Справа № 462/5891/18 Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю.Л.
Провадження № 33/811/325/18 Доповідач: Ревер В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2019 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ревера В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу на постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 22 жовтня 2018 року,

встановив:

цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 352,40 гривень судового збору.

Згідно постанови судді, 13.09.2018 року, близько 18:00 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Фольксваген», номерний знак НОМЕР_1 , на вул.Любінській, 104 у м.Львові з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, чим порушив вимогу п.2.5 Правил дорожнього руху України.

На дану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасуватитаку, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Не погоджується із зазначеною постановою у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права.

Звертає увагу, що від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння він не відмовлявся. Також у протоколі він не зазначав, що відмовляється від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я.

Посилання судді на зазначену у протоколі фразу «не було часу» не свідчить про відмову від проходження саме цього огляду і в такому порядку. Крім того перед судовим засіданням, яке відбувалось 22 жовтня 2018 року, ним було надано секретарю судового засідання копію листа з КЗ ЛОР «Львівського обласного медичного центру превенції та терапії узалежнень» №436 від 17.09.2018 року з додатком на одному аркуші (результати лабораторних досліджень), в якому було зазначено, що провівши огляд та лабораторне дослідження сечі ОСОБА_1 , наркотичні речовини були відсутні та було зроблено висновок про те, що наркотичної патології в нього не виявлено, а також копії довідки №1886 від 14.09.2018 року з КЗ ЛОР «Львівського обласного медичного центру превенції та терапії узалежнень» про те, що він в них на диспансерному обліку не перебуває та довідки з Національної поліції №4-29/41/12/01-2018 від 19.09.2018 року про те, що за період з 2015 року по 12.09.2018 року він до відповідальності за ст.130 КУпАП не притягався.

Однак суд дані документи до матеріалів справи не долучив, а в постанові навпаки зазначив що йому «було відомо про можливість проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на стан наркотичного сп`яніння протягом декількох діб, після вчинення ним правопорушення, однак станом на 22.10.2018 року, такий не пройдений», що явно не відповідає дійсності.

Крім того, суддя не звернув увагу на те, що у протоколі не сформульовано, де саме він має пройти огляд на вимогу поліцейського.

Суть порушення сформульована наступним чином: «керував ТЗ з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: сильно звужені зіниці, що не реагують на світло, тремор пальців верхніх кінцівок, не природна блідість обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння водій відмовився у медичному закладі у присутності двох свідків у встановленому законом порядку».

У зв`язку з цим звинувачення для нього є незрозумілими, адже воно складається, з двох частин, зокрема: керував з ознаками наркотичного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Зазначає, що відповідальності за керування автомобілем з ознаками сп`яніння законодавством не встановлено.

Крім того, оскільки в протоколі не сформульовано, в якому саме закладі охорони здоров`я він мав проходити огляд то написав, що на протязі трьох днів пройде огляд самостійно. Таким чином, твердження судді про однозначну його відмову від проходження мною огляду не узгоджується з матеріалами справи.

У матеріалах справи відсутнє направлення його на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я. Таким чином, він був позбавлений можливості у встановленому законом порядку пройти відповідний огляд.

Його не відстороняли від керування, що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП.

Матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення його від керування та передачі керування іншій уповноваженій особі, що викликають сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів.

Суд розглянув справу поверхово і формально, не допитавши свідків в судовому засіданні. Вважає, що письмові пояснення осіб не можуть братися до уваги, якщо вони не надали показання в судовому засіданні під присягою.

В судові засідання протягом тривалого часу апелянт та його захисник не з`являлися, подаючи клопотання про перенесення розгляду справи. З часу вчинення правопорушення пройшов один рік. Апеляційний суд вважає за необхідне розглядати справу у їх відсутності, виходячи з наявних в справі доказів.

Вивчивши матеріали справи №462/5891/18 та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при розгляді даної справи дотримався зазначених вимог закону повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.

Висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №223355 від 13.09.2018року (а.с.1), підписаним ОСОБА_1 , в якому останній зазначив «не було часу. Протягом пару днів пройду самостійно»; відеозаписом події (а.с.2), а також поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.3,4), які засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Протокол про адміністративне правопорушення серії БД №223355 від 13.09.2018 року, на думку апеляційного суду, складений з дотриманням вимог ст.256 КУпАП. Доводи ж апеляційної скарги про його невідповідність вимогам законодавства не приймаються до уваги.

Не встановлено і факту допущення судом першої інстанції істотних порушень законодавства, які б тягнули за собою скасування постанови.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, відтак доводи апеляційної скарги про недопустимість взятих до уваги судом доказів та їх неналежність є безпідставними.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки такий відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на стан наркотичного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння він не відмовлявся, а посилання судді на зазначену у протоколі фразу «не було часу» не свідчить про відмову від проходження саме цього огляду і в такому порядку, не відповідають дійсності, оскільки як вбачається із відеозапису із нагрудної камери працівника поліції (о 00 год.54 хв. ), ОСОБА_1 при свідках ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтвердив, що їхати у медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння на вул.Навроцького, відмовляється. Після цього працівниками поліції було відібрано пояснення у свідків та складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, який ОСОБА_1 підписав.

Медичні довідки про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, які долучені ОСОБА_1 до матеріалів справи, судом до уваги не беруться, оскільки сам факт відмови від походження огляду тягне за собою відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому не має значення чи перебував водій у стані, в даному випадку, наркотичного сп`яніння.

Підстав для скасування постанови суду, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, з дотриманням вимог ст.33 КУпАП, за змістом якої при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, не враховуються та є безальтернативним.

Обставин, які б виключали провадження в справі відповідно до положень ст.247 КУпАП, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 22 жовтня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду В.В.Ревер