Справа № 559/1880/19
Номер провадження 3/559/648/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2019 року місто Дубно Рівненська область

Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Ралець Р.В. розглянувши матеріали, які надійшли від Дубенського управління ГУ ДФС у Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), працюючу барменом кафе «Козак» ФОП ОСОБА_2 , жит. АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 вчинила правопорушення встановленого законодавством порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а саме, неведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації. Чим порушено п. 12 ст. 3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», про що було складено протокол про адміністративне правопорушення №000200 від 25.06.2019.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце слухання справи була повідомлена вчасно та належним чином (а.с.7), про причини неявки суд не повідомила. У протоколі про адміністративне правопорушення зазначила, що просить розглянути без її участі.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 268 КУпАП, щодо розгляду справи про адміністративні правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи, це можливо у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і від неї не надійшло клопотання про його відкладення.

Відповідно до ч. 1ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із обєкта і цілі ст. 6 ЄСПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції в праві встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз протии Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Отже, обставини неявки у судове засідання ОСОБА_3 , якій було відомо про складання відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення та направлення складених матеріалів до суду, виклик її в судове засідання, дають підстави стверджувати про неналежне здійснення нею своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обовязків, що призводить до затягування судового розгляду даної справи.

За зазначених обставин, суд вважає, що ОСОБА_1 була своєчасно та належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, у звязку з чим, згідно зі ст. 268 КУпАП, справа розглянута на підставі матеріалів, які маються у справі.

Ознайомившись із матеріалами справи, суд дійшов наступного висновку.

Вина правопорушника підтверджується письмовими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №000200 від 25.06.2019 (а.с.4), копією акту фактичної перевірки № 000470 від 25.06.2019 (а.с.2-3).

Розглянувши зазначену справу про адміністративні правопорушення та на підставі зібраних у справі доказів суд вважає, що ОСОБА_1 винна у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.

При таких обставинах, суд вважає необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 та запобігання вчинення нею нових правопорушень, накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 384,2 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 27, 155-1, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), визнати виною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 51 (п`ятдесят одна) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ),судовий збір в дохід держави в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в порядку, визначеному ст. 294 КУпАП.

СУДДЯ: