Провадження №3/428/1999/2019
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

судді Комплєктової Т.О.,

за участі секретаря Кожем`яки А.В.,

розглянувши матеріали, які надійшли від командира зведеної роти охорони військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 та займає посаду начальника їдальні, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ВЧ НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 -

ВСТАНОВИВ:

06.09.2019 року о 22 годині 55 хвилин старший прапорщик ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння під час виконання обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, за місцем розташування підрозділу військової частини в н.п. Сєвєродонецьк Луганської області.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, в заяві вказав, що свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнає та щиро кається.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді та підтверджується: протоколом про військове адміністративне правопорушення №24/ООС від 07.09.2019р., протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 06.09.2019 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Статус військовослужбовця підтверджується дослідженою в судовому засіданні, копією посвідчення прапорщика НОМЕР_2 , виданого командиром військової частини НОМЕР_3 від 08.11.2000 року.

Згідно вимог ч. 5 ст. 15 Кодексу України про адміністративні правопорушення військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Визначення особливого періоду надано у ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та ст.1 Закону України «Про оборону України».
Відповідно до ч. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII, особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що дії ОСОБА_1 за ознаками ч. 3 ст. 172-20 КУпАП кваліфіковані вірно оскільки останній, являючись військовослужбовцем виконував військовий обов`язок у нетверезому стані в умовах особливого періоду.

При накладенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: ОСОБА_1 інвалідом не являється, військовослужбовець, згідно даних у протоколі про адміністративне правопорушення раніше не притягувався до адміністративної відповідальності.

В якості обставин, що, згідно зі ст. 34 КУпАП, пом`якшують відповідальність правопорушника, суд визнає визнання вини.

Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 35 КУпАП, судом не встановлено.

На підставі вищевказаного, з урахуванням особи та майнового стану ОСОБА_1 , враховуючи характер вчиненого правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у вигляді мінімального розміру штрафу передбаченого санкцією ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, що, на думку суду, є достатньою мірою відповідальності з метою виховання, а також, запобіганню вчинення нових правопорушень.

Підстав для призначення ОСОБА_1 стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, суд не вбачає.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 23, 26, 33-35, 172-20, 268, 278, 280-287, 307, 308 КУпАП та ст. 5 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двісті п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп. (отримувач-УК у м.СЄВЄРОД/СЄВЄРОД/2181100; код отримувача- 37944909; банк отримувача:Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача(МФО)-899998; номер рахунку-2080; код класифікації доходів бюджету - 21081100).

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосовано подвійне стягнення штрафу в порядку ст. 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд.

Суддя Т. О. Комплєктова