Справа № 323/508/19
Провадження № 3/323/94/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2019 р.м. Оріхів

Суддя Оріхівського районного суду Запорізької області Гуцал О.П., розглянувши матеріал, що надійшов з Оріхівського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер не відомий, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (інших відомостей не має);

-за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

02.02.2019 року о 15-00 годині по вул. Ювілейній в с. Оленівка Оріхівського району Запорізької області ОСОБА_1 керував мотоциклом «Днепр-11», державний номер 2651ЗПЕ, з явними ознаками алкогольного спяніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, нечітка мова. Від проходження огляду на стан спяніння в установленому законом порядку за допомогою алкотестера «Драгер» та в закладі охорони здоровя відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

В судовому засіданні правопорушник підтвердив дані, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, свою провину визнав повністю.

Судом встановлено наступне.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, сама по собі відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

У рішенні по справі «О'Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі.

Вчинення ОСОБА_1 правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №061071 від 02.02.2019 року, поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, іншими матеріалами справи.

Таким чином було встановлено, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп'яніння, тому він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності із накладенням адміністративного стягнення.

При обранні адміністративного стягнення суд дотримується також приписів ст.23 КУпАП, якою передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення, суд у відповідності до вимог ст.33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення; рівень небезпеки; дані про особу правопорушника, який офіційно не працевлаштований, який не має посвідчення водія; ступінь вини; майновий стан. Обставин, що обтяжують та помякшують відповідальність за адміністративне правопорушення судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, з метою виховного впливу і запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень, дотримання безпеки дорожнього руху в Україні, суд приходить до висновку про необхідність накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді накладення штрафу на інших осіб у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, 130 ч. 1, 245, 268 ч.2, 283, 284 ч.1 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200,00 грн., на користь держави (отримувач коштів: УК у Печер. р-ні/ Печерс. р-н/ 21081100; код отримувача (код ЄДРПОУ): 38004897; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: 6007; код класифікації доходів бюджету: 21081100).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,2 грн. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача №6001; код класифікації доходів бюджету 22030106).

Згідно до ч.2 ст.308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, призначеного судом.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Оріхівський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя О.П. Гуцал