Справа № 164/1477/19 Провадження №33/802/730/19 Головуючий у 1 інстанції:Невар О. В.
Категорія: ч.6 ст.121, ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2019 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

законного представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 ,

захисника Лукашук Н.М.,

розглянувши апеляційну скаргу законного представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 на постанову судді Маневицького районного суду Волинської області від 29 серпня 2019 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121, ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді 10200 (десять тисяч двісті) гривень штрафу без позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп. судового збору.

Згідно з постановою ОСОБА_1 визнано винним за те, що 25 серпня 2019 року близько 00 год. 47 хв., на вул. Некрасова, смт. Маневичі, Волинської області, він керував мопедом «Honda Dio», без реєстраційного номерного знаку, який не зареєстрований у встановленому законом порядку, не маючи відповідної категорії на право керування даним транспортним засобом, чим порушив п.п.2.1(а), 30.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.6 ст.121, ч.2 ст.126 КУпАП.

Крім того, 25 серпня 2019 року близько 00 год. 47 хв., на вул. Некрасова, смт. Маневичі, Волинської області, ОСОБА_1 керував мопедом «Honda Dio», без реєстраційного номерного знаку, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9(а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням суду, законний представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскаржує його з мотивів незаконності та необґрунтованості. Не заперечує факт вчинення її сином адміністративних правопорушень. Однак, вказує на те, що судом при постановленні рішення не враховано, що ОСОБА_1 є неповнолітнім, щиро розкаявся у вчиненому, своєї вини не заперечував, за місцем проживання та навчання характеризується виключно позитивно, вперше притягається до адміністративної відповідальності, тяжких наслідків від правопорушень не настало, а сума штрафу, призначеного її сину, є недосяжною для їхньої сім`ї. З огляду на наведене просить застосувати до ОСОБА_1 захід впливу у виді попередження, передбачений ст.24-1 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , його законного представника та захисника, які підтримали апеляційну скаргу у повному обсязі, просили скасувати постанову та застосувати до ОСОБА_1 захід впливу у виді попередження, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.6 ст.121, ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, у апеляційній скарзі не оспорюється.

Разом з тим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд не в повній мірі дотримався вимог ст.ст.23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Як вбачається із копії паспорта громадянина України № НОМЕР_1 , виданого 20.06.2018, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є неповнолітнім (а.с.22).

А положеннями ч.2 ст.13 КУпАП передбачено, що у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, частинами першою, другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п.2 ст.24-1 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років може бути застосований такий захід впливу, як попередження.

Розглядаючи справу, місцевий суд не в повній мірі з`ясував усі обставини, які давали підстави для застосування до ОСОБА_1 такого заходу впливу.

Так, судом не враховано, що ОСОБА_1 є неповнолітнім та вчинив правопорушення вперше.

ОСОБА_1 щиро розкаявся у вчиненому та свою вину визнав повністю.

Крім того, ОСОБА_1 за місцем проживання та навчання характеризується виключно позитивно, що повністю стверджується відповідними характеристиками (а.с.23). Тяжких наслідків від правопорушень не настало.

Також апеляційний суд бере до уваги і відсутність обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 ..

Враховуючи характер вчинених правопорушень та особу ОСОБА_1 , а саме: його неповнолітній вік, щире каяття, повне визнання своєї вини, притягнення до адміністративної відповідальності вперше, виключно позитивні характеристики як за місцем навчання, так і за місцем проживання, наявність декількох обставин, які пом`якшують його відповідальність, а також відсутність обставин, які обтяжують його відповідальність, суд апеляційної інстанції доходить висновку, про можливість застосування до ОСОБА_1 на підставі положень ч.2 ст.13 КУпАП та ст.24-1 КУпАП такого заходу впливу, як попередження.

На думку апеляційного суду, застосування такого заходу буде достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню нових правопорушень.

За наведених обставин, апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а оскаржувана постанова зміні в частині накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу законного представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову судді Маневицького районного суду Волинської області від 29 серпня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.6 ст.121, ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, в частині накладення адміністративного стягнення змінити.

Застосувати до ОСОБА_1 захід впливу у виді попередження, передбачений ст.24-1 КУпАП.

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов