№ 566/903/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року смт. Млинів, Рівненська обл.

Суддя Млинівського районного суду Рівненської області Бандура А.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Млинівського відділення поліції Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

жителя: АДРЕСА_1

місце роботи, посада: пенсіонера

документ, що посвідчує особу: паспорт НОМЕР_1 , виданий Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області 18 червня 1998 року

за ч.2 ст.212-13 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення від 27 червня 2019 року серії ГР №099939 вбачається, що 27 червня 2019 року о 13 год. в смт.Млинів, вул.Рівненська, 2б ОСОБА_2 під час виборчого процесу організував розповсюдження серед ОСОБА_3 та ОСОБА_4 друкованих матеріалів передвиборчої агітації лідера політичної партії «Українська Стратегія Гройсмана», а саме чотирьох банерів на металевій конструкції, які не містять відомостей про установу, що здійснила друк, їх тираж, інформацію про осіб відповідальних за випуск.

(а.с.2)

В судове засідання, 31 липня 2019 року, ОСОБА_2 не з`явився, однак судом були вжиті всі заходи щодо повідомлення останнього про розгляд справи за адресою, яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ст.268 КУпАП визначений вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, під час розгляду яких участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, а справа про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.212-13 до таких не відноситься, тому суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутність ОСОБА_2 .

Його право при цьому не порушується, в тому числі і на захист, оскільки будучи повідомленим про розгляд справи він не з`явився, тобто уникає судового розгляду, цим самим має на меті уникнення ним адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення шляхом зволікання з розглядом справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалого судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень п.1 ст. 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Слід зазначити, що Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

Аналіз наведених норм дає суду підстави дійти висновку, що наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд розцінює як спосіб уникнути відповідальності. Тому суд вважає можливим розгляд справи проводити у відсутність правопорушника.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Диспозиція частини другої статті 212-13 Кодексу України про адміністративні правопорушення, встановлює адміністративну відповідальність за розповсюдження (рознесення, вивішування, роздавання) під час виборчого процесу друкованих матеріалів передвиборної агітації, які не містять відомостей про установу, що здійснила друк, їх тираж, інформацію про осіб, відповідальних за випуск, або у яких така інформація означена неправильно чи неповно, а так само організація такого розповсюдження.

Однак, ні з протоколу про адміністративне правопорушення, ні з ні з долучених до нього документів не вбачається фактичних даних (доказів), на основі яких у визначеному законом порядку можна було б встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 212-13, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що у протоколі не зазначено суть адміністративного правопорушення, що є обов`язковою вимогою до протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченою частиною першою статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зокрема, під час розгляду справ за цим складом правопорушення необхідно перевіряти:

1) наявність друкованих матеріалів передвиборної агітації, які не містять відомостей про установу, що здійснила друк, їх тираж, інформацію про осіб, відповідальних за випуск, або у яких така інформація зазначена неправильно чи неповно;

2) факт розповсюдження таких друкованих матеріалів передвиборної агітації;

3) що розповсюдження здійснено у формі рознесення та/або вивішування, та/або роздавання;

4) що розповсюдження друкованих матеріалів передвиборної агітації здійснювалося осудною особою, яка досягла 16 років;

5) що таке розповсюдження друкованих матеріалів передвиборної агітації відбулося під час виборчого процесу;

6) що розповсюдження друкованих матеріалів передвиборної агітації здійснювалося на користь партії (кандидата), щодо якої (якого) є рішення ЦВК про реєстрацію;

7) чи не передбачено відповідальність за вчинені дії статтями 212-9, 212-1 або 212-14 КпАП.

Частиною 1 ст. 68 Закону України «Про вибори народних депутатів України» законодавчо визначено, що передвиборна агітація - це здійснення будь-якої діяльності з метою спонукання виборців голосувати за або не голосувати за певного кандидата у депутати або партію - суб`єкта виборчого процесу. Передвиборна агітація може здійснюватися в будь-яких формах і будь-якими засобами, що не суперечать Конституції України та законам України.

При цьому, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.212-13КУпАП друкований матеріал повинен мати певну ознаку - бути передвиборною агітацією.

Згідно ч.ч. 1-2 ст.70 Закону України «Про вибори народних депутатів України» партія, кандидати у депутати від якої зареєстровані у загальнодержавному окрузі, кандидати у депутати мають право розпочати свою передвиборну агітацію з дня, наступного за днем прийняття виборчою комісією рішення про реєстрацію кандидатів у депутати. Передвиборна агітація закінчується о 24 годині останньої п`ятниці перед днем голосування.

Як вбачається з матеріалів справи, поліцейським, який склав протокол, не вказано день прийняття виборчою комісією рішення про реєстрацію кандидатів у депутати політичної партії «Українська Стратегія Гройсмана». В зв`язку з чим, неможливо встановити чи на дату розповсюдження друкованих матеріалів передвиборчої агітації лідера політичної партії «Українська Стратегія Гройсмана», з приводу чого складено протокол, громадянин ОСОБА_2 був суб`єктом виборчого процесу і здійснював діяльність з передвиборної агітації. Крім того, в протоколі не вказано, якого саме лідера політичної партії.

Відповідно до ч. 7 ст. 68 Закону України «Про вибори народних депутатів України» друковані матеріали передвиборної агітації повинні містити відомості про замовника цих матеріалів, установу, що здійснила друк, або вказівку, що друк здійснено з використанням обладнання, що належить партії, їх тираж, інформацію про осіб, відповідальних за випуск.

З доданих до протоколу фотокопій неможливо встановити, які саме друковані матеріали передвиборної агітації не містять відомості про замовника цих матеріалів, установу, що здійснила друк, або вказівку, що друк здійснено з використанням обладнання, що належить партії, їх тираж, інформацію про осіб, відповідальних за випуск, коли були здійсненні ці фотокопії, відсутні і роз`яснювальні надписи до фотокопій, які долучені до протоколу.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, на порушення вимог ст. 251 КпАП України поліцейським, який склав протокол, не зазначено:

- на користь якого кандидата проводилася передвиборна агітація;

- виборчий процес яких виборів відбувався і коли вони мали відбутися;

- чому друковані матеріали вважаються передвиборною агітацією;

- хто організував (замовив) таке розповсюдження, норми якого виборчого закону порушено.

Крім того, поліцейський обмежився спрощеним викладенням складу адміністративного правопорушення без посилання на докази і без конкретизації обставин вчинених дій, без зазначення обов`язкових ознак, у тому числі кваліфікуючих ознак складу правопорушення, за яким було кваліфіковано дії ОСОБА_2 .

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav.Russia», рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У разі неналежно оформленого протоколу про адміністративне правопорушення та порушення положень статей 254, 256, 268 КпАП України, зокрема відсутності даних на підтвердження наявності складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 284 КпАП України), провадження у справі підлягає закриттю із звільненням особи від адміністративної відповідальності.

У відповідності з п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212-13 КУпАП, а тому підстав для йогопритягнення до адміністративної відповідальності не вбачається.

На підставі викладеного,

керуючись ст.ст.221,247,283-285,294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.212-13КУпАП відносно ОСОБА_2 - закрити в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Млинівський районний суд Рівненської області.

Суддя Млинівського райсуду А.П. Бандура