1Справа № 335/8259/19 3/335/1363/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., за участю прокурора Шевченко А.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про корупційне адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, із вищою освітою, не працюючої, вдови, ІПН НОМЕР_1 , проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , перебуваючи з 02.07.2018 року по 09.04.2019 року на посаді заступника начальника відділу водокористування та обліку вод по Запорізькій області Міжрегіонального офісу захисних масивів дніпровських водосховищ, будучи, згідно з п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», приміткою до ст.. 172-6 КУпАП суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, достовірно знаючи про необхідність подати перед звільненням до 00 годин 00 хвилин 10.04.2019 року, декларацію особи яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким суб`єктом, у порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року № 3, подала її несвоєчасно, лише 23.04.2019 року, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи яка припиняє діяльність, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Прокурор у судовому засіданні просив ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі.

ОСОБА_1 пояснила обставини вчиненого, вину визнала та розкаялась.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши доводи прокурора, пояснення особи, відносно якої складено протокол, суд приходить до таких висновків.

Частиною 1 статті 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Відповідно до підпункту 2 та 3 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016 року: декларація суб`єкта декларування, визначеного в абзаці першому частини другої статті 45 Закону, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб`єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення; декларація суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а», «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 Закону, подається до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення до протоколу надані такі докази, зокрема, пояснення ОСОБА_1 , копію наказу Дніпровського басейного управління водних ресурс Державного агентства водних ресурсів України № 124к від 02.07.2018 року, копію наказу Межрегіонального офісу захисних масивів дніпровських водосховищ по Запорізькій області № 60-к від 09.04.2019 року, копії відомостей з публічного Єдиного державного реєстру осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, копію декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2019 рік ОСОБА_1 .

Суд вважає, що надані суду докази є належними та допустимими, оскільки зібрані в установленому законом порядку, і в своїй сукупності, взаємозв`язку, достатності та достовірності повністю підтверджують фактичні обставини вчинення даного адміністративного правопорушення, та винуватість в ньому ОСОБА_1 Підстав сумніватися в достовірності вказаних доказів у суду немає.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 обіймала посаду начальника відділу водокористування та обліку вод по Запорізькій області Міжрегіонального офісу захисних масивів дніпровських водосховищ, тому є суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-6 КУпАП.

Даний факт ОСОБА_1 не заперечується, як і факт подання нею декларацій до Єдиного державного реєстру декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування несвоєчасно - 23.04.2019 року.

Втім, згідно з публічною частиною Єдиного державного реєстру осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування (гіперпосилання на Реєстр - https://public.nazk.gov.ua) начальник відділу водокористування та обліку вод по Запорізькій області Міжрегіонального офісу захисних масивів дніпровських водосховищ, після написання заяви про звільнення за угодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України, у встановлений законом строк не подала декларацію за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, за період з 01.01.2018 року по 09.04.2018 року, а подала її лише 23.04.2019 року.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам суд враховує наступне.

Закон України «Про запобігання корупції» визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», посадові особи місцевого самоврядування зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування в порядку встановленому Законом України «Про запобігання корупції.

Відповідно до ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у п. 1, п.п. «а» і «в» п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, а також декларацію особи, яка припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави та місцевого самоврядування, за минулий рік.

Стаття 9 КУпАП передбачає винність діяння, як обов`язкову ознаку складу правопорушення.

Орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КпАП України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_2 наявний склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до протоколу, вищевказане правопорушення було виявлено посадовою особою Національної поліції в день оцінки зібраних доказів у сукупності, а саме у день складання протоколу 09.07.2019 року.

Відповідно до ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Як передбачено ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Виходячи зі змісту статті 57 Конституції України, в державі діє презумпція знання закону всіма громадянами, якщо закон був доведений до їх відома шляхом його офіційного оприлюднення. Закон України «Про запобігання корупції`опубліковувався у офіційних виданнях.

Отже, ОСОБА_1 повинна була знати всі вимоги закону, який був доведений до її відома шляхом офіційного оприлюднення та не допускати правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Об`єктивно з`ясувавши обставини справи, повно та всебічного дослідивши надані суду докази, враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, вину свою визнала, наявність встановленої обставини, що пом`якшує покарання, а саме щири каяття та відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, враховуючи і інші вимоги ст. 33 КУпАП, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП і визначити їй адміністративне стягнення необхідним та достатнім для досягнення ст. 23 КУпАП мети, зокрема виховання в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень, адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення у виді штрафу, та в мінімальному розмірі.

Крім того, відповідно до ст.ст. 40-1, 283 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп. до спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 40-1, 172-6, 245, 252, 283-285, 294 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6КУпАП, і накласти на нього стягнення у виді адміністративного штрафу у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. в дохід Держаного бюджету України.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцяти днів з дня вручення копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати штрафу у строк, установлений частиною ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП; витрати на облік зазначених правопорушень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її оголошення. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя В.О. Макаров