Справа № 473/3980/19
П О С Т А Н О В А

іменем України

"23" вересня 2019 р. суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Дробинський О.Е., при секретарі судового засідання Данилевич Т.О., розглянувши матеріали, що надійшли від Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, фізичної особи підприємця « ОСОБА_2 », зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

-за ч.2 ст. 212-13 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ :

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №267081 від 18 липня 2019 року вбачається, що 26 червня 2019 року о 18-30 год. у місті Вознесенську АДРЕСА_2 Миколаївської області, по вулиці Соборності, №87 ОСОБА_3 здійснив вивішування на бігборді друкованих матеріалів передвиборчої агітації, які не містять відомостей про установу, що здійснила їх друк, тираж та осіб, відповідальних за випуск, а саме: плакат Європейської солідарності «Захистимо європейське майбутнє».

В судовому засіданні ОСОБА_3 обставини щодо розміщення вказаного у протоколі про адміністративне правопорушення плакату підтвердив, проте, винним себе у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121- 13 КУпАП, не визнав.

Зокрема, посилався на те, виконував умови договору, укладеного ще в січні 2019 року з ФОП « ОСОБА_4 ». За цим договором, він зобов`язався проводити рекламні кампанії на спеціальних конструкціях у повній відповідності з контрольними рекламними макетами рекламного сюжету.

Цей договір діє до 31 грудня 2019 року і не передбачає розповсюдження саме матеріалів передвиборчої агітації. За його умовами він зобов`язався розміщувати плакати з будь яким сюжетом.

Тому, він дійсно у час та в місці, що вказані в протоколі, розмістив плакат «Захистимо європейське майбутнє» на виконання умов договору, проте, жодного умислу на розповсюдження саме матеріалів передвиборчої агітації не мав. Такий сюжет рекламного матеріалу йому надіслав замовник.

Він бачив, що на плакаті відсутній тираж і установа, що його надрукувала, про що повідомив замовника. Проте, замовник вказав на необхідності виконання умов договору.

Тож, суд, дослідивши матеріали провадження у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, виходив із такого.

Зокрема, адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 212-13 КупАП настає у разі розповсюдження (рознесення, вивішування, роздавання) під час виборчого процесу друкованих матеріалів передвиборної агітації, які не містять відомостей про установу, що здійснила друк, їх тираж, інформацію про осіб, відповідальних за випуск, або у яких така інформація означена неправильно чи неповно, а так само організація такого розповсюдження.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері виборчого процесу. Об`єктивна сторона правопорушення виражається в розповсюдженні під час виборчого процесу друкованих матеріалів передвиборчої агітації, які не містять відомостей про установу, що здійснила друк, їх тираж, інформацію про осіб, відповідальних за випуск, або у яких така інформація означена неправильно чи неповно (формальний склад). Суб`єкт адміністративного проступку - як громадянин,так і посадова особа.

У свою чергу, згідно ч.1 ст. 68 Закону України «Про вибори народних депутатів України», передвиборна агітація - це здійснення будь-якої діяльності з метою спонукання виборців голосувати за або не голосувати за певного кандидата у депутати або партію - суб`єкта виборчого процесу. Передвиборна агітація може здійснюватися в будь-яких формах і будь-якими засобами, що не суперечать Конституції України та законам України.

Передвиборна агітація може проводитися, зокрема, у формі розміщення друкованих агітаційних матеріалів чи політичної реклами на носіях зовнішньої реклами ( ч.2 ст. 68 вказаного Закону).

Відповідно, предметом правопорушення є друковані матеріали передвиборчої агітації.

Отже, виходячи із системного аналізу положень ст. 68 Закону, слід вказати, що агітаційний покликаний спонукати виборців голосувати, як у даному випадку, за партію, яка є суб`єктом виборчого процесу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 12 Закону, суб`єктом виборчого процесу є партія, що висунула кандидата у депутати.

Проте, жодних даний про те, «Європейська солідарність» є суб`єктом виборчого процесу суду надано не було. А тим більше, що вислів «Захистимо європейське майбутнє» спонукає виборців голосувати або не голосувати за партію.

Як наслідок, наявність об`єктивної сторони правопорушення, інкримінованого ОСОБА_5 , є сумнівною.

Протокол про адміністративне правопорушення також не містить вказівки на те, що партія є суб`єктом виборчого процесу.

Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про недоведеність у цьому випадку наявності усіх ознак об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 212-13 КУпАП, а саме те, що ОСОБА_3 вивішав саме агітаційний матеріал, а не будь який інший.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду, які б спростували такі висновки суду, здобуто не було.

Як наслідок, протокол не містить чіткої суті правопорушення, однак це є неприйнятним, так як суд розглядає провадження саме на підставі даних протоколу та висунутого у ньому твердження (обвинувачення), у той час, як акт являється лише одним із доказів того чи іншого твердження.

Таке формування фабули порушує конвенційні права особи, відносно якої складається такий протокол, зокрема право знати у чому її звинувачують, та мати можливість будувати належний захист.

Разом із тим, суд не має змоги самостійно уточнювати чи то відредактовувати протокол з цього питання, адже ЄСПЛ у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia»,заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки, вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Стаття ж 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Разом з тим, досліджені судом докази, у цій справі є сумнівним оскільки їх дані не випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), а наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» ( рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

За такого, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_6 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121-13 КУпАП.

Водночас, за правилами п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністі події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з чим, дане провадження, з урахуванням вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю, а судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 221, 245, 247, 251, 252, 268, 272, 280, 321 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 212-13 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.Е.Дробинський