саме в тому що він керував т/з в стані алкогольного сп"яніння не згоден, свідчить про те, що з висновком алкотестера «Драгер» він не згоден, і працівник поліції в даному випадку повинен був направити його до медичного закладу для медичного огляду. В матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 на медичний огляд. Працівниками поліції до суду, як додаток до протоколу надані письмові пояснення свідків. Свідок ОСОБА_5 надала пояснення, що вона 09.06.2019 року о 9-00 годині, була запрошена працівниками поліції в якості понятого під час перевірки водія ОСОБА_1 на стан алкоголю в крові. Працівниками поліції було проведено тестування водія з його згоди, за допомогою алкотестеру "Драгер" на стан сп"яніння, результат якого становив 2.02 пр. Дані пояснення викликають сумнів у їх дійсності. Захисник не впевен, що свідку надавались показання тестування, що свідок розуміє поняття алкостер «Драгер», яким чином проводилось тестування водія. Аналогічні пояснення надані і свідком ОСОБА_6 .. Пунктом 1 Розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я, М.ВС від 09.11.2015 р. №1452/735 встановлено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Між тим, спеціальний технічний засіб Drager "Alcotest 6810", який використовувався інспектором поліції для визначення стану сп`яніння, відсутній у Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, які дозволені для застосування на території України. Оскільки перевірка водія на стан алкогольного сп`яніння проводилась за допомогою приладу Газоаналізатор Drager «Alcotest 6810», то його показники не можуть вважатися допустимим доказом. Крім того проведення огляду на стан сп`яніння з порушенням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу. Інструкцією з експлуатації газоаналізатору "Alcotest 6810" визначено інтервали технічного обслуговування приладу - перевірка калібровки, яка має проводитися кожні шість місяців. А згідно до роздруківки приладу Drager "Alcotest 6810", яким проведено огляд водія, останнє калібрування приладу відбувалось з порушенням вказаного 6 місячного строку. Як вбачається з матеріалів справи пояснення водія, відмова його від підпису тесту, свідчить про те, що проведення огляду на стан сп`яніння з порушенням вимог Інструкції. Пунктом 7 Розділу 1 Інструкції встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В протоколі про адміністративне правопорушення водій не вказав, що згоден з результатом проведення огляду. Таким чином, в зв`язку із незгодою з результатами огляду спеціальним технічним засобом поліцейські зобов`язані були доставити водія до найближчого закладу охорони здоров`я для проведення огляду, а за відсутності відповідного медичного огляду покази приладу Drager "Alcotest 6810" не можна вважати належним доказом наявності стану сп`яніння. За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, однак наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом ( рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства (заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21.07.201 1 року (стаття 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини). Крім того, в матеріалах справи є тест, який невідомо яким чином було долучено до матеріалів справи. Те що до протоколу він не додавався, що стверджується самим протоколом - відсутність запису. В тесті не вказано до якого протоколу він відноситься. Як встановлено в суді, дані події відбувалися 09.06.2019 року о 9-00 годині. Дата тестування - 08.06.2019 року, час проведення тестування - 07 година 33 хвилини. Працівники поліції сфальсифікували даний тест. Тестування алкотестеру проводиться 1 раз у півроку, однак, даний прилад тестувався 26.06.2018 року, тобто рік назад. Тому прилад є непридатним до роботи і його показання є недійсними. Тому просить суд закрити справу за відсутності в діях ОСОБА_1 складу та події адміністрвтивного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Чорнухи І.П., вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948р. та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950р., ратифікованою Україною 17.97.1997 р. передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.

Так, згідно п. 4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п. 21 свого рішення у справі «Надточий проти України від 15 травня 2008 року» ЄСПЛ зазначив, що українське правительство визнало кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р., з наступними змінами, цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення ЄСПЛ у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до ЄСПЛ.

Згідно з п. 1, 2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015р. №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015р. за № 1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 був зупинений під час керування ним транспортним засобом та було складено протокол щодо нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відповідно до п.3 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, Направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

Згідно п.8 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої

Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони

здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції, тобто, видається в письмовому вигляді. Всупереч цього інспектор СРПП направлення ОСОБА_1 не видавав, хоча і знав, що він не погоджується з результатами тестування на алкотестері "Драгер".

Суд не може вважати допустимим доказом тестування на алкотестері "Драгер", так як встановлено в суді, що працівники поліції зупинили ОСОБА_1 09.06.2019 року о 09-00 годині, а датою тестування є 08.06.2019 року, час проведення тестування - 07 година 33 хвилини (а.с.5). Разом з цим суду не зрозуміло чому дата та час зупинки транспортного засобу 09.06.2019 року о 09-00 годині співпадає з часом складання протоколу про адміністративне правопорушення - 09.06.2019 року о 09-00 годині, так як в реальному часі не можливо одночасно зупинити автомобіль та складати протокол про адміністративне правопорушення.

Крім того, протокол складено і з порушеннями пункту 8 "Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції".

Судом встановлено, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано: в графі "до протоколу додаються" вказані: пояснення, однак, їх кількість не зазначено; відеозапис який вписано що він додається, відсутній в матеріалах справи; у графі "посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім`я, по- батькові особи, яка склала протокол" - прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка складала протокол (заповнюються повністю, без скорочень). Всупереч цьому в протоколі вказано в скороченому вигляді відділ органу поліції, яку представляє ОСОБА_3 ; в графі належність транспортного засобу, неправильно вказаний власник автомобіля; відсутній підпис правопорушника про роз"яспення йому його прав; в графі пояснення правопорушника відсутня будь-який запис; невірно вказана адреса ОСОБА_1 .. Викладені в скороченому вигляді найменування відділу вказаного органу поліції, порушує права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в частині своєчасного оскарження дій посадової особи, яка склала вказаний протокол через відсутність адреси. Протокол про адміністративне правопорушення складається удвох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення складався в 1 примірнику та не вручався під розписку особі яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, виннуватість даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення.

Таким чином аналіз ст. 251 КУпАП свідчить, що протокол про адміністративне правопорушення є належним доказом того, що особою вчинено певне діяння, яке може бути каліфіковано як адміністративне правопорушення.

Як визначено п.2.2 рішення Конституційного суду України № 5-рп /2015 від 26.05.2015 року у справі №1-11/2015 провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу, посадової особи. За загальним правилом фіксація адміністративного правопорушення починається із складання протоколу про його вчинення. Як вбачається із наведених положень законодавства, не належним чином оформлений протокол про адміністративне правопорушення створює перешкоди для повного і объективного з"ясування всіх обставин справи та не може бути належним підтвердженням вчинення правонорушення.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків. Пунктом 1 Розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я, М.ВС від 09.11.2015 р. №1452/735 встановлено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Між тим, спеціальний технічний засіб Drager "Alcotest 6810", який використовувався інспектором поліції для визначення стану сп`яніння, відсутній у Державному реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення, які дозволені для застосування на території України. Оскільки перевірка водія на стан алкогольного сп`яніння проводилась за допомогою приладу Газоаналізатор Drager «Alcotest 6810», то його показники не можуть вважатися допустимим доказом. Крім того проведення огляду на стан сп`яніння з порушенням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу. Інструкцією з експлуатації газоаналізатору "Alcotest 6810" визначено інтервали технічного обслуговування приладу - перевірка калібровки, яка має проводитися кожні шість місяців. А згідно до роздруківки приладу Drager "Alcotest 6810", яким проведено огляд водія, останнє калібрування приладу відбувалось з порушенням вказаного 6 місячного строку. Як вбачається з матеріалів справи пояснення водія, відмова його від підпису тесту, свідчить про те, що проведення огляду на стан сп`яніння з порушенням вимог Інструкції. Пунктом 7 Розділу 1 Інструкції встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд не бере до уваги письмові пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , так як вони тільки підтвердили проведення тестування ОСОБА_1 на алкотестері "Драгер" та не підтвердили те, що поліцейські пропонували останньому пройти медичний огляд на стан сп"яніння у лікарні, так як ОСОБА_1 не погодився з тестуванням на алкотестері "Драгер".

Таким чином, в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Тому, згідно п. 1 ст. 247 КУпАП Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Керуючись ст.ст. 1, 130, 247, 251, 265-2, 283, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її проголошення.

Суддя Білокуракинського

районного суду Луганської області О.Ю. Максименко