311/3263/19
3/311/689/2019
ПОСТАНОВА

Іменем України

08.10.2019 м. Василівка

Суддя Василівського районного суду Запорізької області Нікандрова С.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Кара Р.Т., розглянувши адміністративний матеріал (протокол серії ОБ №060108 від 20 серпня 2019 р.), який надійшов з Василівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, водій бригади швидкої медичної допомоги КУ «Запорізька станція екстреної (швидкої) медичної допомоги» ЗОР, ІПН НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Василівського районного суду Запорізької області з Василівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП. Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №060108 від 20 серпня 2019 р., ОСОБА_1 20 серпня 2019 року о 13 год. 00 хв., керував транспортним засобом ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_2 , в смт. Степногірськ по вул. Молодіжна, напроти будинку 4 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах з порожнини рота алкоголю, хитка хода, млявість мови, тремтіння рук), від продуття алкотестеру «Драгер» на місці зупинки відмовився і в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні вищезазначеного правопорушення не визнав, суду пояснив, що 20 серпня 2019 року в зазначений в протоколі час він не керував автомобілем ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_2 , в смт. Степногірськ Василівського району, а спав за кермом зазначеного автомобіля, який стояв припарковий біля будинку по вул.Молодіжна. На початку серпня 2019 року він придбав квартиру в смт. Степногірськ. 20 серпня приблизно об 11 годині він приїхав на а/м ВАЗ 2101 в смт. Степногірськ, де разом з приятелями піднявся в квартиру, де вони відсвяткували придбання квартири, після чого приятелі розійшлися. У зв`язку з тим, що він під час святкування випивав спиртні напої, він зателефонував свояку ОСОБА_2 і попросив забрати його, проте той в цей день був зайнятий і сказав, що приїде наступного дня. Після цього, у зв`язку з тим, що у квартирі відсутні будь-які меблі, він спустився до автомобіля і сів на водійське сидіння і спав. Через деякий час приїхали поліцейські, які стали вимагати у нього надати документи, після чого забрали посвідчення водія, посадили його у службовий автомобіль і відвезли в район церкві, де вимагали у нього гроші за не оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, на що він відмовився. Потім його знов привезли на вул. Молодіжна, де склали протокол. Під час складання протоколу свідків не було, з протоколом його не знайомили і не вручали його копію для ознайомлення, відсторонення від керування

автомобілем відносно нього не застосовувалося.

В судовому засіданні захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Кара Р.Т. заявила клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Клопотання мотивоване тим, що в порушення п.7 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої наказом МВС України 06.11.2015 № 1376, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №060108 від 20 серпня 2019 р. внесені додаткові записи після його складання. Зазначене підтверджується долученими до протоколу доказами. Зокрема, пояснення свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , які відібрані інспектором Луценко Р.В. в 15-00 годин, в той час, коли протокол складений о 14 годині 30 хвилин. До того ж пояснення складені поліцейським Луценко Р.В., а у поясненнях міститься запис «від підпису в адміністративному протоколі та дачі пояснення водій відмовився» вчинені власноручно ОСОБА_4 та ОСОБА_3 і до того ж відсутній запис «слів свідка складено пояснення та ним прочитано», що ставить під сумнів легітимність відібрання пояснень у свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Після складення протоколу будь-які дії щодо збирання доказів неприпустимі, а внесені відомості про свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 до протоколу про адміністративне правопорушення після його складення робить сам протокол недопустимим доказом. Всі дописані відомості в протоколі поліцейським ОСОБА_5 . після того, як поліцейський підписав протокол - є лише припущенням і записані в незаконний спосіб. Такі дії дають підстави вважати, що ніякого правопорушення на місці не було і доказів цьому не має. Інших доказів вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 матеріали справи не містять. Свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 в судовому засіданні дали пояснення, що водій ОСОБА_1 не керував транспортним засобом після вживання алкогольних напоїв, а спав у машині, про що свідчать і інші матеріали справи зокрема і рапорт про надходження повідомлення невідомої особи до райвідділу про те, що якась людина в двір приїхала на транспорті у стані алкогольного сп`яніння, зараз він спить у а/м Жигулі д/н НОМЕР_2 (повідомлення прийнято о 13-05 год). Отже, не надано належних та допустимих доказів, які би вказували на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні за клопотанням сторони захисту допрошені свідки, які надали наступні пояснення:

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що проживає на першому поверсі будинку АДРЕСА_2 . З ОСОБА_1 особисто не знайома і не перебуває з ним в будь-яких стосунках. 20 серпня 2019 року до будинку, де вона проживає, під`їхав синій автомобіль і припаркувався посеред двору. З автомобіля вийшов ОСОБА_1 , прізвище якого вона дізналася пізніше, і ОСОБА_9 , які подивилися на вікна квартири і зайшли в під`їзд. Будь-яких ознак того, що дані особи перебувають в стані алкогольного сп`яніння не було. Через деякий час ці чоловіки вийшли з під`їзду будинку і сіли біля будинку на лавку, де випивали. Потім ОСОБА_10 пішов, а інший ОСОБА_11 . залишився, сів в автомобіль, на якому приїхав. Через деякий час під`їхав автомобіль поліції, поліцейські посадили ОСОБА_12 до свого автомобілю і поїхали, а потім повернулися до будинку. Пояснила, що після вживання спиртних напоїв ОСОБА_1 не керував автомобілем. Автомобіль, на якому приїхав ОСОБА_12 , стояв біля під`їзду до наступного ранку. Потім до нього під`їхав автомобіль червоного кольору і забрав його.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що 20 серпня 2019 року між 10 і 11 годинами до будинку АДРЕСА_2 , в якому він проживає на першому поверсі, під`їхав автомобіль ВАЗ світло синього кольору з якого вийшли двоє чоловіків ОСОБА_1 і ОСОБА_10 Один з них показав іншому руками вікна квартири, після чого вони зайшли до під`їзду. Через деякий час ці чоловіки вийшли з під`їзду в стані

алкогольного сп`яніння і сиділи біля під`їзду. Потім ОСОБА_13 пішов, а ОСОБА_12 залишився і сів в автомобіль ВАЗ, при цьому автомобіль не рухався. В цей же день до поліції звернулися з заявою про крадіжку сумки біля будинку. Через деякий час приїхали працівники поліції, які забрали ОСОБА_1 , а потім повернулися назад і почали складати відносно нього протокол про адміністративне правопорушення. Свідки при складанні протоколу не залучалися. Після складання протоколу ОСОБА_12 ночував в автомобілі ВАЗ, який залишився стояти біля будинку.

Свідок ОСОБА_2 пояснив, що 20 серпня 2019 року до обіду йому зателефонував ОСОБА_1 і попросив приїхати забрати його автомобіль, оскільки він випив. На наступний день він забрав автомобіль, який належить ОСОБА_12 . ОСОБА_1 всю ніч спав в припаркованому автомобілі.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що 20 серпня 2019 року він зателефонував ОСОБА_12 і вони домовилися з ним подивитися кватиру, яку купив ОСОБА_1 В смт. Степногірськ його привіз син. Приблизно об 11 годині вони зустрілися з ОСОБА_12 , разом випили в квартирі, після чого в його присутності ОСОБА_1 телефонував ОСОБА_2 і просив забрати його автомобіль, оскільки він випив. Після цього вони розсталися.

Відповідно ст.208 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та відповідно до вимог ст.279 КУпАП дослідити докази.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст.130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Згідно матеріалів справи, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що є порушенням п.2.5 ПДР України.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У п.1 ст.11 Загальної декларації прав людини, у п.2 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод, у п.2 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, у принципі 36 Зводу принципів захисту всіх осіб, у ст.62 Конституції України закріплено одне з найважливіших положень демократичної, правової держави презумпцію невинуватості, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Презумпція невинуватості, відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з урахуванням практики її застосування Європейським судом з прав людини, поширюється також на справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху у вигляді, зокрема, обмеження права керування транспортними засобами (Lutz v. Germany, §182; Schmautzer v. Austria; Malige v. France).

Відповідно до положень ст.251 КУпАП, ст.62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказам вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із вищевказаним стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р., заява №926/08), на переконання суду дані відображенні у протоколі про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП є сумнівними, наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, то ж, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 і ОСОБА_7 зазначили своїх показаннях, що після вживання алкогольних напоїв ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, а в той час коли працівники поліції під`їхали до під`їзду, ОСОБА_1 просто знаходився в автомобілі на водійському сидінні. За таких обставин, у суду виникли сумніви щодо обґрунтованості складання протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , оскільки в суді не спростовані його доводи про те, що він після вживання алкогольних напоїв не керував транспортним засобом.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено двох свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , також до протоколу долучені їх письмові пояснення, викладені на окремому аркуші.

Згідно вимог ч.1 ст.272 КУпАП, як свідок у справі про адміністративне

правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

Для перевірки достовірності письмових пояснень свідків, вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення, судом вживалися заходи для виклику їх в судове засідання, проте вказані свідки не з`явилися.

Письмові пояснення свідків не можуть бути беззаперечним доказом вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки зазначені свідки не допитувалися в судовому засіданні. Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 27.06.2019 року по справі №560/751/17.

Виходячи із судової практики Європейського суду з прав людини (рішення від 25.04.2013 року у справі «Еркапіч проти Хорватії» з приводу дотримання національними судами під час розгляду справ п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 р., згідно якої «за відсутності суттєвих підстав для протилежного, поняття справедливого судового розгляду вимагає надавати більшого значення свідченням, наданими у суді, порівняно з протоколами допитів осіб на попередньому слідстві, оскільки останні являють собою, передусім, процес збору стороною обвинувачення інформації на підтримку своєї позиції».

Таким чином, безпосередні показання свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в суді мають більше значення (пріоритет) для встановлення винуватості, ніж письмові пояснення свідків, які до того ж виготовлені за допомогою комп`ютерної техніки, зміст яких дзеркально відтворює один одне слово в слово, в поясненнях замінені лише анкетні дані свідків, які заповнені поліцейським, а не власноруч свідками, а тому за вказаних обставин справи у суду є обгрунтовані сумніви щодо авторства пояснень зазначеним у них особам та їх достовірності.

Відеозапис правопорушення, на якому б було зафіксовано зупинку транспортного засобі і відмову водія пройти тест на стан сп`яніння та проходження медичного огляду, який у відповідності до ст.251 КУпАП, є одним з доказів у справі про адміністративне правопорушення, до матеріалів справи не долучався.

Крім того, згідно з ч.1 ст.266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В матеріалах справи взагалі відсутні конкретні дані про тимчасове затримання транспортного засобу і про відсторонення водія від керування транспортним засобом та які б свідчили про наявність у інспектора правових підстав вважати, що водій перебуває в стані сп`яніння та складання протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, хоча виконання вимог ст.266 КУпАП це не право інспектора, а обов`язок.

Таким чином, сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ОСОБА_1 будь-яких умисних дій, направлених на порушення п.2.5 ПДР України.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показання свідків, суд прийшов до висновку, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які належні, достовірні і допустимі докази, які б доводили факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, відповідно його відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не створює складу адміністративного

правопорушення,тому враховуючи те, що фактичні обставини не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративну справу відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП слід провадженням закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.130, п.1 ст.247, ст.ст. 251, 179, 283-285, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області С.О.Нікандрова