Справа № 359/9469/18
Провадження № 3/359/51/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2019 м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Кабанячий Ю.В., розглянувши за участі особи, яка притягається до відповідальності, його захисника ОСОБА_1 адміністративний матеріал, що надійшов від Батальйону патрульної поліції в місті Борисполі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серія СТ 368624,

в с т а н о в и в:

Згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення БД № 213808 від 08.11.2018 слідує, що 08.11.2018 о 03 год. 50 хв. в м. Бориспіль по вул.Київський шлях 71, водій ОСОБА_2 керував автомобілем марки «BMW» д.н.з. STA 47742, в стані наркотичного спяніння, що встановлено висновком лікаря №214, чим порушив 2.9 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні зявилася особа, яка притягається до відповідальності ОСОБА_2 та пояснив, що в той день і час він рухався в м. Бориспіль по вул.Київський шлях і був зупинений працівниками поліції. Після зупинки працівники поліції запитали чому у нього такий стомлений вигляд і чи не вживав він алкогольні чи наркотичні засоби. На що він відповів, що нічого не вживав. Після цього йому запропонували проїхати до Бориспільської ЦРЛ для проходження освідування. Він без вагань погодився, так як був впевнений, що перебуває в тверезому стані і жодних наркотичних чи алкогольних речовин не вживав. В лікарні він пройшов тест на вміст наркотичних засобів із застосуванням експрес-тесту «смужки» і коли йому оголосили результат про те, що в його сечі виявлено наркотичні засоби, а саме афетамін він був в шоковому стані та пояснював працівникам поліції, що це не відповідає дійсності, при цьому він сам запропонував працівникам поліції, щоб в лікарні в нього відібрали кров на проведення аналізу, на що останні повідомили, що достатньо лише тест-смужки.

Захисник особи, яка притягується до відповідальності адвокат ОСОБА_1, в судовому засіданні пояснив, що експрес тест-смужка, за допомогою якої проводилось дослідження ОСОБА_2 надає лише первинну інформацію, яка повинна бути підтверджена альтернативними методами дослідження і його результати не є стовідсотковими. Крім того, порядок проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння регламентовано ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою визначення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 № 1103, «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров'я України від 09.11.2015 № 1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за № 1413/27858. У відповідності до п. 4 розділу І Інструкції ознаками наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного спяніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;почервоніння обличчя або неприродна блідість. Проте, в акті медичного обстеження, в ОСОБА_3 було виявлено лише розширені зіниці. Лікар Бориспільської ЦРЛ, який проводив огляд поставив діагноз наркотичне спяніння. Проте лікар нарколог з даним діагнозом не погодилася, про що зазначила в медичному акті. Це дає підстави стверджувати, що ОСОБА_3 в момент обстеження не перебував в стані наркотичного спяніння. Крім того, у відповідності до п. 7 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обовязкове. У відповідності до п. 15 розділу ІІІ Інструкції за результатами огляду на стан спяніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Таким чином, діагноз може бути встановлений лише з урахуванням лабораторних досліджень. Лабораторні дослідження біологічного середовища (сечі) ОСОБА_3 не проводилися. Це, наряду з незгодою лікаря-нарколога, не лише ставлять під сумнів встановлений діагноз, а доводять недійсність самого висновку щодо результатів медичного огляду на стан спяніння. З огляду на встановлені обставини просив справу про адміністративне порушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_4 закрити в зв'язку з відсутністю складу адміністративного порушення в його діях.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила наступне: вона працює лікарем-наркологом у Бориспільській ЦРЛ. Наголосила на тому, що тест за допомогою якого відбирається біологічна речовина, а саме сеча, не може бути основним показником того, що людина перебуває у стані наркотичного спяніння, оскільки в сечі наркотична речовина про який йдеться мова, може знаходитися від 3 до 40 діб з моменту прийняття такого наркотичного засобу, а в крові до 3 тижнів. Для конкретно визначення, чи перебуває особа в стані наркотичного спяніння необхідно проводити лабораторні дослідження. Крім того зазначила, що вона в акті обстеження написала свою незгоду з тим, що ОСОБА_4 знаходився в стані наркотичного спяніння.

Заслухав пояснення особи, яка притягається до відповідальності, захисника, свідка, дослідивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступних висновків.

У відповідності до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов'язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Структура складу адміністративного правопорушення містить: об'єкт правопорушення - суспільні відносини в тій чи іншій сфері, на нормальний розвиток яких посягає правопорушення; об'єктивну сторону - конкретні дії, що виразилися в порушені встановлених правил; суб'єкт правопорушення - конкретна осудна фізична особа, що досягла 16-річного віку; суб'єктивну сторону складу - ставлення особи до вчиненого нею діяння, тобто вину у формі умислу чи необережності. Всі перераховані ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

Згідно із ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об'єктивне з'ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Відповідно п.2.9. Правил дорожнього руху водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП відповідальність за вказане правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура огляду на стан спяніння чітко визначена законом.

У відповідності до ч.3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров'я. Перелік закладів охорони здоров'я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до статті 266 Кодексу огляд на стан сп'яніння є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, який здійснюються в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України. Такий порядок був затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 та діє зі змінами і доповненнями також і зараз.

Порядок проведення огляду проводиться відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС України 09.11.2015 № 1452/735, Зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за № 1413/27858.

Так пунктами 7,8,9 вищевказаної Інструкції визначено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обовязкове; метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан спяніння; використання в закладах охорони здоровя для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Пунктами 10, 11,12 Інструкції передбачено, що зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів; за збереження та транспортування ємностей з біологічним середовищем до іншого закладу охорони здоровя, цілісність пломбування відповідає заклад охорони здоровя, у якому проводився відбір біологічного середовища; предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.

Даними пунктами Інструкції чітко передбачено, що лікар під час огляду водія на стан наркотичного спяніння, повинен був відібрати зразки біологічного матеріалу та провести відповідне лабораторне дослідження.

Крім того, пунктами 15, 16, 19 Інструкції встановлено, що за результатами огляду на стан спяніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду. Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоровя. На підставі вказаного акту складається висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пунктів 20, 17 Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоровя. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Підставою для складання протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_2 є висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан спяніння, який складений на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду № 21 від 08.11.2018 о 04 год.15 хв. із застосуванням експрес-тесту «Профітест» на основі дослідження сечі людини.

Відповідно до п.9 Наказу МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованого в Мінюсті України за № 1413/27858 від 11.11.2015 року використання в закладах охорони здоровя для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Експрес тест-смужки індикаторного типу не є професійним приладом вимірювальної техніки, як того вимагає даний наказ. Так вказаний тест надає лише первинну інформацію, яка повинна бути підтверджена альтернативними методами дослідження і його результати не є стовідсотковими. При цьому вказаним тестом, не можливо коректно визначити ступінь інтоксикації організму водія, оцінити величину прийнятої дози, час останнього вживання заборонених препаратів, а також уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан спяніння.

Як слідує з дослідженого акту медичного обстеження, в ОСОБА_3 було виявлено лише розширені зіниці. Лікар нарколог ОСОБА_5 з даним діагнозом не погодилася. Це дає підстави стверджувати, що ОСОБА_3 в момент обстеження не перебував в стані наркотичного спяніння.

При цьому, як зазначалось вище, у відповідності до п. 7 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обовязкове. Таким чином, діагноз може бути встановлений лише з урахуванням лабораторних досліджень. Лабораторні дослідження біологічного середовища (сечі) ОСОБА_3 не проводились. Це, наряду з незгодою лікаря-нарколога, не лише ставлять під сумнів встановлений діагноз, а доводять недійсність самого висновку щодо результатів медичного огляду на стан спяніння.

Пунктом 22 Інструкції «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену спільним Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 встановлено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції вважаються недійсними.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23 рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні Маліге проти Франції від 23.09.1998 визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації No R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обовязок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обовязку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 130 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді - не здобуто, а ті, що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення - суд оцінює критично з наведених вище обставин.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити, у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого даною статтею.

На підставі наведеного, керуючись ст. 7, ст. 10, ч. 1 ст. 130, ст. 247, ст. 266, ст. 278, ст. 280, ст. 283-285 КпАП України,

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути предявлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя: Ю.В. Кабанячий