Провадження № 33/824/4326/2019 Доповідач у 2 інстанції Семенцов Ю.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

06 грудня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Семенцов Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 22.10.2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 359886 від 02 вересня 2019 року, «01.09.2019 року близько 23 год. 45 хв. по вул. Північна, 48 в м. Києві ОСОБА_1 керував автомобілем марки «SKODA» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння:запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 22.10.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування своєї апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не дотримався вимог закону, не викликав та не допитав ані свідків, які були при зазначених обставинах, ані свідків, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не дослідив рішення Шевченківського районного суду м. Києва №761/36132/19, яким визнано той факт, що він не керував транспортним засобом у спірний період часу, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення справи. Окрім того, суд не надав належної оцінки його поясненням, в яких він категорично заперечував факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджує його обуреність і поведінка під час спілкування з поліцейськими. Також, матеріали справи не містять доказів, керування саме ним транспортним засобом. Також матеріали справи не містять доказів відсторонення його від керування та передачі керування іншій уповноваженій особі. Зазначає, що працівники поліції безпідставно застосовували до нього силу. Окрім того, вважає, що оформлені на заздалегідь надрукованому бланку пояснення свідків є сумнівними доказами, а протокол про адміністративне правопорушення оформлений із порушеннями, оскільки не містить відомостей про направлення його на проходження медичного огляду у медичному закладі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, всупереч вимог вказаних правових норм, місцевий суд не з`ясував всі обставини справи, обмежившись поясненнями співротітників поліції без виклику свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, та не надавши в сукупності з іншими доказами оцінку поясненням ОСОБА_1 , прийняв рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, наклавши на нього адміністративне стягнення.

В обґрунтування підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, - суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення, пояснення співробітників поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського.

Але апеляційний суд не може погодитися з висновком місцевого суду, який не відповідає фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

За приписами п. 2.5 ПДР України лише водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм є також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідальність за статтею 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Апеляційним судом з метою перевірки доводів апеляційної скарги викликалися свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також співробітник поліції ОСОБА_5 , який складав протокол про адміністративне правопорушення та відбирав пояснення свідків, однак вказані свідки та співробітник поліції, які були повідомлені належним чином про місце та час апеляційного перегляду справи, в судове засідання не з`явилися, пояснення не надали.

Зазначені обставини позбавили суд апеляційної інстанції можливості допитати даних свідків, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, співробітника поліції ОСОБА_5 , та оцінити їх показання у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, тому апеляційний суд вважає, що письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , допит яких неможливо було провести в судовому засіданні з наведених вище підстав та надати їм оцінку, а також протокол про адміністративне правопорушення, який був складений на підставі письмових пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не можуть слугувати доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З відеозапису з нагрудної камери працівника поліції не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції.

Допитана в судовому засіданні під час апеляційного перегляду справи за клопотанням ОСОБА_1 свідок ОСОБА_6 пояснила, що 01 вересня 2019 року вона зі своїм чоловіком ОСОБА_1 відпочивали на пляжі, через деякий час вони зібралися їхати додому, але зважаючи що її чоловік вживав алкогольні напої, за кермо сів їх знайомий ОСОБА_7 і підвіз їх до будинку АДРЕСА_2 , де вона вийшла і пішла в магазин, а ОСОБА_7 та її чоловік залишилися в автомобілі, коли прийшла з магазину, побачила працівників поліції, які оформляли протокол про адміністративне правопорушення на її чоловіка. На її пропозицію надати свої пояснення, працівники поліції відмовили. Також працівники поліції не допитали їхнього знайомого ОСОБА_7 , який керував автомобілем марки «SKODA» д.н.з. НОМЕР_1 .

До пояснень співробітників поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . апеляційний суд ставиться критично, оскільки такі пояснення вони не узгоджуються з іншими доказами по справі, оцінених апеляційним судом у їх сукупності.

Отже, будь які докази, які б вказували на те, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом SKODA» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини,) та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, матеріали справи не містять.

Зазначені обставини не були повно з`ясовані місцевим судом, що призвело до помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, з матеріалів даної справи не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та був зупинений працівниками поліції під час керування автомобілем марки «SKODA» д.н.з. НОМЕР_1 , тобто не доведено його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому постанова судді Оболонського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 22.10.2019 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Ю.В.Семенцов