Провадження № 33/824/3134/2019 Суддя в II-й інстанції Ігнатюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

06 вересня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В.,

за участі: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Кишенька С.В., розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника Кишенька С.В. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 липня 2019 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 липня 2019 року на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Держави Палестини, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, 17 червня 2019 року, о 22 годині 00 хвилин, у м. Києві, по вул. Стеценка, керував автомобілем марки «Land Rover Range Rover», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння та на вимогу працівника поліції відмовився пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у присутності двох свідків.

У апеляційній скарзі захисника указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що адміністративні матеріали по факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції були оформлені із порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, які, на думку апелянта проявилися у ненаданні водію направлення на огляд до закладу охорони здоров`я. При цьому, на думку захисника, у випадку відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, останньому обов`язково повинно бути запропоновано пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я. Відсутність даних у матеріалах справи про те, що водію пропонувалося пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на думку захисника свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Окрім цього, захисник вказав і на розбіжність події правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення, часом вчинення якого було 22 година із поясненнями свідків, які вказали 22 годину 35 хвилин, а із відеозапису нагрудної камери поліцейського, відмова зафіксована о 23 годині 19 хвилин. Наведене, на думку апелянта свідчить про недопустимість протоколу про адміністративне правопорушення у якості доказу вчиненого правопорушення. Просив постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вислухавши пояснення захисника ОСОБА_2 та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , які апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи і просили задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Так у вину ОСОБА_1 було поставлено вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у тому, що він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Із таким обвинувачення погодився суддя місцевого суду, визнавши його доведеним. Однак такий висновок не ґрунтується на зібраних у справі доказах і погодитись із ним не можливо.

З об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП може проявлятись у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (в подальшому «Інструкція»). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Наведене дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду. Лише при наявності усіх зазначених обставин поліцейських може складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП вчинене у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Суддя ухвалює рішення про притягнення особи до відповідальності у випадку наявності доказів, які доводять кожну із обставин, що в своїй сукупності утворюють об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення.

Вимог цих нормативних документів у ході фіксації поліцейськими вчиненого адміністративного правопорушення дотримано не було.

Так, на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння суду надані наступні докази: пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_1 у їх присутності відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння та відеозапис подій, пов`язаних із виявленням та фіксацією адміністративного правопорушення, зроблений за допомогою нагрудної камери поліцейського. Зазначений відеозапис суд розцінює як об`єктивний доказ, оскільки на ньому об`єктивно зафіксований перебіг зазначених вище подій. Саме цей доказ суд кладе у основу своїх висновків.

Аналіз фактичних обставин, зафіксованих цим відеозаписом дає підстави стверджувати, що на ньому відсутні дані, які би давали безумовні підстави стверджувати те, що поліцейські висунули ОСОБА_1 вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Дійсно із цього відеозапису вбачається те, що поліцейський запитує про бажання пройти огляд на стан сп`яніння. Між тим, із запису не можливо зрозуміти, кому адресоване це запитання/пропозиція, чи адресоване воно конкретно ОСОБА_1 , чи зрозуміло воно йому та чи чують це запитання свідки, які в подальшому засвідчили факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Суд звертає увагу на те, що указані свідки на цьому відеозаписі не ідентифіковані, із урахуванням того, що під час з`ясування обставин правопорушення на місці події перебувала значна кількість людей. Суд звертає увагу на те, що із зазначеного відеозапису не можливо зробити висновок про те, що ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, тобто відповів запереченням на пропозицію поліцейського пройти такий огляд. Із відеозапису вбачається те, що про відмову від проходження огляду повідомив не ОСОБА_1 , а сам поліцейський. При цьому будь-яких висловів або фраз про небажання чи відмову від проходження такого огляду, які би були промовлені ОСОБА_1 , будь-яких жестів чи дій, які би були здійснені ОСОБА_1 і безумовно указували на відмову останнього від проходження огляду на стан сп`яніння цей відеозапис не містить. Ці обставини указують на те,що зазначений відеозапис не може бути визнаний належним та допустимим доказом відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Щодо письмових пояснень свідків, то суд звертає увагу на те, що ці пояснення являють собою стандартний бланк із зазначенням у ньому інформації про відмову у який вносяться певні дані, у тому числі ідентифікаційні дані свідка та особи яка відмовляється від проходження огляду. Така форма пояснень свідків викликає сумнів у достовірності цих пояснень. При цьому суд враховує і те, що об`єктивний доказ, який представлений поліцейськими не містить достатніх даних про наявність вимоги поліцейського про проходження огляду на стан сп`яніння та відмови ОСОБА_1 від проходження огляду. Із урахуванням наведеного зазначені пояснення свідків також не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Аналізуючи встановлені у ході апеляційного розгляду обставини суд приходить до висновку про наявність сумнівів у доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП у формі відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки усі зібрані у справі докази на доведення цієї обставини є неналежними та недопустимими із мотивів, наведених вище. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на користь цієї особи. Це дає підстав стверджувати про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

У зв`язку із викладеним, постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 липня 2019 року щодо ОСОБА_1 не можливо визнати законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю із підстав, передбачених п.1 ч.1ст.247 КУпАП, тобто у зв`язку відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Кишенька С.В. задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17 липня 2019 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити із підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, тобто у зв`язку відсутністю у діях ОСОБА_1 складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Ігнатюк