П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.09.2019 Справа №607/20195/19

11 вересня 2019 року м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька І.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського відділення поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130, ст.124 та ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення та

Способець ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянку Україну, проживаючу по АДРЕСА_2 , працюючу приватним підприємцем

за ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

12 серпня 2019 року о 13 год. 30 хв. на автомобільній дорозі «Броди-Тернопіль», в с.Плотича Тернопільського району, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом MAZDA 323 1.7 D, державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Drager Alcotest» 6820 W18, на табло якого висвітлило 1, 61% (проміле), у присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Крім того, 12 серпня 2019 року на автомобільній дорозі «Броди-Тернопіль», в с.Плотича Тернопільського району, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом MAZDA 323 1.7 D, державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем, який рухався попереду Volkswagen Golf, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 . Внаслідок дорожньо транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Як вбачається з протоколів про адміністративні правопорушення серії БД №243329 від 12 серпня 2019 року та серії БД №243330 від 12 серпня 2019 року, 12 серпня 2019 року о 13 год. 15 хв. на автомобільній дорозі «Броди-Тернопіль», водії ОСОБА_5 В.П. та ОСОБА_3 будучи причетними до дорожньотранспортної пригоди, місце події залишили.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень за ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП визнав та щиро розкаявся. Щодо інкримінування йому ст.122-4 КУпАП вказав, що місця події не залишав, а лише з`їхав на обочину, щоб не створювати незручності для інших учасників дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала. Вказала, що після ДТП з`їхала на обочину, щоб не перешкоджати іншим учасника дорожнього руху. Відтак, будь-яких дій, щодо залишення місця ДТП не вчиняла.

Суд, розглянувши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху,затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог ч.ч. 2,3, 4 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Такий огляд здійснюється не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Аналогічні положення щодо порядку проведення огляду водіїв транспортних засобів про визначення стану сп`яніння закріплені у п.п. 3,6,7 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 та п.п. 6,7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС та МОЗ за № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Згідно з вимогами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 12 серпня 2019 року керував транспортним засобом перебуваючи у стані алкогольного сп`янння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Drager Alcotest» 6820 W18, на табло якого висвітлило 1, 61% (проміле), у присутності свідків ОСОБА_6 ОСОБА_7 та ОСОБА_4 .

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів встановлено, що результат огляду позитивний 1,61% (проміле), з яким ОСОБА_1 погодився.

Вказаний факт не заперечувався в судовому засіданні ОСОБА_1 .

З письмових пояснень Способець Г ОСОБА_8 та ОСОБА_4 від 12 серпня 2019 року вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest» 6810 W18, на що останній погодився. На табло технічного приладу висвітлило показник 1,61 % (проміле), з якими останній погодився.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП визнав та щиро розкаявся.

Таким чином, судом встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень передбачених ч.1 ст.130 КУпАП та ст.124 КУпАП доведена матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №243331 від 12 серпня 2019 року;

-протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №243332 від 12 серпня 2019 року;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння;

-письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 від 12 серпня 2019 року;

- схемою наслідків ДТП без потерпілих від 12 серпня 2019 року;

-рапортом ДОП ТРВП ТВП ГУНП в Тернопільській області від 12 серпня 2019 року.

За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння та ст.124 КУпАП - порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Таким чином, ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у відповідності до ст. 36 КУпАП в межах санкції статті, за більш серйозне правопорушення.

При обранні адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, визнання ним вини, у зв`язку з цим, вважає за доцільне обрати ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в межах санкції статті 130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення.

Таким чином, у відповідності до положень п.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Щодо інкримінування ОСОБА_9 та ОСОБА_3 адміністративного правопорушення передбаченого ст.122-4 КУпАП, слід зазначити наступне.

Положеннями ст. 122-4 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у залишенні водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні. При цьому, такі дії мають вчинятися свідомо з метою покиненню місця ДТП. Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини та мотивом нехтування забезпеченням безпеки дорожнього руху.

Згідно вимог ПДР України залишення місця ДТП це дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу

Як встановлено в судовому засіданні, в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 мали намір залишити місце дорожньо-транспортної пригоди через нехтування правилами безпеки дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_3 пояснили, що місця ДТП не залишали, лише з`їхали на обочину, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху.

Факт відсутності в діях ОСОБА_1 та ОСОБА_3 складу даного правопорушення та не залишення ними місця ДТП підтверджується і тим, що протокол про адміністративне правопорушення складений у їх присутності, у цей день та час, а схема ДТП підписана останніми. Працівники поліції прибули на місце ДТП за їх викликом та будь-яких дій щодо їх розшуку не вчиняли, оскільки останні перебували на місці ДТП.

Таким чином, судом не встановлено суб`єктивної та об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В силу вимог ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положеннями ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Враховуючи викладене, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за ст. 122-4 КпАП слід закрити, за відсутність у їх діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 130, 283, 284,294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_6 ОСОБА_10 за ст. 122-4 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяІ. М. Черніцька