ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/905/19 Справа № 201/6856/19 Суддя у 1-й інстанції - Гончаренко В. М. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2019 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2019 року, якою провадження у справі щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

закрито, у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2019 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, справу щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП на підставі п.7 ст. 247 КУпАП провадженням закрито, у зв`язку зі збігом строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 20 березня 2019 року о 10 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем "БМВ", д/н НОМЕР_1 , під час виїзду на дорогу з житлової зони в районі будинку №5 по вул. Фурманова в м. Дніпрі, не надав переваги у русі, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем "Шкода", д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався по проїзній частині. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.10.2 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати, справу закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначив, що про час та дату розгляду справи він не повідомлявся і справу розглянуто за його відсутності, чим порушеного право на захист. Окрім того, вважає, що суд неправомірно закрив справу з одночасним встановленням його вини. Також звертає увагу, що протокол складено через 2,5 місяці, а не протягом 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, чим порушено вимоги ч.2 ст. 254 КУпАП, при цьому, місце ДТП він не покидав та надав свої пояснення працівникам поліції. Разом з цим, матеріали справи не містять доказів про вручення йому листів та викликів до поліції. До того ж, вказує, що він протокол не підписував та копію його не отримав. Звертає увагу й на те, що в протоколі містяться неправдиві відомості, так як місце ДТП визначено як "Фурманова б.7", а в інших матеріалах справи міститься інше місце ДТП "Фурманова б.5". Вважає, що матеріали справи містять неправдиві відомості щодо обставин ДТП, тому його вина є недоведеною.

У судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, однак подав суду заяву про слухання справи у його відсутність.

Перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

На переконання суду апеляційної інстанції, ці вимоги судом першої інстанції були дотримані в повному обсязі.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 166742 від 03 червня 2019 року, схемою ДТП, поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , фототаблицею місця ДТП.

В сукупності зазначені докази підтверджують факт порушення водієм "БМВ", д/н НОМЕР_1 ОСОБА_1 п. 10.2 ПДР України, внаслідок чого було допущено зіткнення з автомобілем "Шкода", д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2

Підстави для сумнівів у належності та допустимості цих доказів у суду відсутні.

Вирішуючи питання обґрунтованості постанови, суд виходить з того, що ОСОБА_1 визнав обставину порушення ним п. 10.2 ПДР України.

Доводи ОСОБА_1 про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, суд апеляційної інстанції розцінює як необґрунтовані, оскільки матеріалами справи об`єктивно підтверджується, що він виїжджав з двору, а отже повинен був надати перевагу у русі всім автомобілям, які рухались проїзною частиною.

Що стосується доводів апелянта про те, що зазначене в поясненнях місце ДТП не відповідає зазначеному в протоколі, то вони не заслуговують на увагу, з огляду на те, що ці протиріччя не є суттєвими, не роблять докази не допустимими та жодним чином на висновки суду вплинути не можуть.

Не є такими, що можуть істотно вплинути на висновки суду доводи апелянта про порушення строків складання протоколу. Суд вважає, що ці порушення були зумовлені необхідність зібрання додаткових матеріалів.

Щодо тверджень ОСОБА_1 про те, що він не викликався для складання протоколу, то вони не відповідають матеріалам справи, які містять відомості про направлення на адресу ОСОБА_1 двох повідомлень.

Посилання ОСОБА_1 на порушення й судом порядку здійснення його виклику суд також розцінює як безпідставні. Як видно з матеріалів справи, суд забезпечив виклик правопорушника у судове засідання, шляхом направлення смс-повідомлення. Окрім цього, судом встановлено, що ОСОБА_1 ознайомлювався з матеріалами справи, надавав письмові пояснення та клопотання, однак при цьому наданим йому правом на участь у судовому розгляді свідомо не скористався.

Отже, надавши оцінку доводам ОСОБА_1 та спростувавши їх, суд апеляційної інстанції приходить до беззаперечного висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України та не вбачає підстав визнати постанову суду такою, що суперечить фактичним обставинам справи.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Поряд із цим, встановивши вину ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про закриття провадження, з підстав, передбачених п. 7 ст. 247 КУпАП, оскільки з дня вчинення правопорушення минули строки, передбачені ч. 2 ст. 38 КУпАП.

Суд звертає увагу апелянта на те, що встановлення такої обставини, чи винна особа у скоєнні правопорушення, за яким відкрите провадження, є необхідною передумовою для прийняття рішення про закриття провадження за п. 7 ст. 247 КУпАП, оскільки, у відповідності до положень ст. 283 КУпАП, усі обставини, встановлені при розгляді справи, мають бути зазначені в постанові суду.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2019 року, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито, у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко