П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.09.2019 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Придачук О.А., з участю представника Закарпатської митниці ДФС Зубенка І.І., розглянувши матеріали адміністративної справи про порушення митних правил, які надійшли з Закарпатської митниці ДФС, відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , працюючого директором ТОВ «ВЕСТНАНТ», паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 06.11.2007 року Франківським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області, ідентифікаційний код НОМЕР_2 за ст. 472 МК України,-

В С Т А Н О В И В:

17.08.2019 року о 11 год. 08 хв.в зону митного контролю на ділянку В`їзд митного посту «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС прибув вантажний автомобіль марки «IVEKO», р.н.з. України НОМЕР_3 під керуванням громадянина України ОСОБА_2 , що працює водієм в ПП «Кайнц С.Й.»..

Згідно поданих до митного контролю водієм товаросупровідних документів, а саме: супровідного листа митних органів Словаччини від 17.08.19 №19TSV1830854, CMR № 16082019/2 від 16.08.19, та інвойсів від 06.08.19 № ZSST0608/1 і від 07.08.19 № ZSST0608/2, через митний кордон України переміщується збірний товар в кількості 125 вантажних місць (коробок), загальною вагою 3024,5 кг, загальною вартістю 13139,46 доларів США.

Відправником товару є іноземне підприємство «ZHUSHAN SHUN TONG TRAIDING CO.,LTD» (ROOM 401, BLDG.1, NO.12 ZONGHEN AVENUE, CHENGGUAN TOWN, ZHUSHAN COUNTY, SHIYAN, HUBEI, Китай), а покупцем та одержувачем ТОВ "ВЕСТНАНТ" (79018, Львівська обл., м. Львів, Франківський р-н, вул. Героїв УПА, 72).

Вантажний автомобіль надійшов із пломбою угорського відправника «TRANS-GATE KFT» з контрольним знаком 000051, без видимих слідів пошкодження.

17.08.2019 року о 12 год 36 хв. в зоні митного контролю митного посту «Ужгород» декларантом ТОВ «ВЕСТНАНТ» ОСОБА_1 , який працює директором вказаного підприємства, до митного контролю та оформлення Закарпатській митниці ДФС шляхом електронного декларування була подана митна декларація ІМ40 АА від 17.08.19 № UA305100/2019/006001 та вищезазначені товаросупровідні документи на товар.

В ході здійснення митного контролю був проведений повний митний огляд товару та транспортного засобу з метою ідентифікації заявленого товару та його відповідності відомостям зазначених в МД ІМ40 АА № UA305100/2019/006001 від 17.08.19 та товаросупровідних документах.

В результаті митного огляду, за участю експерта оцінювача, який був залучений до митного контролю на підставі ст.327 МК України, виявлена часткова невідповідність заявленого в товароуспровідних документах та в митній декларації № UA305100/2019/006001 від 17.08.19 товару, а саме:

-Заявлено товар «Бездротовий зарядний пристрій для акумуляторів, 2 в 1, білий» в кількості 150 шт, фактично наявні 55 шт., тобто на 95 шт. менше;

-Заявлено товар «фурнітура для сантехнічних перегородок з металу» в кількості 300 шт., фактично наявно 270 шт., тобто на 30 шт. менше;

-Заявлено товар «Чохол для ігрової консолі джойстика, захисний, чорний» в кількості 100 шт., фактично наявно 250 шт. (з яких 50 шт. чорного та 200 шт. різних кольорів), тобто на 150 шт. більше;

-Заявлено товар «Прожектори Gobo, різної потужності (змінного струму 110-220В, 50-60Гц, 10-12-30 W)» в кількості 12 шт., фактично вказаний товар відсутній;

-Заявлено товар «Реле для пральних машин, DXT 6S 270, DC 220V, 6A» в кількості 1000 шт., фактично наявно 2000 шт. тобто на 1000 шт. більше;

-Заявлено товар «Взуття зі штучної шкіри (Gnomik, Superme)», в асортиментах

кольори та розміри в кількості 396 пар, фактично неявно 384 пар., тобто на 12 пар менше. Менше;

-Заявлено «Відеокамера ELVA (5V, 1A)», для автомобіля в кількості 500 шт., фактично наявно 1000 шт. тобто на 500 шт. більше;

Окрім того виявлений незаявлений в товароуспровідних документах та в митній декларації № UA305100/2019/006001 від 17.08.19 товар а саме:

-«Бездротовий зарядний пристрій для акумуляторів смартфонів та планшетів, з маркуванням «Wireless Fast Charger», чорного та золотистого кольорів, корпус якого виготовлений зі сплаву алюмінію та акрилу, розмірами 100х100х5 мм, з дистанцією сенсорного заряджання 8 мм., із захистом від «стрибків струму», перегрівання та короткого замикання та ін.» в кількості 30 шт.;

-«Бездротовий зарядний пристрій для акумуляторів смартфонів та планшетів, з маркуванням «Smart-induction Wireless Charging model V7», для автомобіля, із захистом від «стрибків струму», перегрівання та короткого замикання та ін., країна виготовлення Китай» в кількості 25 шт.;

-«Картонна коробка для упакування захисного скла для смартфонів з маркуванням «Premium Tempered Glass», країна виготовлення Китай» в кількості 500 шт.;

-«Картонна коробка для упакування захисного скла для смартфонів, білого кольору та без маркування, розмірами 180*100 мм» в кількості 9800 шт.;

-«Прожектор з маркуванням «Logo Projector»» в кількості -1 шт.;

-«Голографічний (3D) вентилятор з маркуванням «Hologram Led Fan Z1», вагою (нето) 0,7 кг., розміри пристрою 420х130х110 мм. та ін.» в кількості 3 шт.;

-«Світлодіодний прожектор з маркуванням «LED», параметрами: напруга 110-240, частота 50-60 Гц. та ін.» в кількості -8 шт.

Інший товар відповідає відомостям заявленим в митній декларації та товаросупровідних документах.

Згідно п.8 ст.4 МК України, декларант особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.

У відповідності до п.43 ст.4 МК України посадові особи підприємств керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

У відповідності до ст. 266 МК України «Обов`язки, права та відповідальність декларанта та уповноваженої ним особи:

ч. 1. Декларант зобов`язаний:

1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом;

ч. 2. Перед подачею митної декларації декларант має право з дозволу митного органу здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів.

Однак, декларант ТОВ "ВЕСТНАНТ" Мазурик ОСОБА_3 Андрійович не скористався правом з дозволу митного органу здійснити фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності відомостям, зазначених у товаросупровідних документах та уникнення помилок і подання неточних відомостей про товар у митній декларації.

19.08.19 в Закарпатську митницю ДФС надійшов лист директора ТОВ «Вестнант» ОСОБА_1 від 19.08.19 № 01/1908-19 щодо складання протоколу про порушення митних правил без його присутності.

Таким чином, декларантом ТОВ "ВЕСТНАНТ" ОСОБА_1 , який також являється директором вказаного підприємства, у службові обов`язки якого входить виконання вимог встановлених МК України та іншими нормативно правовими актами України з питань митної справи, не заявлено за встановленою формою точних та достовірних відомостей щодо найменування, кількості та вартості товару, що підлягає обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

У судове засідання гр. ОСОБА_1 не з`явився. До суду надійшов лист №02/1209-19 від 12.09.2019. підписаний директором ТОВ "ВЕСТНАНТ" Мазурик І.А. щодо розгляду справи в найкоротший термін без його особистої участі у зв`язку з сімейними обставинами. У вказаному листі також зазначено, що в Закарпатську митницю ДФС було подано ВМД № UA305100/2019/006001 від 17.08.2019 в якій задекларовано вантаж згідно товаро-транспортних документів відправника.

Представник Закарпатської митниці ДФС у судовому засіданні підтримав протокол про порушення митних правил у повному обсязі та просив притягнути гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.472 МК України з накладенням на нього адміністративного стягнення, передбаченого санкцією вказаної статті.

Відповідно до ст. 9 КУпАП- адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.1ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно положеньст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП), а вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст.11 КУпАП).

Так, за змістом ст.ст.458, 487 МК України, ст.ст.9-11КУпАП підставою для визнання особи винною в порушенні митних правил, як різновиду адміністративного правопорушення, є встановлення у вчиненому нею діянні всіх ознак складу такого правопорушення, в тому числі ознак суб`єктивної та об`єктивної сторони складу правопорушення.

Статтею 472 МК України передбачено відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

За положеннями ст.495МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у їх вчиненні, які встановлюються протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до них, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, свідків, висновком експерта та іншими документами.

Відповідно до положень ст.ст.252, 254, 255, 256 КУпАП, ст.494 МК України, протокол про адміністративне правопорушення (протокол про порушення митних правил) - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП (МК України), є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення (про порушення митних правил). У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до відповідальності; місце, час вчинення і суть правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

З наведеного слідує, що протокол про порушення митних правил, разом з долученими до нього матеріалами, є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного правопорушення.

Основним безпосереднім об`єктом є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

У протоколі про порушення митних правил № 3873/30500/19 від 21.08.2019 року об`єктивна сторона правопорушення зазначена, як незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей щодо найменування, кількості та вартості товару, що підлягає обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

При цьому, обов`язок декларування товарів і транспортних засобів передбачає вимогу заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари і транспортні засоби, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення (ст. 81 МК України). В п. 5ст. 1 МК України вказано, що особою, яка здійснює зазначені дії є декларант.

Відповідно до стандартних правил 3.6 та 3.8 Додатка II до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, вчиненого 26 червня 1999 в м. Брюсселі, до якого Україна приєдналася згідно із Законом України від 5 жовтня 2006 № 227- V(далі - Протокол), національне законодавство визначає умови, за яких особа може виступати як декларант.

Декларантом може бути тільки особа, яка має чітко визначені повноваження щодо товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон та підлягають декларуванню, а також відповідно до зазначених повноважень реалізовує право на декларування.

Декларант несе відповідальність перед митною службою за достовірність даних, представлених ним у декларації (п. 3.8 Протоколу,ст. 88 МК України).

Так, ч. 1 ст. 87 МК України визначено, що декларантами можуть бути підприємства або громадяни, яким належать товари і транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України, або уповноважені ними митні брокери (посередники).

Слід мати на увазі, що декларування товарів і транспортних засобів, власником яких є підприємство, можливе працівником даного підприємства, який має відповідні повноваження. Таким працівником може бути особа, яка, відповідно до установчих документів, є розпорядником фінансових та матеріальних цінностей, або особа, зарахована до штату даного підприємства, якій розпорядником коштів у встановленому законодавством порядку надані повноваження щодо декларування товарів і транспортних засобів, що належать вказаному підприємству (шляхом видання відповідного наказу та видачі доручення).

З досліджених матеріалів адміністративної справи слідує, що 17.08.2019 року в ході здійснення митного контролю був виявлений незаявлений в товароуспровідних документах та в митній декларації UA305100/2019/006001 від 17.08.2019 товар, а саме: «Бездротовий зарядний пристрій для акумуляторів смартфонів та планшетів, з маркуванням «Wireless Fast Charger», чорного та золотистого кольорів, корпус якого виготовлений зі сплаву алюмінію та акрилу, розмірами 100х100х5 мм, з дистанцією сенсорного заряджання 8 мм., із захистом від «стрибків струму», перегрівання та короткого замикання та ін.» в кількості 30 шт.; «Бездротовий зарядний пристрій для акумуляторів смартфонів та планшетів, з маркуванням «Smart-induction Wireless Charging model V7», для автомобіля, із захистом від «стрибків струму», перегрівання та короткого замикання та ін., країна виготовлення Китай» в кількості 25 шт.; «Картонна коробка для упакування захисного скла для смартфонів з маркуванням «Premium Tempered Glass», країна виготовлення Китай» в кількості 500 шт.; «Картонна коробка для упакування захисного скла для смартфонів, білого кольору та без маркування, розмірами 180*100 мм» в кількості 9800 шт.

Декларування переміщуваного товару було здійснено керівником та декларантом уповноваженим на роботу з митницею ТОВ "ВЕСТНАНТ" Мазурик І.А.

Пунктом 43статті 4 МК України визначено, що посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

У відповідності до п.1 ч.1ст.266 МК Українидекларант зобов`язаний зокрема здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом.

Перед подачею митної декларації декларант має право з дозволу органу доходів і зборів здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів (ч.2ст.266 цього Кодексу).

Згідно частини 4 даної статті у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Частиною 2ст. 266 МК України передбачає право декларанта перед подачею митної декларації з дозволу митного органу здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідностіопису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів.

З матеріалів справи вбачається, що гр. ОСОБА_1 таким правом щодо проведення фізичного огляду товару та визначення правильності кількості товару не скористався. Розбіжності у характеристиках фактично наявного товару та заявленого декларантом до митного оформлення були встановлені лише за результатом митного контролю посадовою особою ДФС.

Наведене свідчить, що гр. ОСОБА_1 як декларант, достатніх заходів для перевірки відображених у документах відомостей про товар з його наявною кількістю не здійснив, не заявив дійсних точних відомостей про кількісні характеристики поставленого товару при подачі документів для митного оформлення.

Відповідно до положень ст. 266 Митного кодексу України, декларант виконує всі обов`язки і несе передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі. Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Вказані в сукупності зібрані матеріали свідчать про наявність в діях гр. ОСОБА_1 , ознак складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, тобто недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України. Дії гр. ОСОБА_1 , ст. 472 МК України кваліфіковані правильно.

Вина гр. ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення підтверджується протоколом про ПМП №3873/30500/19 від 21.08.2019р. декларацією UA305100/2019/006001 від 17.08.2019, актом огляду транспортного засобу від 21.08.2019 р., експертним висновком №581-08-19 від 21.08.2019р.

Разом з тим, судом встановлено, крім незаявленого товару, а саме: «Бездротовий зарядний пристрій для акумуляторів смартфонів та планшетів, з маркуванням «Wireless Fast Charger», чорного та золотистого кольорів, корпус якого виготовлений зі сплаву алюмінію та акрилу, розмірами 100х100х5 мм, з дистанцією сенсорного заряджання 8 мм., із захистом від «стрибків струму», перегрівання та короткого замикання та ін.» в кількості 30 шт.; «Бездротовий зарядний пристрій для акумуляторів смартфонів та планшетів, з маркуванням «Smart-induction Wireless Charging model V7», для автомобіля, із захистом від «стрибків струму», перегрівання та короткого замикання та ін., країна виготовлення Китай» в кількості 25 шт.; «Картонна коробка для упакування захисного скла для смартфонів з маркуванням «Premium Tempered Glass», країна виготовлення Китай» в кількості 500 шт.; «Картонна коробка для упакування захисного скла для смартфонів, білого кольору та без маркування, розмірами 180*100 мм» в кількості 9800 шт., митницею виявлено часткову невідповідність заявленого товару в митній декларації №UA305100/2019/006001 від 17.08.2019р. щодо найменування та кількості. При чому, розбіжність кількості товару встановлена як у більшу так і в меншу сторону.

Вказаний факт на думку суду свідчить про те, що постачальником товару у митних документах та відправником при відправленні такого товару, було припущено помилку щодо кількості та найменування товару поставленого товару, а гр. ОСОБА_1 , як декларант поклався на зміст цих документів, особисто не здійснив відповідну перевірку щодо співвідношення кількості фактично постановленого товару, та відображеного у митних документах. Вказане підтверджується також листом директора ТОВ "ВЕСТНАНТ" Мазурик І.А. №02/1209-19 від 12.09.2019.

Статтеюст.489 МК України визначено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно дост.487МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, щодо вилученого іншого згідно протоколу товару, суд вважає зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст.248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює,та документів, необхідних для митного оформлення а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до вимог ст.256 МКУкраїни відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

В частині 1 статті 257 МК України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Згідно ч.8 ст.264 МК України митна декларація, з моменту її прийняття органом доходів і зборів, є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації, лише з моменту прийняття митним органом митної декларації.

Суб`єктом правопорушення, визначеного ст. 472 МК України є декларант.

Відповідно до ч.1 ст.460 МК України, допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньо-економічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Ця норма фактично дублюється в ст.268 МК України, яка встановлює, що допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, не тягне за собою застосування санкцій, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами України, крім випадків, коли особа систематично (більше двох разів протягом місяця) допускає у митній декларації помилки, зазначені в частині першій цієї статті (крім орфографічних помилок). У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, посадові особи митних органів надають декларантам або уповноваженим ним особам можливість виправити помилки, допущені в митній декларації.

Таким чином, вищезазначене правило ст.ст. 268, 460 МК України передбачає звільнення від адміністративної відповідальності при виконанні трьох умов:

1. Недостовірні дані зазначено в декларації внаслідок помилки (а не умисних дій);

2. Така помилка не призвела до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру чи до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання ЗЕД;

3. Такі помилки не допускаються систематично (тобто більше ніж два рази протягом місяця).

Поняття помилки ані в Митному кодексі, ані в іншому законодавстві не визначено. Відсутня й офіційна позиція державних органів стосовно того, що має розглядатися як помилка в контексті митного оформлення. Відповідно до загально визначеного розуміння поняття помилки та словникового тлумачення, в контексті до подібної ситуації, зазначене поняття слід визначити як арифметичні і орфографічні помилки, а також хибні уявлення про когось або щось. Зазначені правові норми встановлюють звільнення у випадку помилки, що виключає умисел. Тобто може йтися про вину в формі необережності.

Згідно зі ст.11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити. Таким чином, умовою визнання діяння особи з необережністю є можливість настання шкідливих наслідків. Виходячи з системного тлумачення зазначених норм, мова йде про звільнення від відповідальності саме у тих випадках, коли помилка потенційно могла призвести до заниження сум, які мають сплачуватися до бюджету, але таке заниження було попереджено діями митних органів. Тобто в такому випадку помилка ще не призвела до фактичного зменшення розміру митних платежів, що сплачуються до бюджету, і існує цілком реальна можливість це виправити, це й не суперечить вимогам ч.1 ст.278 Митного кодексу України та п. 187.8 ст.187 Податкового кодексу України.

Згідно ч.4 ст.3 МК України, у разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків підприємств і громадян, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян.

Даних про систематичність зазначених дій з боку гр. ОСОБА_1 , а також про відмову у митному оформленні вищезазначених товарів матеріали справи не містять.

У ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципам міжнародного права.

Крім того, принцип верховенства права - одна з підвалин демократичного суспільства, яка закріплена в усіх статтях Конвенції.

Питання чи було досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогам захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу пропорційності. Суд повинен проаналізувати чи дотримали органи влади розумний баланс між заходами вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном, тобто чи не стануть вжиті заходи особистим і надмірним тягарем для правопорушника.

При розгляді даної справи про адміністративне право порушення суддя також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004усправі№ 1-33/2004.

При вирішенні питання про призначення стягнення за вчинене порушення суд також враховує положення статті 1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, у відповідності до яких «Кожна фізична або юридична особа мас право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

В контексті забезпечення дотримання принципів Конституції та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, задля утвердження верховенства права та європейських підходів до розуміння прав людини, 23 лютого 2006 року Верховною Радою України було прийнято Закон України №3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Основними цілями даного Закону є застосування практики Європейського суду з прав людини з метою забезпечення виконання рішення Європейського суду з прав людини у справах проти України та впровадження в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини.

Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Так, приймаючи рішення по справі, суд враховує правові позиції висловлені ЄСПЛ у справі «Бакланов проти Росії» (09.06.2005 року) та у справі «Фрізен проти Росії» (24.03.2005 року), а саме те, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Крім того, суд приймає до уваги правові позиції висловлені у справі «Ісмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16.10.2008 року), згідно яких для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити надмірний тягар для особи.

У відповідності до вимог ч.3 ст.528 МК України вилучений згідно протоколу про ПМП №3873/30500/19 від 21 серпня 2019 року товар, що не є безпосереднім предметом порушення митних правил, а саме: Чохол для ігрової консолі джойстика, захисний, різного кольору в кількості 150 шт., Реле для пральних машин з маркуванням «DXT 6S 270», напруга 220 В, сила струму 6 6 A, в кількості 1000 шт., Дзеркало заднього виду з вбудованим відеореєстратором з маркуванням «ELVA playme», з технічними параметрами: розмір дисплею 4,3 дюйма, кут огляду 140 градусів та ін., в кількості 500 шт., Прожектор з маркуванням «Logo Projector» в кількості 1 шт., Голографічний (3D) вентилятор з маркуванням «Hologram Led Fan Z1», вагою (нето) 0,7 кг., розміри продукту 420х130х110 мм. та ін. в кількості 3 шт., Світлодіодний прожектор з маркуванням «LED», з параметрами: напруга 110-240, частота 50-60 Гц. та ін., в кількості 8 шт., слід повернути власнику або його представнику для належного митного оформлення та сплати митних платежів або з метою його вивезення за межі митної території України.

Відповідно дост.33КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Обтяжуючих відповідальність особи обставин судом не встановлено. За правиламист.23КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи конкретні обставини справи в їх сукупності, вважаю, що відносно громадянина України гр. ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості безпосередніх предметів порушення митних правил, а саме: «Бездротовий зарядний пристрій для акумуляторів смартфонів та планшетів, з маркуванням «Wireless Fast Charger», чорного та золотистого кольорів, корпус якого виготовлений зі сплаву алюмінію та акрилу, розмірами 100х100х5 мм, з дистанцією сенсорного заряджання 8 мм., із захистом від «стрибків струму», перегрівання та короткого замикання та ін.» в кількості 30 шт.; «Бездротовий зарядний пристрій для акумуляторів смартфонів та планшетів, з маркуванням «Smart-induction Wireless Charging model V7», для автомобіля, із захистом від «стрибків струму», перегрівання та короткого замикання та ін., країна виготовлення Китай» в кількості 25 шт.; «Картонна коробка для упакування захисного скла для смартфонів з маркуванням «Premium Tempered Glass», країна виготовлення Китай» в кількості 500 шт.; «Картонна коробка для упакування захисного скла для смартфонів, білого кольору та без маркування, розмірами 180*100 мм» в кількості 9800 шт., загальною вартістю 11 634,60 гр. з конфіскацією зазначених товарів, тобто передбачене санкцією ст.472 МК України. Інші товари вилучені протоколом про порушення митних правил №3873/30500/19 від 21.08.2019, підлягають поверненню власнику або його представнику за довіреністю з метою продовження митного оформлення.

Згідно положень ч.5ст.283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п.5 ч.2ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-VI(з наступними змінами та доповненнями) у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Таким чином, правопорушнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, ст.472 МК України, ч. 5 ст. 4 Закон України «Про судовий збір» суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.472 МК Українита накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 11 634,60 (одинадцять тисяч шістсот тридцять чотири гривні 60 коп.) грн. з конфіскацією цих товарів, а саме: «Бездротовий зарядний пристрій для акумуляторів смартфонів та планшетів, з маркуванням «Wireless Fast Charger», чорного та золотистого кольорів, корпус якого виготовлений зі сплаву алюмінію та акрилу, розмірами 100х100х5 мм, з дистанцією сенсорного заряджання 8 мм., із захистом від «стрибків струму», перегрівання та короткого замикання та ін.» в кількості 30 шт.; «Бездротовий зарядний пристрій для акумуляторів смартфонів та планшетів, з маркуванням «Smart-induction Wireless Charging model V7», для автомобіля, із захистом від «стрибків струму», перегрівання та короткого замикання та ін., країна виготовлення Китай» в кількості 25 шт.; «Картонна коробка для упакування захисного скла для смартфонів з маркуванням «Premium Tempered Glass», країна виготовлення Китай» в кількості 500 шт.; «Картонна коробка для упакування захисного скла для смартфонів, білого кольору та без маркування, розмірами 180*100 мм» в кількості 9800 шт.

Вилучені відповідно до протоколу про порушення митних правил №3873/30500/19 від 21 серпня 2019 року товари, що не є безпосередніми предметами порушення митних правил та не підлягають конфіскації, а саме: Чохол для ігрової консолі джойстика, захисний, різного кольору в кількості 150 шт., Реле для пральних машин з маркуванням «DXT 6S 270», напруга 220 В, сила струму 6 6 A, в кількості 1000 шт., Дзеркало заднього виду з вбудованим відеореєстратором з маркуванням «ELVA playme», з технічними параметрами: розмір дисплею 4,3 дюйма, кут огляду 140 градусів та ін., в кількості 500 шт., Прожектор з маркуванням «Logo Projector» в кількості 1 шт., Голографічний (3D) вентилятор з маркуванням «Hologram Led Fan Z1», вагою (нето) 0,7 кг., розміри продукту 420х130х110 мм. та ін. в кількості 3 шт., Світлодіодний прожектор з маркуванням «LED», з параметрами: напруга 110-240, частота 50-60 Гц. та ін., в кількості 8 шт., слід повернути власнику - ТОВ "ВЕСТНАНТ" або їх представнику за довіреністю для проведення належного митного оформлення.

Стягнути з громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до суду апеляційної інстанції через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк звернення постанови до виконання три місяці з дня її винесення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Придачук О.А.