ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/947/19 Справа № 199/2436/19 Суддя у 1-й інстанції - Воробйов В. Л. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження, в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2019 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

адвоката - Тарана Р.П.,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2019 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 384 гривні 20 копійок судового збору.

20 березня 2019 року о 01-00 год. 00 хв., ОСОБА_1 в районі будинку №26 по вул. Петрозаводській у м. Дніпрі керував автомобілем «DAEWOO LANOS» № НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, зіниці очей не реагують на світло, поведінка що не відповідає обстановці) та від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього, - закрити.

Вважає постанову суду незаконною та такою, що суперечить чинному законодавству і підлягає скасуванню, оскільки вищезазначена постанова не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи.

Так, апелянт зазначає, що судом першої інстанції було порушено вимоги ст. 268 КУпАП, та розглянуто справу без його участі, разом з тим, на його адресу не надходили жодні повістки, та він не був повідомлений належним чином про час та розгляд справи. Вказує, що в матеріалах справи маются віддруковані на аркуші А4 бланки повістки про виклик до суду, в тому числі розписки про вручення повістки, які не мають жодних підписів уповноважених осіб чи печаток, тим більше відсутні його підписи про отримання повістки.

Вказує, що докази, на які суд послався в постанові, не доводять, а навпаки, спростовують вчинення ним правопорушення. Зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення, ним було зазначено, що « в зв`язку з сімейними обставинами, так як знаходився далеко від місця проживання, необхідно терміново повернутися додому». Але переглянувши відеозапис з нагрудної камери працівників поліції, можна пересвідчитися, що цьому передували інші дії працівників поліції, які фактично диктували, що необхідно писати. При цьому, апелянт вказує, що повідомляв працівників поліції про сімейні обставини, зокрема про той факт, що мені зателефонувала вагітна дружина і повідомила про погіршення стану здоров`я.

Крім того, як підтверджує відеозапис з нагрудної камери працівників поліції, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження від встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. А просив працівників поліції, щоб під час проведення всіх дій був присутній адвокат. При цьому працівник поліції (це зафіксовано на відеозапису) грубо порушуючи норми КУпАП, неодноразово на камеру повторив, що я не маю права на адвоката, що адвокат потрібен лише в суді, що суперечить вимогам ст. 268 КУпАП. Хоча цей же працівник поліції повинен був не тільки дотримуватись та забезпечити виконання ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, а й обов`язково роз`яснити ці права, як це вказано в протоколі про адміністративне правопорушення від 20.03.2019 року.

Необхідно зазначити, що суд послався як на доказ на «рапорт працівника поліції». Однак не зазначив ні посади працівника поліції, ні його прізвища та ініціалів. При ознайомленні з матеріалами справи, дійсно мається рапорт, але почерк особи, яка його написала не дає змоги його прочитати.

Стосовно пояснень свідків ОСОБА_1 зазначив, що вони відібрані з грубим порушенням КУпАП, а саме: самі пояснення не містять відомостей про попередження свідків про кримінальну відповідальність, пояснення відібрані у вказаних свідків не містять відомостей щодо яких саме документів встановлено їх особу, письмові пояснення ОСОБА_2 записані різними почерками, різним кольором письмового чорнила, чим ставиться під сумнів об`єктивність написаного та належність вказаним особам, у зв`язку з чим не можна визнати вказані пояснення свідків як належні та допустимі докази.

Зазначає, що місце вчинення правопорушення в постанові вказано вулицю Петразаводську, що не відповідає дійсності, ця вулиця не вказана у протоколі про адмінправопорушення. В протоколі не сформульовано, який саме огляд водій має пройти на ПДР України, вимогу поліцейського та у який спосіб, правопорушник не має можливості надати однозначну відповідь. Невірне і нечітке формулювання суті правопорушення позбавляє водія права на захист, адже обвинувачення йому незрозуміле.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку особи правопорушника ОСОБА_1 , його адвоката Тарана Р.П., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи щодо ОСОБА_1 вбачається, що наведені вимоги закону суддею місцевого суду під час її розгляду були дотримані.

Зокрема, при розгляді даної справи суддя місцевого суду достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах.

Так, положеннями статті 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, з метою з`ясування обставин оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , апеляційним судом для надання пояснень було викликано інспектора патрульної поліції Дрожжак Є.Л., яким було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 143798 від 20.03.2019 року щодо ОСОБА_1 , який пояснив суду, що 20.03.2019 року разом з напарником здійснював патрулювання. Ними було зупинено автомобіль «DAEWOO LANOS» № НОМЕР_1 , в районі будинку №26 по вул. Петрозаводській у м. Дніпрі. У водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння у зв`язку з чим було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, проте останній відмовився в присутності свідків. На запитання суду чи саме ОСОБА_1 був за кермом, інспектор поліції відповів, що так, та зазначив, що особі було роз`ясненні його права та обов`язки, складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому ОСОБА_1 розписався та не зазначав будь-які заперечення або зауваження.

Так, допитаний під час апеляційного розгляду свідок ОСОБА_3 зазначив, що він був присутній 20 березня 2019 року о 01-00 год. під час зупинки автомобіля «DAEWOO LANOS» № НОМЕР_1 , в районі будинку №26 по вул. Петрозаводській у м. Дніпрі. Водій ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, зіниці очей не реагують на світло, поведінка що не відповідає обстановці) та від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України. Свідок також пояснив, що відібрав пояснення у свідка ОСОБА_4 , який в свою чергу підтвердив, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Винуватість ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується наявними в справі доказами, а саме, даними, які містяться:

- у протоколі про адміністративне правопорушення серія БД № 143798 від 20.03.2019 року, в якому зафіксовано, що ОСОБА_1 керував автомобілем «DAEWOO LANOS» № НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме порушення мови, поведінка що не відповідає обставинам, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , про те, що водій ОСОБА_1 відмовився пройти медичний огляд з метою виявлення стану сп`яніння;

- рапортом працівника поліції від 20.03.2019 року, де викладені обставини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП;

- відеозаписом, де зафіксований факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, суддя місцевого суду правильно встановив фактичні обставини правопорушення та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 , у порушенні п. 2.5 ПДР України, згідно з яким водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки наркотичного сп`яніння - порушення мови, зіниці очей не реагують на світло, виявлені працівниками поліції 20.03.2019 року у ОСОБА_1 в розумінні п. п. 1, 2 розділу 1, п. 1 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 року, є безпосередніми підставами для проведення працівником поліції огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, на місці зупинки транспортного засобу, або в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови в проходженні огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Наявні у справі докази об`єктивно узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду та обґрунтовано визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що співробітником патрульної поліції, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення порушено ряд вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є безпідставними та спростовуються наявністю необхідних, належно оформлених і приєднаних до справи матеріалів, які складені у відповідності з вимогами діючих нормативних документів, та підтверджують порушення саме апелянтом вимог п. 2.5 ПДР.

Крім того, посилання ОСОБА_1 на те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, було порушено його право на захист, спростовується наявними в матеріалах справи доказами та відеозаписом. Так, на відеозаписі було зафіксовано факт роз`яснення працівником поліції, ОСОБА_1 його право на захист, але останній заявив що він бажає мати адвоката, при цьому не зазначив кого саме бажає мати в якості захисника.

Оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість висновку суду першої інстанції щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та закриття провадження по справі, як про те ставиться питання в апеляційній скарзі.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу порушника, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність. Більш того, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною.

За таких обставин, постанова судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2019 року щодо ОСОБА_1 є законною, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачаю.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2019 року - задовольнити.

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2019 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Ю. Іванченко