Справа №167/1248/19
Провадження №3/167/478/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2019 року Рожищенський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Сіліча І.І.

секретаря судових засідань - Матвійчук Л.О.

з участю прокурора - Мороза Д.В.

особи відносно якої складено протоколи - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Рожище матеріали притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рожище Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, (в період з 15.05.2007 року по 25.05.2018 року перебував на посаді пожежника рятувальника 3-ї державної пожежно-рятувальної частини Управління ДСНС України у Волинській області (сержант служби цивільного захисту)), -

- за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

З Управління захисту економіки у Волинській області до Рожищенського районного суду Волинської області надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 , займаючи посаду пожежника рятувальника 3-ї державної пожежно-рятувальної частини Управління ДСНС України у Волинській області, якому присвоєно спеціальне звання сержант служби цивільного захисту, будучи відповідно до підпункту «д» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» особою, на яку поширюється дія цього Закону, в порушення вимог ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування «після звільнення».

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення визнав, суду пояснив, що він дійсно подав декларацію після звільнення з державної служби із запізненням, однак причиною несвоєчасної подачі було відновлення ЕЦП, технічними та логічними помилками, які виникали під час входу до особистого кабінету декларацій. Крім того, просить провадження у справі закрити за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Прокурор вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 172-6 КУпАП. Однак враховуючи, що ОСОБА_1 визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, позитивно характеризується по місцю проживання, тому не заперечує щодо звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП за малозначністю вчиненого правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та прокурора, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в положеннях ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Суть корупційного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП, полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами, а саме:

-протоколом №192 від 14 серпня 2019 року про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, складеним старшим оперуповноваженим УЗЕ у Волинській області капітаном поліції Солоненком С.П. відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП; наказом №29 о/с від 15.05.2007 року, згідно якого ОСОБА_1 було зараховано на службу в підрозділи ГУ МНС України в Волинській області з трьохмісячним випробувальним терміном на посаду пожежного 3-ї підпорядкованої пожежної частини м.Рожище; посадовою інструкцією пожежного-рятувальника 3 державної пожежно-рятувальної частини Управління ДСНС України у Волинській області; пам`яткою-попередженням при звільненні із служби цивільного захисту (роботи) ДСНС України, з якою сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 було ознайомлено під особисту розписку 23.05.2019 року; положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою КМУ № 593 від 11.07.2013 року; наказом (по особовому складу) №102 від 24.05.2018 року про кадрові питання, яким сержанту служби цивільного захисту ОСОБА_1 виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні; витягом із офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції), з якого вбачається, що декларація (після звільнення) ОСОБА_1 опублікована у вказаному Реєстрі 05.07.2019 року.

Згідно примітки до ст.172-6 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функції держави або місцевого самоврядування «після звільнення».

Відповідно до ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функції держави або місцевого самоврядування «після звільнення».

За змістом частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" декларуванню за цим Законом підлягають особи, зазначені у пункті 1 частини першої статті 3 цього Закону.

Зокрема, п.п «д» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції" передбачає, що суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, податкової міліції, особи начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту, Державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був прийнятий на службу сержантом служби цивільного захисту та призначений на посаду пожежника рятувальника 3-ї державної пожежно-рятувальної частини Управління ДСНС України у Волинській області, тобто відповідно до п.п. «д» п. 1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», є суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, а отже і за ст. 172-6 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_1 , як особа, на яку поширюється дія п.п. «д» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», зобов`язаний був в строк до 00.00 01.04.2019 року подати на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції електронну декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функції держави або місцевого самоврядування «після звільнення».

Однак, як свідчить наданий НАЗК витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» декларація особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функції держави або місцевого самоврядування «після звільнення», подана ОСОБА_1 до Національної агенції лише 05.07.2019 року.

Як встановлено в судовому засіданні з матеріалів справи та з пояснень самого ОСОБА_1 , поважних причин для неподання декларації у визначений законом строк, у нього не було.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 відповідно до п.п. «д» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст.172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в строк до 00.00 годин 01.04.2019 року без поважних причин не подав електронну декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функції держави або місцевого самоврядування «після звільнення».

Обираючи стягнення за адміністративне правопорушення, суд враховує особу правопорушника, який позитивно характеризується по місцю проживання, вперше притягується до адміністративної відповідальності, свою винуватість визнав повністю, наміру приховувати свій майновий стан не мав, відсутні обставин, що обтяжують відповідальність, і вважає за можливе звільнити порушника від адміністративної відповідальності в зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення на підставі ст.22 КУпАП, обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст.22, 172-6 ч.2, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

На підставі ст.22 КУпАП ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності звільнити за малозначністю вчиненого правопорушення.

Оголосити ОСОБА_1 усне зауваження.

Справу закрити.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Рожищенський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

СУДДЯ: І.І.Сіліч