Провадження № 33/801/717/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вишар І. Ю.
Доповідач: Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 вересня 2019 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника - адвоката Ткачук Ірини Валеріївни в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 01 липня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КпАП України,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 01 липня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто в дохід держави судовий збір в сумі 384,20 грн.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції захисник ОСОБА_1 - адвокат Ткачук І.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову Вінницького міського суду скасувати, а провадження у справі закрити. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд в порушення вимог статті 268 КпАП України розглянув справу у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так як у призначений судом день і час ОСОБА_1 не міг з`явитися до суду за станом здоров`я, про що повідомив суд. Притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КпАП України ОСОБА_1 вважає необґрунтованим, так як він наркотики ніколи не вживав, а від обстеження не відмовлявся.

В апеляційній скарзі міститься також клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження з тих підстав, що текст оскаржуваної постанови ОСОБА_1 не отримував, а дізнався про її існування коли отримав виклик з державної виконавчої служби з приводу сплати судового збору. Ознайомився з текстом постанови в Єдиному державному реєстрі судових рішень і відразу звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Згідно з статтею 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладенні у клопотанні доводи, вважаю за необхідне визнати причини пропуску строку поважними та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 01 липня 2019 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримав і пояснив, що 28 квітня 2019 року в ранковий час був зупинений працівниками поліції у зв`язку з тим, що порушив вимоги дорожнього знаку «Проїзд заборонений», чого не заперечує, так як не місцевий і не побачив знак. Далі працівники поліції почали пред`являти до нього не передбачені законом вимоги, а коли він відмовився від їх виконання, запідозрили у вживанні наркотичних засобів і запропонували поїхати в «Соціотерапію» для обстеження, проти чого він не заперечував. В установі він не відмовлявся від здачі аналізів, але працівники поліції тиснули на нього психологічно і він з психофізіологічних причин не міг здати сечу, так як перехвилювався. При цьому просив взяти в нього аналіз крові, в чому йому було відмовлено. По закінченню двох годин працівники поліції склали на нього протокол за частиною 1 статті 130 КпАП України, а він викликав інший екіпаж поліції і в присутності іншого працівника поліції все ж здав відповідні аналізи, які показали, що він тверезий.

Захисник - адвокат Палій В.М. просив задовольнити апеляційну скаргу й закрити провадження в адміністративній справі з тих підстав, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад відповідного адміністративного правопорушення. Він не відмовлявся від проходження огляду, а протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням закону.

Свідок ОСОБА_2 суду підтвердив, що був присутній при тому, як ОСОБА_1 перебуваючи в наркодиспансері викликав екіпаж поліції й здав аналіз на наявність в його організмі наркотичних речовин, який був негативним, тобто він був тверезим.

Апеляційний суд, згідно з вимогами статті 294 КпАП України, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, що досліджувалися судом першої інстанції і додатково додані у зв`язку з неможливістю їх подати суду першої інстанції, вважає, що постанову судді слід скасувати, а провадження у справі закрити з таких підстав.

Згідно зі статтею 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя в порушення вимог ст. 280 КУпАП допустив істотну неповноту з`ясування обставин справи, яка вплинула на правильність прийняття рішення, а також неправильне застосування матеріального закону.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу правопорушення.

Частиною 1 статті 130 КпАП України встановлено адміністративну відповідальність за:

1)керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також

2)передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само

3)відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з статтею 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративною відповідальності або свідками тощо.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 256 КпАП України встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Суд першої інстанції поклав в основу висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КпАП України протокол про адміністративне правопорушення, який не відповідає вимогам закону, рапорт працівника поліції та довідку поліції, а також письмові пояснення свідків, які в матеріалах справи відсутні.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 207028 « ОСОБА_1 28.04.2019 року о 8 год. 50 хв. В м. Вінниця, по вул. Соборна, 91 керуючи транспортним засобом ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.2, під час перевірки документів у водія були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме, сильно звужені чи розширені зіниці, які не реагують на світло, на огляд на стан сп`яніння був проведений у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога, висновок лікаря № 1166».

Відтак в протоколі про адміністративне правопорушення не відображено суть адміністративного правопорушення, що передбачене частиною 1 статті 130 КпАП України, оскільки саме по собі керування особою транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння не є таким порушенням. Водночас в протоколі не зазначено, чи ОСОБА_1 перебував в стані сп`яніння, чи відмовився від огляду на стан сп`яніння, як ознаки об`єктивної сторони складу даного правопорушення.

Зазначені працівником поліції ознаки наркотичного сп`яніння є взаємовиключними - «сильно звужені чи розширені зіниці, що не реагують на світло», що викликає сумнів в їх наявності, а відтак і в наявності підстав для відповідного обстеження на час зупинки водія.

Протокол про адміністративне правопорушення складений об 11 год. 07 хв. й містить посилання на висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1166, який складений пізніше - об 11 год. 10 хв., тобто не існував на момент складення протоколу.

Крім того, відповідно до пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

В протоколі про адміністративне правопорушення свідки правопорушення, а також дії водії, щодо ухилення від огляду жодним чином не відображені, що унеможливлює його використання як доказу в справі відповідно до статті 256 КпАП України.

Суд першої інстанції на зазначені вимоги закону і відповідні їм обставини справи уваги не звернув і дійшов помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Факт вчинення ОСОБА_1 і склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України є недоведеними, а відтак оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі слід закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КпАП України.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, 294 КпАП України, Суд, -

постановив:

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Вінницького міського суду Вінницької області від 01 липня 2019 року.

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Ткачук Ірини Валеріївни в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 01 липня 2019 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу про його притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КпАП України закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду І.М. Стадник