Справа № 226/2283/19
Провадження № 3/226/682/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2019 року м.Мирноград

Суддя Димитровського міського суду Донецької області Редько Жанна Євгенівна, розглянувши матеріал, що надійшов від Бахмутського відділу поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі за текстом КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 10 липня 2019 року о 13.00 годині керував в районі вул.Мухамадєєва, б.20, в м.Мирнограді Донецької області мопедом «Honda Tact», об`єм двигуна 49,9 см3, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини роту), від продуття технічного засобу алкотестеру «Драгер» на місці зупинки та проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, і скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: відмова особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вказав, що 10.07.2019 приблизно о 13.00 год. в районі вул.Мухамадєєва м.Мирнограда він через дорогу котив свій непрацюючий скутер, заїхавши у кущі до туалету. Побачивши працівників поліції, він злякався та побіг в інший бік, після чого повернувся до мопеду. Коли котив мопед, він сидів на ньому, звісивши збоку ноги. Приблизно за годину до цього він випив пляшку пива. У присутності двох свідків він відмовився від продуття технічного засобу, який йому пропонувався, оскільки випив пиво, але скутером не керував. Ключів від скутера в нього не було, він штовхав транспортний засіб, бо той не заводився.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП включає в себе дії водіїв, за які вони несуть адміністративну відповідальність. Серед цих дій відмова осіб, які керують транспортними засобами, від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, водій повинен за вимогою працівника міліції пройти у передбаченому порядку медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння, дію наркотичних або токсичних речовин.

Згідно з п.п.2, 4 розд.І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є, зокрема, запаху алкоголю з порожнини рота.

Відповідно до вимог ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду, зокрема, на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться у закладах охорони здоров`я.

Допитаний в режимі відеоконференції з Артемівським міськрайонним судом Донецької області начальник СРПП Бахмутського ВП ОСОБА_4 , який склав адміністративний протокол, пояснив, що в липні 2019 року в м.Мирнограді він зупинив ОСОБА_1 , який їхав на мопеді без шолома назустріч патрульній машині. Побачивши поліцейських, водій кинув мопед та побіг до кущів. Він наздогнав ОСОБА_1 , з порожнини роту якого був чутний запах алкоголю. Після цього на дорозі були зупинені два свідки, у присутності яких ОСОБА_1 відмовився продути алкотестер «Драгер» та пройти медичний огляд у Мирноградській ЦМЛ, пояснивши, що випив пиво. Стверджує, що мотор мопеду, на якому рухався ОСОБА_1 , працював. Посвідчення водія у ОСОБА_1 не було.

Наявність скоєного правопорушення також підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 450063 від 10.07.2019, складеним за участю свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в якому зафіксовано письмове пояснення ОСОБА_1 , відповідно до якого останній вказав, що 10.07.2019 він керував мопедом після того, як випив 0,5 л пива, до лікарні їхати відмовляється; письмовим поясненням від 10.07.2019 свідка ОСОБА_2 , який засвідчив, що 10.07.2019 о 13.00 год. по вул.Мухамадєєва в м.Мирнограді водій мопеду «Хонда» ОСОБА_1 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, у його присутності від продуття алкотестеру Драгер та проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився; аналогічним письмовим поясненням від 10.07.2019 свідка ОСОБА_3 .

Отже, дослідивши наведені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки останній, як особа, яка керувала транспортним засобом, при наявності відповідних ознаків алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків відмовився від проходження за встановленим порядком огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Суд не приймає позицію ОСОБА_1 з приводу того, що він не керував мопедом, двигун якого не працював, а тільки котив його, приводячи мопед у стан руху за допомогою ніг, що виключає відповідальність, виходячи з такого.

Відповідно до п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом є виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

За п.1 ст. 8 Конвенції про дорожній рух, яку ратифіковано із застереженням і заявами Указом Президії Верховної Ради УРСР № 2614-VIII від 25.04.74, «каждое транспортное средство или состав транспортных средств, которые находятся в движении, должны иметь водителя».

Крім того, у рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.19 Верховний Суд зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. При цьому тимчасова несправність або відсутність певних деталей на транспортному засобі свідчить лише про певний технічний стан цього транспортного засобу.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії.

Разом з тим, відповідно до п.v) ч.1 ст.1 Конвенції про дорожній рух «термин "водитель" ("погонщик") означает всякое лицо, управляющее транспортным средством, автомобилем и т.д. (включая велосипеды) или ведущее по дорогам скот, стада, упряжных, вьючных или верховых животных».

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Отже, доводи ОСОБА_1 про те, що він лише котив скутер, іноді розганяв та сидів на сидінні, але двигун не був увімкнутий, є підтвердженням керування в розумінні вказаних нормативно-правових актів. До того ж суд звертає увагу й на те, що під час складання протоколу та фіксування пояснень, наданих ОСОБА_1 власноруч, останній стверджував, що керував мопедом, а не котив його.

Відповідно до довідки Бахмутського відділу поліції ГУНП в Донецькій області від 11.07.2019 ОСОБА_1 посвідчення водія не отримував.

Термін накладення адміністративного стягнення за цим правопорушенням на день розгляду судом адміністративного матеріалу не сплинув.

При застосуванні до ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд з огляду на ч.2 ст.33 КУпАП не враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Тому вважаю необхідним застосувати до нього адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, без позбавленням права керування транспортним засобом, оскільки таке право у ОСОБА_1 відсутнє.

Також, відповідно до ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 підлягає стягненню на підставі ч.5 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 384,20 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки якого НОМЕР_1 , визнати винуватим у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, та піддати його відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) грн, який необхідно стягнути на розрахунковий рахунок: 5001, отримувач Донецьке УК (Донецька обл.), код платежу 21081300, , МФО 899998.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки якого НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у сумі 384 (триста вісімдесят чотири) грн 20 коп., який необхідно стягнути на розрахунковий рахунок: 6001, отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ, код платежу 22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998.

Постанова судді може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Димитровський міський суд Донецької області протягом 10 днів з дня її вручення, набирає законної сили після її вручення особі і підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її прийняття.

Суддя Ж.Є.Редько