Справа № 339/292/19
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 листопада 2019 року м. Болехів
Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Головенко О. С., розглянувши матеріали, які надійшли від Долинського ВП Калуського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого охоронцем м.Болехів,
за ч.1 ст. 184 КУпАП,
якому роз"яснено зміст ст.63 Конституції України та права, передбачені ст. 268 КУпАП,-
З протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №077980 від 24 вересня 2019 року вбачається, що в період часу з 22 серпня 2019 року по 26 серпня 2019 року в магазині «Рукавичка» в м.Болехів виявлено крадіжку, яку вчинив ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим батько ОСОБА_1 ухилився від виконання батьківських обов`язків.
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та вказав, що його сім"я є багатодітною, разом з дружиною виховують п`ятьох дітей, в тому числі дитину інваліда. Створив всі належні умови для навчання та виховання сина та не ухиляється від виконання батьківських обов"язків.
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).
Тобто адміністративне правопорушення це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності.
Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт.
Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.
Разом з тим, розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.
Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі.
Суддя ж, розглядаючи справу, повинен, дослідивши докази у справі, переконатися шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться конкретній особі у вину згідно з протоколом про адмінправопорушення та з диспозицією ч. 1 ст. 184 КУпАП, і прийти до висновку чи містять її дії, які суддя вважає доведеними, ознаки саме такого правопорушення.
Суддя не вправі у своїй постанові за підсумками розгляду справи вказувати на ті ознаки правопорушення, в скоєнні яких особа не обвинувачується в протоколі, тобто які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції.
Як слідує з протоколу АПР18 №077980 від 24 вересня 2019 року ОСОБА_1 ухилився від виконання батьківських обов`язків, оскільки його син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в період часу з 22 серпня 2019 року по 26 серпня 2019 року в магазині «Рукавичка» в м.Болехів вчинив крадіжку.
До протоколу долучено :
- повідомлення директора Столярської- ОСОБА_3 про крадіжку з магазину «Рукавичка», що розташований на площі І.Франка, 10 а, в період з 22 серпня 2019 року по 26 серпня 2019 року. Завдано збитків на суму 1239 грн. Пізніше встановлено, що крадіжку вчинив малолітній ОСОБА_2 та його старший брат (а.с.3);
- письмові пояснення потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_3 , з яких вбачається, що вона працює директором магазину «Рукавичка», що розташований на площі І.Франка, 10 а. 27 серпня 2019 року при перегляді камер відеоспостереження, які знаходяться в торговому залі, виявлено крадіжку товарів, в період з 22 серпня 2019 року по 26 серпня 2019 року на суму 1239 грн. Встановлено, що крадіжку вчинили ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.4);
- письмові пояснення ОСОБА_1 , з яких вбачається, що від своєї дружини йому стало відомо, що його син ОСОБА_7 вчинив крадіжку в магазині «Рукавичка», що в м.Болехові. Визнає, що ухилився від виконання батьківських обов`язків, по вихованню сина ОСОБА_2 , обіццяє, що в подальшому більше такого не повториться (а.с.5);
- письмові пояснення неповнолітнього ОСОБА_2 , з яких вбачається, що він вчиняв крадіжку з магазину «Рукавичка», що розташований на площі І.Франка, 10 а, в період з 22 серпня 2019 року по 26 серпня 2019 року. Крадіжку вичняв не сам, а з ОСОБА_8 , Шолом А, ОСОБА_9 .. На вчинення крадіжки їх намовляли старші хлопці (а.с. 8-9).
- відеофіксацію, якою зафіксовано факт крадіжки з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в період 22-23 серпня 2019 року та 26 серпня 2019 року двома неповнолітніми особами (а.с.10-12).
В той час, вказана сукупність доказів по справі не доводить наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, у зв`язку з наступним.
Так, частина 1 ст.184 КпАП України передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Однак, згідно ч.1 ст.32 ЦК України неповнолітньою особою є фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.
Частиною 2 ст.6 СК України встановлено, що малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років.
Встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є малолітнім, оскільки йому виповнилося тільки 8років, а його батьком є ОСОБА_1 (а.с.9).
Тому, інспектором при складанні протоколу не були враховані положення ч.1 ст.184 КУпАП, яка взагалі не передбачає відповідальність батьків малолітніх осіб.
Окрім того, слід зазначити, що стаття 184 КУпАП має бланкетний характер, яка для розкриття змісту даного складу адміністративного правопорушення відсилає до нормативно - правових актів, які розкривають зміст обов"язків батьків, або осіб які їх замінюють щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Відповідно до ч.1 ст. 184 КУпАП, відповідальність за цим законом настає в разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Статтею 150 Сімейного Кодексу України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини:
1. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.
2. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
3. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
4. Батьки зобов`язані поважати дитину.
5. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
6. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини.
7. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Вказаний перелік обов`язків є вичерпним.
Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення, не зазначено яким саме чином ОСОБА_1 не виконував свої батьківські обов`язки.
Ухилення від виконання обовязків щодо виховання дітей означає бездіяльність, у результаті якої обовязки по вихованню виконуються неякісно, не в повному обсязі. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання та навчання неповнолітніх дітей.
Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Таким чином, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, передбачає бездіяльність, внаслідок якої обов`язки по вихованню виконуються неякісно та не в повному обсязі.
Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням необхідних умов життя, належного виховання, навчання неповнолітніх дітей: залишення впродовж тривалого строку дитини без будь-якого нагляду, ухилення від виховання дітей (у тому числі незабезпечення відвідування ними школи, контролю за дозвіллям, тощо), незабезпечення безпечних умов перебування за місцем проживання чи в іншому місці, невжиття заходів щодо їх лікування, безпідставне обмеження в харчуванні. одязі, інших предметах першої необхідності, штучне створення незадовільних побутових умов, тощо.
З аналізу змісту ч.1 ст.184 КУпАП вбачається, що ухилення від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.
Враховуючи, що об`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КпАП України, є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх; об`єктивна сторона правопорушення, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей; суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності, а також, враховуючи, що в суді не встановлено наявності вказаних складових та події адміністративного правопорушення, то, відповідно, немає підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КпАП України.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв"язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
На підставі наведеного та керуючись ч. 1ст. 184, ст. 247, 283, 284 КУпАП ,-
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного через Болехівський міський суд.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Головенко О.С.