П О С Т А Н О В А

Справа № 126/1480/19

Провадження № 3/126/908/2019

"03" вересня 2019 р. м. Бершадь

Суддя Бершадського районного суду

Вінницької області

Гуцол В. І.

розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності не притягувався ,

за ст. 130 ч. 1 КУпАП ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 203010 від 21.06.2019 року, 21.06.2019 року ОСОБА_1 передав право керування транспортним засобом, а саме ВАЗ-21140 д.н.з. НОМЕР_1 водієві ОСОБА_2 , який знаходився з ознаками алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9г Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 130 ч.1 КУпАП.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, зазначивши, що він дійсно 21.06.2019 року зранку позичив ОСОБА_2 свою машину, але останній був абсолютно тверезий, що також підтверджується постановою суду від 13.08.2019 року, якою провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Просить справу стосовно нього теж закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, приходжу до висновку що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення з таких підстав.

Згідно до ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Так, згідно диспозиції статті ст.130 КУпАП відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення настає, після керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Однак, в ході судового розгляду вказаної справи не було встановлено допустимих та належних доказів того, що 21.06.2019 року ОСОБА_1 в порушення п. 2.9г Правил дорожнього руху, передав право керування транспортним засобом, а саме ВАЗ-21140 д.н.з. НОМЕР_1 водієві ОСОБА_2 , який знаходився з ознаками алкогольного сп`яніння, оскільки постановою суду від 13.08.2019 року провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП було закрито в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнані належним та допустимим доказом відомості, що містяться у самому протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Як наслідок на переконання суду дані відображенні у протоколі про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП є сумнівними з вищезазначених підстав, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року; стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду здобуто не було та суду не надано.

Стаття ж 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В ході судового розгляду в діях ОСОБА_1 не встановлено ознак, які б свідчили про умисну чи необережну форму вини у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що унеможливлює кваліфікацію його дій за даною статтею.

Згідно із п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відношення до вчиненого, приймаючи до уваги, що вина ОСОБА_1 не доведена, керуючись п. 1 ст. 247, 283, 284 КУпАП України, суддя,-

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративне правопорушення, з урахуванням норм статей 287-291 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В. І. Гуцол