П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" вересня 2019 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Курило А.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: с. Старочуднівська Гута, Романівського р-ну, Житомирської обл., громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КпАП України, -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №199074 від 26 липня 2019 року « ОСОБА_1 , 26 липня 2019 року, приблизно о 08 годині 19 хвилин, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Polo» державний номерний знак НОМЕР_2 , рухався за проспектом Соборності, 21, у місті Києві, будучи особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, чим порушив ч.4 ст.126 КпАП України».

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини не явки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, рапорт копію постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, приходить до наступного.

Норма ст.7 КпАП України вказує на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Частиною 4 стаття 126 КпАП України, передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Як вбачається з постанови ВП №2855716 від 15.11.2018 року ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, згідно виконавчого листа №2-143/02 виданого 25.03.2002 року.

Згідно ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку, що в діях водія ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КпАП України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, керуючись вимогами ст.ст. 34, 38, 247 ч.1 п.1, 252, 283-285, 289, 291, 294 КпАП України, суд,-

у х в а л и в:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КпАП України - закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя: