ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 533/912/19 Номер провадження 33/814/896/19Головуючий у 1-й інстанції Оксенюк М. М. Доповідач ап. інст. Маліченко В. В.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Маліченко В. В., з участю: секретаря судового засідання - Пархоменко Ю.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця: м. Тетіїв, Тетіївський р-н, Київська обл., Україна, непрацюючого, неодруженого, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ? посвідчення водія: НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Козельщинського районного суду Полтавської області від 13 серпня 2019 року,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Козельщинського районного суду Полтавської області від 13 серпня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на користь держави, що становить 10 200,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік..

Судове рішення мотивовано тим, що 15 липня 2019 року о 21 год. 00 хв. гр. ОСОБА_1 по ґрунтовій дорозі, біля автодороги М 22 Полтава - Олександрія, керував трактором малогабаритним «XINGTAI 120 D», без державного номерного знаку, в стані алкогольного сп`яніння. У присутності двох свідків пройшов в установленому порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «ALKOTEST DRAGER» «6810», проба позитивна (2,18 проміле), чим порушив вимоги п.2.9 (А) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції особою, що притягається до відповідальності - ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову Козельщинського районного суду Полтавської області від 13 серпня 2019 року, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, зазначив, що судом першої інстанції не перевірено належності та допустимості доказів, на підставі яких прийнято рішення про його винуватість та помилково оцінено його позицію відносно визнання у скоєному правопорушенні вини. Разом з тим зазначив, що судом першої інстанції не забезпечено достатньою мірою право на захист, в наслідок чого він не зміг, скористатися послугами адвоката.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 , відмовився від залучення захисника, визнав факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Вину в вчиненому правопорушенні не визнав, оскільки вважає, що саме працівники поліції підбурили його до вчинення даного правопорушення. Викладені в апеляційній скарзі доводи, підтримав та на підставі викладеного наполягав на скасуванні рішення суду першої інстанції та просив закрити провадження у справі.

Вислухавши пояснення учасників судового провадження та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як зазначено в абзацах третьому та четвертому пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 року) керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, передбачено, що транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Механічний транспортний засіб - це транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини й механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

З огляду на наведене транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна перевищує встановлену вказаним визначенням межу. Водночас для транспортних засобів з двигуном внутрішнього згоряння жодних обмежень щодо технічних характеристик останнього відповідною правовою нормою не передбачено.

Отже, будь-який транспортний засіб, що приводиться у рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму належить до механічних транспортних засобів

Для притягнення до відповідальності за ст.130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд першої інстанції, з огляду на матеріали справи, дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Подія адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та вина ОСОБА_1 у його вчиненні, підтверджується дослідженими місцевим судом та наведеними у постанові суду доказами, які були перевірені судом апеляційної інстанції, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 174133 від 15 липня 2019 року (а.с.4); результатами «ALKOTEST DRAGER» тестування на алкоголь № 194 від 15 липня 2019 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складеному в присутності двох свідків, згідно яких у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено - 2,18 проміле, останній з даним результатом ознайомлений, про що свідчить його підпис в акті та в результатах тестування на алкоголь (а.с.4,6); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с.7-8), відеозаписом правопорушення (а.с. 13).

Отже, аналіз досліджених під час судового розгляду та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини адміністративного правопорушника у керуванні ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння при обставинах встановлених постановою судді Козельщинського районного суду Полтавської області від 13 серпня 2019 року, чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апелянта, що саме працівники поліції змусили його керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не знайшли свого підтвердження під час розгляду справив і в матеріалах справи такі докази відсутні. Тому такі пояснення апелянта суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за вчинене.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не спростовують висновки суду про винуватість гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - залишити без задоволення, постанову Козельщинського районного суду Полтавської області від 13 серпня 2019 року щодо нього - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Маліченко