Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/99/19 Головуючий у суді І-ї інстанції Льон С. М.
Категорія - 124 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Олексієнко І. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2019 року. Суддя Кропивницького апеляційного суду Олексієнко І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3, потерпілої ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5 адміністративну справу за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 лютого 2019 року, якою:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, працюючого в УПП в Кіровоградській області ДПП, одруженого, має на утриманні доньку ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та провадження в справі закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05.02.2019 року ОСОБА_3. визнано винним у тому, що він керуючи транспортним засобом «Toyota Prius», державний номерний знак НОМЕР_2 (синього кольору), 12.10.2018 року о 10:00 год. в АДРЕСА_2, перебуваючи в транспортному засобі відкрив дверцята автомобіля, чим створив перешкоду іншим учасникам дорожнього руху, в результаті чого транспортний засіб «Nissan X-Trail», державний номерний знак НОМЕР_1, здійснив наїзд на ліве передні дверцята транспортного засобу «Toyota Prius». При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином, ОСОБА_3 порушив п.15.13 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати постанову районного суду, а провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, мотивуючи скаргу тим, що постанова прийнята при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, а тому висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує, що 12 жовтня 2018 року він відкриваючи ліві передні двері патрульного автомобіля в м. Кропивницький на вул. Шевченка, переконався, що з лівої проїзної частини сторони дороги нічого не загрожує безпеці і не створює перешкоди іншим учасникам та відсутні перешкоди для відкриття дверей, відчинив їх. Відео з місця ДТП (на якому зафіксовано момент ДТП) суперечить показам ОСОБА_4, яка ввела суд в оману, зазначаючи, що в момент ДТП на зустріч рухався транспортний засіб.

При цьому на місці дорожньо-транспортної пригоди при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та судом першої інстанції не було зафіксовано і встановлено те, що інший учасник пригоди рухався в населеному пункті з порушенням максимально допустимої швидкості та без дотримання безпечного інтервалу. Вказує, що фактично протокол про адміністративне правопорушення був складений на нього у зв'язку з тим, що він лише відкрив ліві передні бокові двері, а тому інші обставини не встановлювались. Обставини дорожньо-транспортної пригоди не досліджувались. Тобто в протоколі про адміністративне правопорушення не відображені всі фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди. Судом першої інстанції також зазначенні обставини при ухвалені постанови не встановлювались.

Вважає, що його дії, не могли бути причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення та при розгляді справи в суді першої інстанції не встановлювалось чи приймав інший учасник ДТП заходи по уникненню дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, вважає, що дорожньо-транспортна пригода відбулась з вини самої ОСОБА_4. У зв'язку і чим ОСОБА_4 повинна мати статус особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Порушення ОСОБА_4 п. 13.1 ПДР підтверджується схемою з місця ДТП. Згідно якої можна бачити, що на полосі по якій рухався транспортний засіб «Nissan X-Trail», державний номерний знак НОМЕР_1 було достатньо місця для об'їзду перешкоди у вигляді транспортного засобу «Toyota Prius», державний номерний знак НОМЕР_2, з якого я виходив, фотографіями з місця ДТП.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_3, який підтримав подану апеляційну скаргу, пояснення ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5, які повністю заперечили проти апеляційної скарги, зваживши та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, приходить до наступних висновків.

При розгляді апеляційної скарги суд керується п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідно до якого, у випадках, коли суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з'ясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. Виключається відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.

Так, в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 пояснив, що вину в даному правопорушенні не визнає та вказує, що того дня він зі своїм напарником знаходились на вул. Шевченко де складали постанову на особу, що порушила ПДР. За певною необхідністю він повернувся до службового автомобіля, який стояв припаркований біля узбіччя, і коли вже збирався виходити, подивившись у дзеркало та переконавшись, що нічого не загрожує безпеці руху він відкрив дверцята автомобіля та збирався вже виходити коли відчув вібрацію від удару по машині. Вказує, що коли дивився в дзеркало огляду автомобіль «Nissan X-Trail» знаходився на відстані 30-50 метрів від нього. Після удару він повернувся та помітив як вказаний автомобіль промчався повз його авто та зупинився метрах в 5. Вказує, що ОСОБА_4 мала змогу об'їхати його автомобіль хоча б у метрі від нього.

Інший учасник ДТП ОСОБА_4 в суді апеляційної інстанції надала наступні пояснення. 12.10.2018 року їдучи в сторону 5 школи до своєї дитини повернула з вулиці Пашутіна на вул. Шевченка. Швидкість її автомобіля складала приблизно 30-40 метрів, оскільки на даній вулиці, яка є досить вузькою самою по собі та звичайно знаходиться багато машин то з великою швидкістю там і не можна проїхати. Вказує, що бачила припарковане авто поліції та коли вже майже порівнялась з ним, поліцейський відкрив дверцята машини та вона в них в'їхала. Зазначає, що якби вона мала змогу вона б звичайно ж зупинилась, але поліцейський відкрив двері вже коли їхні машини порівнялись.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності постанови про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, є безпідставними.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На переконання апеляційного суду суд першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_3 в повній мірі дані вимоги закону виконав.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги ОСОБА_3, матеріали справи містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновків судді як щодо встановлених обставин вчиненого ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, так і щодо його вини у вчиненні цього правопорушення.

Зокрема, враховуючи дані, які відображені в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 412509 від 12 жовтня 2018 року, складеному щодо ОСОБА_3, на схемі місця ДТП та в поясненнях обох учасників ДТП, свідків ДТП ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_8, відео фіксацією правопорушення, наданою УПП в Кіровоградській області та наданою потерпілою ОСОБА_4 суддя, яка розглядала цю справу, дійшла обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки його вина повністю підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення та поясненнями учасників ДТП, які були надані в судовому засіданні.

Перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_3, шляхом заслуховування його пояснень, пояснень іншого учасника пригоди ОСОБА_4, вивчення документів, наявних в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що вони не спростовують правильності висновків, які наведені в оскаржуваній постанові, оскільки твердження апелянта про те, що водій автомобіля марки «NISAN X-TRAIL», у відповідності до вимог п.п. 3.5, 12.1, 13.1 та ін. Правил дорожнього руху, не дотрималась безпечного інтервалу під час руху, під час наближення до автомобіля з увімкненим проблисковим маячком не знизила швидкість до 40 км/год. чи в разі подання регулювальником сигналу зупинитися, не врахувала в межах безпечної швидкості руху дорожню обстановку не ґрунтуються на дійсних обставинах справи та нормах вказаних Правил, яким повинні були керуватися обидва водія.

По-перше, оскільки апелянт стверджує, що водій автомобіля «NISAN X-TRAIL» не виконала вимог п.3.5 ПДР та наближаючись до нерухомого транспортного засобу працівників поліції з увімкненим проблисковим маячком синього кольору не знизила швидкість до 40 км/год, то на переконання суду, дане твердження є лише припущенням апелянта та матеріалами провадження не встановлено, що ОСОБА_4 взагалі їхала з перевищенням швидкості в 40 км/год зважаючи на постійну завантаженість дорожнього трафіку цього відрізку вул. Шевченко в м.Кропивницькому.

По-друге, в матеріалах справи відсутні, а в апеляційній скарзі не наведені будь-які об'єктивні дані про те, що водій автомобіля марки «NISAN X-TRAIL» не дотримався безпечного інтервалу, як це передбачено п. 13.1 Правил дорожнього руху. Як убачається із матеріалів справи, протокол стосовно ОСОБА_4 за порушення вимог Правил працівниками поліції не складався, та доказів на підтвердження таких обставини суду апеляційної інстанції не надано. Тим більше, з урахуванням тієї обставини, що автомобіль «NISAN X-TRAIL» мав певним чином об'їхати припаркований автомобіль поліції, а правила дорожнього руху взагалі не передбачають можливості відчинення дверей автомобіля під час обгону, випередження чи об'їзду перешкоди та врахування такої можливості при виборі безпечного інтервалу.

Також суд апеляційної станції звертає увагу на непослідовність показів ОСОБА_3 в частині відстані автомобіля ОСОБА_4 від його автомобіля з якої він визначив, що його дії в частині відкриття дверцят автомобіля та виходу з нього будуть безпечними. Так, в поясненнях наданих безпосередньо після ДТП ОСОБА_9 зазначив, що коли він подивився в дзеркало бокового огляду автомобіль ОСОБА_4 знаходився на відстані 10-20 метрів від його авто, в суді першої інстанції останній зазначив, що дана відстань складала 50-70 метрів, а в суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 вже визначив дану відстань як 30-50 метрів. Дані суперечності в показаннях ОСОБА_3 вказують, що він намагається ввести суд в оману з метою уникнення від відповідальності. Твердження в апеляційному суді, що він вказував відстань приблизно, оскільки не може достовірно знати яка саме там відстань, суд оцінює критично, що також викликає сумнів і в інших доводах апеляційної скарги ОСОБА_3, зокрема щодо швидкості з якою рухалась ОСОБА_4, оскільки ОСОБА_3 чітко зазначає, що останньою було порушено вимоги ПДР, а саме 12.1, 12.3,12.4 , що передбачають швидкість не більше 50 км/год, а також вимог п.3.5 ПДР, які передбачають, що ОСОБА_4 мала знизити швидкість свого авто до 40 км/год наближаючись до нерухомого транспортного засобу з увімкненими проблисковими маячками синього кольору.

Доводи апеляційної скарги про те, що зазначене вище ДТП сталося з вини водія ОСОБА_4, яка рухалась не переконавшись у безпечності своїх дій, не дотрималась безпечної швидкості, не зреагувала на перешкоду та не дотрималась безпечного інтервалу, чим допустила порушення вимог п.п. 12.1, 12.3, 12.4, 13.1 ПДР України не ґрунтуються як на вимогах ПДР України, так і на матеріалах справи. Відповідно до матеріалів справи, ДТП, в результаті якої відбулося пошкодження транспортних засобів «NISAN X-TRAIL» та TOYOTA PRIUS сталася внаслідок того, що водій автомобіля TOYOTA PRIUS ОСОБА_9, в порушення вимог п. 15.13 ПДР України, якою прямо встановлена заборона відчиняти двері транспортного засобу, залишати їх відчиненими і виходити з транспортного засобу, якщо це загрожує безпеці і створює перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, відкриваючи двері автомобіля не впевнився у безпеці своїх дій, зокрема у тому, що відкриттям дверей він не створить перешкоду у русі іншому автомобілю. Внаслідок невиконання водієм ОСОБА_3 вимог п. 15.13 ПДР України для автомобіля «NISAN X-TRAIL» була створена перешкода у русі, що призвело до зіткнення та наступного пошкодження зазначених автомобілів. При цьому у автомобіля TOYOTA PRIUS пошкоджені саме ліві двері, а у автомобіля «NISAN X-TRAIL» права сторона. Це указує на те, що контактуючою поверхнею автомобіля TOYOTA PRIUS в момент зіткнення транспортних засобів були його ліві двері, що свідчить про зіткнення зазначених автомобілів саме в результаті відкриття дверей автомобіля TOYOTA PRIUS водієм цього автомобіля ОСОБА_3 Аналізуючи дані обставини необхідно зробити висновок про те, що саме порушення водієм автомобіля TOYOTA PRIUS ОСОБА_3 вимог п. 15.13 ПДР України перебуває у прямому причинному зв'язку із пошкодженням транспортних засобів. Порушень будь-яких вимог ПДР України, які би перебували у прямому причинному зв'язку із наслідками у виді зіткнення та наступного пошкодження автомобілів «NISAN X-TRAIL» та TOYOTA PRIUS, із сторони водія автомобіля «NISAN X-TRAIL» ОСОБА_4 у ході провадження у цій справі не встановлено.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що судовий розгляд було проведено без всебічного, повного та об'єктивного з'ясування обставин справи, оскільки за результатами перевірки цих доводів, не було встановлено підстав для висновку, що допущена суддею однобічність та неповнота призвела до неправильного вирішення справи щодо ОСОБА_3

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи, що правопорушення було вчинено 12.10.2018 року і на момент прийняття рішення судом першої інстанції закінчились строки накладення адміністративного стягнення, провадження у справі щодо ОСОБА_3 вірно закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв'язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи все вищенаведене, апеляційна скарга ОСОБА_3 не може бути задоволена, оскільки вона не містить в собі достатніх підстав для висновку про те, що постанова судді про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є незаконною та необґрунтованою, у зв'язку з чим, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне прийняти рішення, яким залишити вказану апеляційну скаргу без задоволення, а постанову судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 лютого 2019 року щодо ОСОБА_3 - без змін.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 лютого 2019 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду І.С. Олексієнко