Провадження № 33/4808/376/19
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю особи, захисника Горина В.М., розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09.09.2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1

визнано винуватим та притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) рік.

Цією ж постановою стягнуто судовий збір, -

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі апелянт ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Апелянт стверджує, що він не керував транспортним засобом стані алкогольного сп`яніння, водієм був мій дідусь ОСОБА_2 .. Працівники поліції зробили такий висновок виключно за наявності в моїх руках ключів від автомобіля. Вважає, що суддя безпідставно не задовольнив клопотання його захисника про виклик в якості свідків працівників поліції, поверхово проведений судовий розгляд. Не досліджено належним чином наявні справі докази, зокрема протокол про адміністративне правопорушення, де зазначено, що я вживав алкоголь 16.06.2019 року о 01-46 хв. після спливу 8 годин від часу вчинення ДТП, що відбулась нібито за його участі. Проте, працівниками поліції не доведено коли саме він вжив алкогольні напої та не взяти до уваги його свідчення про те, що він не керував транспортним засобом. Доказів вживання ним алкоголю немає.

Постановою суду встановлено, що 16.06.2019 року о 01.46 год. в м. Івано-Франківську по вул. Петлюри, 18, водій ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом марки «БМВ» н.з. НОМЕР_1 , вживав алкоголь після дорожньо-транспортної пригоди з його участю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.10 (є) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.130 КУпАП.

В судове засідання апеляційного суду не з`явилась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про час та місце слухання справи повідомлений.

Захиснику ОСОБА_3 роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП. Зі слів захисника, ОСОБА_1 відомо про час та місце слухання справи, просить апеляційний перегляд проводити у відсутність ОСОБА_1 .

Враховуючи те, що ОСОБА_1 повідомлений про час та місце слухання справи, вважаю за можливим проводити судовий розгляд у його відсутність, що відповідає вимогам ст. 268 КУпАП.

Захисник заявив клопотання про допит в якості свідка ОСОБА_2 , яке було задоволено.

Під час апеляційного захисник підтримав доводи апеляційної скарги з мотивів, викладених у ній, просив постанову судді скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апелянта, доходжу висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, постанову судді без змін, виходячи з таких підстав.

Положеннями ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Основними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, є, крім інших, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 6 «Право на справедливий суд» Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Як вбачається із матеріалів справи, судом першої інстанції належним чином дотримано вказаних вимог закону, суддею з`ясовані обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи, зокрема в частині дотримання працівниками поліції вимог діючого законодавства під час проведення огляду.

Вбачається, що ОСОБА_1 пред`явлено обвинувачення за ч. 4 ст. 130 КУпАП, тобто за порушення ним п. 2.10 «є» ПДР України, зокрема, за те, що він, порушив обов`язок, відповідно якого, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

За вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

В судовому засідання апеляційного суду, свідок ОСОБА_2 пояснив, що він дійсно є дідусем ОСОБА_1 , та під час вчинення ДТП саме він перебував за кермом автомобіля.

Проте, до вказаних пояснень відношусь критично, оскільки в ОСОБА_2 не відібрано пояснення при складанні протоколу та не долучено до матеріалів адміністративного правопорушення, та останній є родичом ОСОБА_4 , а тому може бути зацікавленим в результаті розгляду.

Крім того, постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30.07.2019 року, ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП (а.п. 29), а саме за те, що він 16.06.2019 року о 01-46 год. по вул. Петлюри, 18 в м. Івано-Франківську, керуючи транспортним засобом «BMW 325 TDS NOVRING», д.н.з. НОМЕР_1 в порушення вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на огорожу, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Після чого, ОСОБА_1 , в порушення правил дорожнього руху, а саме п. 2.10 А ПДР, будучи причетним до ДТП, покинув місце дорожньо-транспортної пригоди, і такими своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за які передбачена ст.124 та ст.122-4 КУпАП, де останній визнав свою вину повністю (а.п. 29).

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується наявними в матеріалах провадження доказами, зокрема: 1) протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №294800 від 16.06.2019 року з якого вбачається, що ОСОБА_1 , 16.06.2019 року о 01-46 год. вживав алкоголь після вчинення ДТП зва його участю до проведення медичного огляду, з метою виявлення ознак алкогольного сп`яніння (а.п. 1), де також власноручно написано, що він вживав пиво після ДТП, що засвідчено його особистим підписом; 2) роздруківкою приладу Драгер, з результатом огляду 0,86 % проміле, що підписаний особою, яка проходила тестування, тобто ОСОБА_1 (а.п. 2); 3) актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де в графі «З результатами згоден» також міститься підпис ОСОБА_1 (а.п. 3); 4) поясненнями двох свідків, що були присутніми під час проведення огляду відносно ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та засвідчили результат з показником 0,86% (проміле) (а.п. 4).

Наведені вище докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, тому сумніви у їх достовірності, немає.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КпАП, складений уповноваженою особою, підписаний ОСОБА_1 , який не мав зауважень до його змісту.

До матеріалів провадження також долучений диск, на якому міститься відеозапис з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції, з яких вбачається порядок проведення огляду працівниками поліції щодо ОСОБА_1 (а.п. 5), з яких вбачається, що саме ця особа проходила огляд, в ході якого стверджував, що він не сидів за кермом під час вчинення ДТП, він не є водієм транспортного засобу.

Жодних заяв або клопотань, або інших пояснень ОСОБА_1 з приводу незаконних дій працівників поліції, матеріали провадження не містять, а тому посилання водія на те, що він не є водієм, розцінюю як спосіб захисту останнього.

Аналізуючи вказаний відеозапис та матеріали справи, доходжу висновку, що наданими суду матеріалами поза всяким розумним сумнівом доведено як факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом під час вчинення ДТП, залишення місця цієї ДТП та вживання ним алкоголю після ДТП до проходження медичного огляду.

Викладеними вище доказами у їх сукупності спростовуються пояснення апелянта, а також свідка, на яких він посилається, про те, що він не перебував за кермом в під час вчинення ДТП.

Таким чином, перевіривши всі наявні докази у справі, співставивши їх як з фактично дослідженими по справі обставин, та й зі змістом обставин, що ставляться у вину ОСОБА_1 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, вважаю доведеним факт вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП, оскільки останній будучі причетним до дорожньо-транспортної пригоди, вжив алкогольні напої до проведення медичного огляду.

Враховуючи наведене вище, вважаю, що своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.10 «є» ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП, а тому суддя суду першої інстанції повно та всебічно дослідив докази по справі, дав їм належну оцінку та обґрунтовано дійшов висновку про винуватість останнього.

Таким чином, судом першої інстанції правильно встановлено, що водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, після вчинення ДТП, вжив алкоголь до проведення його медичного огляду на стан сп`яніння.

Щодо доводів апелянта в частині того, що проведення огляду після вчинення ДТП відбувалось на місці зупинки транспортного засобу зі спливом майже 8 годин, а не в медичному закладі, як того вимагає закон, то вони не є слушними, оскільки водіям, які є учасниками ДТП, заборонено вживання будь-яких алкогольних напоїв до часу проведення уповноваженою особою медичного огляду.

Отже, заборона для водія вживати алкоголь в разі причетності його до дорожньо-транспортної пригоди, визначена часом прибуття працівників поліції на місце пригоди, оформленням ними відповідних матеріалів та, в разі необхідності, проведенням уповноваженою особою медичного огляду водія з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Посилання апелянта на те, що огляд був проведений поза межами строку, встановленого ч. 4 ст. 266 КУпАП, також є необґрунтованим.

За змістом протоколу та постанови, ОСОБА_1 вживав алкоголь після ДТП до проведення його медичного огляду на стан сп`яніння, та за ці дії притягнутий до адміністративної відповідальності.

Отже, огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 був проведений у межах встановленого законом (ч.4 ст.266 КУпАП) строку з моменту встановлення підстав для його здійснення та з`явлення особи.

Оскільки закон уповноважує працівників поліції проводити огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, то останні діяли відповідно до приписів Інструкції та вимог ч. 4 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд першої інстанції дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, врахувавши характер вчиненого правопорушення та особу порушника.

Істотних порушень закону, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

З урахуванням викладеного, доходжу висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанову судді належить залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 245, 251, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09.09.2019 року відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло