Справа № 425/1311/19
Провадження № 33/810/127/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«10» вересня 2019 року м.Сєвєродонецьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Луганського апеляційного суду Руденко В.В., за участі:

особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника - Брошка І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, маючого 3 групу інвалідності, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , взятого на облік як внутрішньо переміщену особу за адресою: АДРЕСА_2 , на постанову судді Рубіжанський міського суду Луганської області від 05 липня 2019 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП,-

В с т а н о в и в :

Постановою судді Рубіжанського міського суду Луганської області від 05 липня 2019 року громадянина ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строк на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 352 грн. 40 коп.

У постанові суду зазначено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 07.04.2019 року серія БД № 122657 ОСОБА_1 07.04.2019 року о 17.20 год. керував транспортним засобом «DAEWOO LANOS», номерний знак НОМЕР_1 по пр. Московському в м. Рубіжному в стані алкогольного сп`яніння. У присутності двох свідків пройшов в установленому порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «ALKOTEST DRAGER» «0717», проба позитивна (3,08 проміле), чим порушив вимоги п.2.9 (А) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції особою, що притягається до відповідальності - ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати постанову Рубіжанського міського суду Луганської області від 05.07.2019 року, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, ОСОБА_1 зазначив, що суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності, про винесення постанови він дізнався від свого адвоката. Разом з тим зазначив, що суд першої інстанції проігнорував його клопотання з проханням направити справу на розгляд до Кремінського районного суду Луганської області у зв`язку з його проживанням у м. Кремінна, та призначив справу на 05.07.2019. Після повторного клопотання адвоката про ознайомлення з матеріалами справи, він з ними ознайомився 10.07.2019 та отримав постанову від 05.07.2019.

Також зазначив те, що суд не задовольнив його клопотання про перенесення справи з 05.07.2019 р. на іншу дату, а також не надав змогу адвокату Брошко І.В. ознайомитись з матеріалами справи, про що свідчить відсутність розписки адвоката на клопотанні. Після часткового ознайомлення адвоката з матеріалами справи було заявлено клопотання про виклик свідків, які вказані в протоколі, поліцейського який його склав, про витребування направлення на огляд ОСОБА_1 , сертифіката відповідності «Драгер», свідоцтво про перевірку алкотестера «Драгер», а також паспорту на алкотестер «Драгер», яке було проігноровано судом першої інстанції. Апелянт вважає це порушенням його Конституційного права на захист.

Вказує на те, що у протоколі БД №122657 не вказано жодних ознак, згідно яких він міг би бути направлено на медичний огляд, що говорить про відсутність даних ознак, та це є суттєвим порушенням закону при складанні протоколу. Також вказав, що в документі «Тестування на алкоголь» відсутнє посилання на номер протоколу, а також зазначена температура повітря, при якій проводився тест +30 градусів по Цельсію, хоча 07.04.2019р. у вечірній час складала +11 градусів Цельсію. Також зазначає, що відповідно до тесту у нього виявлено - 3,08 проміле, але апелянт вважає такі показники не дійсними, так як з медичної точки зору вважається тяжким отруєнням алкоголем, можливе настання смерті, втрата свідомості, центральна нервова система пригнічена. Також наголошує, що у алкотесті зазначена невірна дата його народження - 20 червня 1974 року, замість вірного 20 вересня 1974 року, а також у алкотесті відсутній його підпис. В акті огляду на стан алкогольного сп`яніння відсутнє П .І.Б. особи, стосовно якої складено цей акт та свідки були запрошені за різними адресами, які не співпадають з місцем складення адміністративних матеріалів.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник Брошко І.В. підтримали викладені в апеляційній скарзі доводи, наполягали на скасуванні рішення суду першої інстанції та просили закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутність події та складу правопорушення.

При цьому ОСОБА_1 апеляційному суду пояснив, що свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не визнає, оскільки не керував транспортним засобом у зазначений в протоколі день у стані алкогольного сп`яніння. Стверджує, що він взагалі не вживає спиртне, оскільки має захворювання та у той час проходив медичне обстеження у МВЛК. Наполягає, що під час складання патрульними поліцейськими він вказував адресу свого проживання АДРЕСА_1 проживають його мати і сестра, та у той день він був у них у гостях, де залишив свої документи на транспортний засіб.

Свідок ОСОБА_3 апеляційному суду пояснив, що у квітні 2019 року працівники патрульної поліції запросили його та ще одного чоловіка бути присутніми під час проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 Дочекавшись, коли другий екіпаж патрульної поліції привіз алкотест «Драгер», водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на місці по вул.Московська, міста Рубіжне, на що той погодився. Пам`ятає, що за результатами медичного огляду у водія ОСОБА_1 було встановлено більш ніж - 3% алкоголю.

По зовнішнім ознакам може сказати, що водій ОСОБА_1 знаходився у нормальному стані, запаху алкоголю з порожнини рота він того він не чув, мова та координація рухів були нормальними. Свої письмові пояснення, які є в матеріалах справи (а.с.5), він дійсно підписував, але не читав, тому не погоджується з наведеними в цих показах наявними у водія ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запаху алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів.

Вислухавши пояснення учасників судового провадження та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд першої інстанції, з огляду на матеріали справи, дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Подія адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та вина ОСОБА_1 у його вчиненні, підтверджується дослідженими місцевим судом та наведеними у постанові суду доказами, які були перевірені судом апеляційної інстанції, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 122657 від 07.04.19 (а.с.1); результатами «ALKOTEST DRAGER» тестування на алкоголь до протоколу серія БД №122657 від 07.04.2019 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складеному в присутності двох свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , згідно яких у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено - 3,08 проміле, останній з даним результатом ознайомлений, про що свідчить його підпис в акті та в результатах тестування на алкоголь (а.с.2,3); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.4-5), відеозаписом правопорушення (а.с. 11).

Зокрема, як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 122657 від 07.04.2019 року, складеного відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1), він 07 квітня 2019 року, о 16.09 год., в м.Рубіжне по пр. Московському керував автомобілем марки «DAEWOO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, як зазначено у протоколі сам водій ОСОБА_1 відмовився від будь-яких пояснень.

Стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 також об`єктивно підтверджується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеному в присутності двох свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , згідно яких у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із застосуванням алкотеста «Драгер», виявлено - 3,08% алкоголю (а.с.2-3). Ці обставини в апеляційному суді підтвердив свідок ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом апеляційної інстанції були відтворені відеозаписи з нагрудних камер спостереження працівників патрульної поліції, які містяться у файлах на DVD диску, долученого до матеріалів справи (а.с.11).

З відео файлів № від 07.04.2019 з часом зйомки 16:09:05 - 16:19:14, № від 07.04.2019 з часом зйомки 16:10:11 - 16:26:25, № від 07.04.2019 з часом зйомки 16:31:06 - 16:35:58, № від 07.04.2019 з часом зйомки 16:50:34 - 16:53:45, № від 07.04.2019 з часом зйомки 17:08:39 - 17:14:28, № від 07.04.2019 з часом зйомки 17:15:24 - 17:15:33 та № від 07.04.2019 з часом зйомки 17:15:38 - 17:19:24 вбачається, що службовий автомобіль працівників патрульної поліції зупинив а/м «DAEWOO-Lanos», р/н НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 , при перевірці документів водій не мав при собі посвідчення водія, технічного паспорту ТЗ та документів, які засвідчують його особи. Між тим сам водій ОСОБА_1 назвав своє П.І.Б. та місце проживання - АДРЕСА_1 . Патрульний поліцейський роз`яснив водію ОСОБА_1 , що ним порушено ПДР, склав щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП, роз`яснив його права, передбачені ст.ст.10, 63 Конституції України, ст.268 КУпАП, та на місці виніс постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 425 грн., з чим погодився сам ОСОБА_1 (відеозапис № від 07.04.2019 з часом зйомки 16:10:11 - 16:26:25).

В ході спілкування з ОСОБА_1 було виявлено, що в нього є ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації руху (відеозапис № від 07.04.2019 з часом зйомки 16:10:11 - 16:26:25). На пропозицію патрульних пройти медичний огляд на місці або у медичному закладі водій ОСОБА_1 спочатку відмовився, але пізніше дав свою згоду пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків. (відеозапис № від 07.04.2019 з часом зйомки 16:31:06 - 16:35:58). При цьому ОСОБА_1 наполегливо просив патрульних поліцейських відпустити його та довезти до дому на пр.Московський,5. Далі на службовому автомобілі патрульні відвезли ОСОБА_1 за вказаною ним адресою для з`ясування його особи.

Згідно відеозапису № від 07.04.2019 з часом зйомки 16:31:06 - 16:35:58, біля будинку водій ОСОБА_1 надав патрульним своє водійське посвідчення та під час спілкування повідомив, що минулого року його вже притягали до відповідальності за ст.130 КУпАП та накладала штраф, але рішення було скасовано. При цьому ОСОБА_1 заперечує своє перебування в стані алкогольного сп`яніння.

У відеозаписах № від 07.04.2019 з часом зйомки 16:50:34 - 16:53:45, № від 07.04.2019 з часом зйомки 17:08:39 - 17:14:28, № від 07.04.2019 з часом зйомки 17:15:24 - 17:15:33 та № від 07.04.2019 з часом зйомки 17:15:38 - 17:19:24, зафіксований подальший перебіг події, з яких вбачається, що на вулиці патрульні поліцейські повідомили двом понятим, що 07 квітня 2019 року ними по пр.Московський був зупинений ТЗ під керуванням водія ОСОБА_1 , який керував з порушеннями ПДР та під час спілкування у водія були встановлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме - запах з порожнини рота, порушення мови та координації руху. У присутності понятих ОСОБА_1 погодився на пропозицію патрульних пройти медичне освідчення на предмет перебування у стані алкогольного сп`яніння на місці за допомогою алкотесту «Драгер». Патрульні по телефону запросили інший патрульний наряд поліції надати їм алкотест «Драгер». У подальшому патрульними у присутності понятих та водія ОСОБА_1 було розпечатано трубку для алкотесту «Драгер» та заначено про цілісність упаковки, роз`яснено водію процедуру проходження медичного освідчення за допомогою алкотесту «Драгер», але ОСОБА_7 двічі невдало зробив спроби продути та на третій раз було встановлено - 3,08 % алкоголю. Було роздруковано чек за результатами проходження медичного освідчення водія ОСОБА_1 , в якому патрульний зробив запис про місце його проведення та П.І.Б. особи, яку тестують, та копія чеку була вручена особисто водію ОСОБА_7 . При цьому ОСОБА_1 погодився з дотриманням процедури проведення медичного освідчення, але просив патрульних не складати щодо нього протокол. Між тим за результатами тесту стосовно ОСОБА_1 патрульними було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП та правопорушнику було роз`яснено зміст протоколу.

Відповідно до п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як зазначено в роз`яснюючих положеннях, які містяться в абзацах третьому та четвертому пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008) керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Для притягнення до відповідальності за ст.130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Отже, аналіз досліджених під час судового розгляду та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у керуванні ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння при обставинах встановлених постановою судді Рубіжанського міського суду Луганської області від 05 липня 2019 року, чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції вважає неспроможним посилання апелянта на порушення працівниками поліції Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015р. №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858 (далі- Інструкція), зокрема, щодо відсутності відповідного направлення на медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння. Згідно пункту 7 Розділу II цієї Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

За приписами п.7 Розділу I Інструкції поліцейський направляє водія на медичний огляд до найближчого закладу охорони здоров`я лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Натомість, за матеріалам справи, ОСОБА_1 виявив бажання пройти медичний огляд на місці зупинки транспортного засобу та погодився з результатами проведеного тесту, що виключало необхідність його направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я.

З відеозапису № від 07.04.2019 з часом зйомки 16:31:06 - 16:35:58, чітко вбачається, що у ОСОБА_1 порушена мова та координація рухів, що свідчить про наявність ознак алкогольного сп`яніння, визначених п.3 Розділу III Інструкції та це підтверджується рапортом патрульного поліцейського Борівського Д .Г. (а.с.7) і письмовими свідченнями свідка ОСОБА_4 (а.с.4).

Твердження ОСОБА_1 в апеляційному суді про те, що такий його стан був обумовлений високим тиском та поганим самопочуттям, а не вживання алкоголю, є непереконливими та спростовуються сукупністю вищенаведених доказів, зокрема, показами свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а також актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів «Драгер» (а.с.3) та долученим чеком результатів огляду, згідно яких у ОСОБА_1 було виявлено - 3,08% алкоголю.

Посилання апелянта на розбіжності у температурному режимі у день вчинення правопорушення, на невірну дату його народження та відсутність його підпису у алкотесті, не зазначення в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння П.І.Б. особи, стосовно якої складено цей акт, є неспроможними з огляду на те, що чек за результатами огляду на алкоголь (а.с.2) має посилання на протокол БД №122657, на П. І.Б. особи, щодо якої його складено, а саме - ОСОБА_1 , та має його особистий підпис.

Натомість температурний режим та відсутність в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.3) П. І. Б. особи, не ставлять під сумнів, що його було складено саме відносно ОСОБА_1 , оскільки наведені в ньому дані про позитивний тест - 3,08% узгоджується з даними чеку за результатами огляду на алкоголь ОСОБА_1 та не спростовують в цілому правильності висновків суду про доведеність провини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Витребувані за клопотанням сторони захисту відомості щодо самого спеціального технічного засобу газоаналізатору «Драгер», за допомогою якого було проведено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, свідчать про його сертифікацію та справний технічний стан.

Крім того, апеляційний суд вважає неспроможними доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення його права на захист через розгляд справи судом першої інстанції за його відсутності, а також через незадоволення його клопотання про передачу справи на розгляд до Кремінського районного суду Луганської області у зв`язку з його проживанням у м. Кремінна, з огляду на наступне.

За приписами ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як свідчать матеріали адміністративної справи, суд неодноразово приймав заходи щодо належного повідомлення і виклику ОСОБА_1 у судове засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про розгляд справи в Рубіжанському районному судді Луганської області на 25.04.2019 (а.с.14), 29.05.2019 (а.с.15-17), 12.06.2019 (а.с.18-19), судова повістка на 05.07.2019 (а.с.30-31), які були надіслані на адресу, зазначену у протоколі БД№122657 від 07.04.2019, а саме: АДРЕСА_1 , а також надіслані ОСОБА_1 на адресу Рубіжанського міського суду Луганської області клопотання про направлення справи на розгляд до Кремінського районного суду від 21 червня 2019 року (а.с.21,32).

Враховуючи практику Європейського Суду з прав людини з аналогічних питань, зокрема рішень у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, «Олександр Шевченко проти України» від 26.04.2007, «Трух проти України» від 14.10.2003, в яких зазначено, що особа у розумінні інтервалу часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження, суд обґрунтовано прийняв рішення у справі за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних та досліджених судом доказів.

Щодо розгляду судом питання про зміну підсудності, то згідно ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127 - 1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

За змістом протоколу БД №122657 від 07.04.2019 року (а.с.1) в графі місце проживання (перебування) зазначена адреса: АДРЕСА_1 , яка була вказана самим водієм ОСОБА_1 , під час складання протоколу, що підтверджується відповідними відеофайлами з нагрудних камер спостереження патрульних поліцейських.

Крім того, в протоколі містяться відомості про те, що ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, та йому було повідомлено, що розгляд справи відбудеться у суді м.Рубіжне. Особистий підпис ОСОБА_1 у протоколі свідчить про те, що зі змістом протоколу він ознайомлений, копію протоколу отримав та що внесенні в протокол данні про нього є правильними.

Отже суд першої інстанції обґрунтовано, відповідно до приписів закону, відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про направлення справи на розгляд до Кремінського районного суду Луганської області, оскільки місцем вчинення адміністративного правопорушення встановлено - місто Рубіжне, Луганської області та місцем проживання самого ОСОБА_1 зазначена адреса: АДРЕСА_1 .

При цьому місцевий суд у своїй постанові дійшов правильних висновків про неналежне обґрунтування заявлених клопотань про передачу справи до Кремінського районного суду Луганської області, а також про витребування доказів і виклик свідків, та зауважив, що ці клопотання мають за мету затягування розгляду справи, оскільки вони заявлені 05 липня 2019 року (а.с.50-54), тобто майже в останній можливий день, передбачений ч.2 ст.38 КУпАП, для накладення адміністративного стягнення.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, дотримуючись принципу неупередженості та об`єктивності, з дотриманням вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, дав належну оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованих висновків щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для закриття провадження у справі, визначених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, на чому наполягає сторона захисту, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідно до положень ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Апеляційний суд вважає, що суддею місцевого суду при постановленні рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та при накладенні на винну особу адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строк на один рік, у повній мірі враховані загальні принципи та правила накладення стягнення, передбачені ст.23 та ст.ст.33-35 КУпАП, а також враховано підвищений рівень суспільної небезпеки скоєного винною особою адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновків, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а постанова судді Рубіжанського міського суду Луганської області від 05.07.2019 року є законною та обґрунтованою. Підстав для скасування або зміни рішення місцевого суду відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП ,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Рубіжанського міського суду Луганської області від 05 липня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ ЛУГАНСЬКОГО

АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ В.В. РУДЕНКО