Провадження №3/428/2078/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Олійник В.М.,

за участю секретаря Василович Г.Ю.,

прокурора Гайовича П.Л.,

особи відносно якої складено

протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Сєвєродонецька адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , офіційно не працюючого, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення № 000006 від 20.09.2019, слідує, що ОСОБА_1 , будучи особою, яка припинила виконання обов`язків поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Луганськ-1» ГУНП в Луганській області, тобто діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зазначену у підпункті «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», відповідно примітки до ст. 1726 КУпАП є суб`єктом відповідальності за порушення вимог абзацу другого ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», тобто 24.01.2019 несвоєчасно, без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припинила таку діяльність за минулий 2017 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні підтримав доводи викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а також у наданому письмовому висновку прокурора, просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення та з урахуванням обставин справи, особи правопорушника та визнання провини, накласти адміністративний штраф у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

ОСОБА_1 в судовому засіданні провину повністю визнав, вказав, що подав декларацію за минулий 2017 рік несвоєчасно у зв`язку з тим, що у лютому 2018 року під час входу до особистого кабінету на сайті НАЗК у нього виникали проблеми з електронним ключем, який він додатково змінив, а пізніше забув, що йому необхідно подати вищевказану декларацію. 19.03.2018 він поїхав до Польші та Чехії для працевлаштування. Після повернення 23.12.2018 з заробітків йому за місцем мешкання в січні 2019 року надійшов лист НАЗК де його повідомили про необхідність подання декларації особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за минулий 2017 рік. Він згадав, що не подав декларацію особи, яка припинила виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий 2017 рік та звернувся до своїх знайомих за допомогою заповнення декларації. 24.01.2019 о 22 год. 10 хв. успішно подав декларацію.

Всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали провадження, суд відповідно до вимог ст.280 КУпАП, дійшов наступних висновків.

Санкцією ч.1 ст.172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

З наданих матеріалів вбачається, що на підставі наказу ГУНП в Луганській області від 15.06.2017 № 407 поліцейський взводу № 1 роти № 2 батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Луганськ-1» ГУНП в Луганській області, о/с ОСОБА_1 , за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) з 20.06.2017, був звільнений.

Трудову книжку, витяг з наказу про звільнення ОСОБА_1 отримав 20.06.2017.

У відповідності до п. 1 ст. 8 та п. 1 ст. 61 Закону України «Про Національну поліцію» на ОСОБА_1 , як поліцейського, покладено обов`язок діяти виключно на підставі у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України та на нього як поліцейського, поширюються обмеження, визначені Законом України «Про запобігання корупції», цим та іншими законами України.

Даний факт учасниками процесу не заперечується.

З наданих матеріалів слідує, що 20.06.2017 працівниками СКЗ БПОП «Луганськ-1» ГУНП в Луганській області ОСОБА_1 . роз`яснені вимоги абзацу 2 ч. 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» та попереджено про відповідальність передбачену чинним законодавством про неподання та несвоєчасне подання декларації особи, що припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування. При цьому, ОСОБА_1 власноруч складено розписку від 01.06.2017 року щодо зобов`язання останнього подати електронну декларацію у 2018 році за минулий 2017 рік, яку долучено до матеріалів особової справи та зберігається в архіві УКЗ ГУНП в Луганській області.

20.06.2017 у ОСОБА_1 виник обов`язок подати декларацію суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування не пізніше 00 год. 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, (https://public.nazk.gov.ua/search) встановлено, що декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, за минулий рік (тобто за 2017 рік) ОСОБА_1 подано лише 24.01.2019 о 22 год. 10 хв.

Відповідно до інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, (https://public.nazk.gov.ua/search) встановлено, що ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік 23.03.2017 року, тобто вчасно, та 20.06.2017 своєчасно подав декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за раніше не охоплений період (перед звільненням), що також підтверджує обізнаність ОСОБА_1 з вимогами Антикорупційного законодавства.

Розглядаючи дану справу, суд виходить з того, що відповідальність за несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування наступає в разі відсутності поважних причин несвоєчасного подання.

Тобто за наявності останніх відповідальність за аналізованою частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо. Про що зазначено в листі ВССУ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією». Зазначений в листі перелік поважних причин не є вичерпним, а приведений лише як приклад.

Як слідує з наявних матеріалів справи та наданих в судовому засіданні пояснень ОСОБА_1 , поважних причин щодо несвоєчасного подання декларації особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 , як суб`єкт, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, не мав.

Суд наголошує, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. (ст.1 КУпАП).

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 280 КУпАП, передбачено що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 будучи особою, яка припинила виконання обов`язків поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону патрульної служби поліції особливого призначення «Луганськ-1» ГУНП в Луганській області, тобто діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зазначену у підпункті «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», відповідно примітки до ст. 172-6 КУпАП є суб`єктом відповідальності за порушення вимог абзацу другого ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», 24.01.2019 несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (декларація після звільнення), чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке, передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

При накладенні стягнення, відповідно до ст. 33 КУпАП, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, позицію прокурора.

В даному випадку підстав для застосування ст.22 КУпАП судом не вбачається.

Обставин обтяжуючих провину ОСОБА_1 у відповідності до ст.ст.35, 36 КУпАП, судом не встановлено. В якості пом`якшуючих обставин суд визнає визнання провини та щире каяття.

Отже, дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано, як несвоєчасне, без поважних причин, подання декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, і він підлягає притягненню до відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, доводи прокурора викладені письмовому висновку.

Вирішуючи питання про адміністративне стягнення, яке слід застосувати до особи, що притягується до адміністративної відповідальності, суд враховує особу порушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, його позицію щодо визнання провини, обставини справи та вважає, що воно має бути визначене у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що є мінімальним в межах санкції ч.1 ст.172-6 КУпАП, та на думку суду достатньо для досягнення мети адміністративного стягнення яка полягає у вихованні особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Окрім того, на переконання суду, в даному випадку штраф в більшому чи максимальному розмірі в буде занадто жорстким покаранням.

На підставі ст. 40-1 КУпАП підлягає стягненню на корить держави судовий збір відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 9, 33, 38, 40-1, ст. 172-6, ст.ст. 221, 247, 276, 277, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. (отримувач-УК у м.СЄВЄРОД/СЄВЄРОД/2181100; код отримувача- 37944909; банк отримувача:Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача(МФО)-899998; номер рахунку-2080; код класифікації доходів бюджету -21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 384,20 грн. (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача: 6001; код класифікації доходів бюджету: 22030106 (судовий збір)))

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд.

Суддя В. М. Олійник