Справа № 211/3770/19
Провадження № 3/211/1905/19
П О С Т А Н О В А

іменем України

12 вересня 2019 року суддя Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області Ніколенко Д.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в місті Кривому Розі Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

-за ст. 130 ч. 1 КУпАП,

за участю захисника Черненко Є.І.,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 27.06.2019 року серії ОБ № 208693, 27.06.2019 року о 21.50 год. в м. Кривий Ріг по вул. Магістральна біля будинку №23, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Hyndai H-200, р/н НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків.

В судовому засіданні захисник Черненко Є.І. просила суд закрити провадження у справі, оскільки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та при складанні протоколу було порушено порядок.

В матеріалах справи містяться письмові заперечення від ОСОБА_1 , відповідно до змісту яких він взагалі був пішоходом, його зупинили патрульні та вимагали пройти огляд на стан сп`яніння. Вважає, що розгляд справи був проведений з порушенням норм законодавства. Постанова та протокол складались без нього, оскільки дати та час не збігаються. Також зауважив, що не відмовлявся проходити тест, однак оскільки він був пішоходом, то і необхідності проходити такий тест не мав. Просив визнати дії старшого сержанта поліції Кудіної Т.О. безпідставними в частині складання протоколу та закрити провадження у справі.

Вислухавши захисника, переглянувши відео та дослідивши письмові матеріали, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами відповідно ст. 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме - відмова особи, яка управляє транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, або відносно вживання лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції, підтверджується сукупністю доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема:

- даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №208693 від 27.06.2019 року, де зазначено, що ОСОБА_1 в порушення п.п.2.5 ПДР України, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння при наявності таких ознак;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які засвідчили факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження у встановленому порядку огляду на місці та в медичному закладі на стан сп`яніння та щодо роз`яснення йому прав за ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

- даними відеозапису, з якого слідує, що водій автомобіля ОСОБА_1 до зупинки керував транспортним засобом та на вимогу пройти огляд на визначення стану сп`яніння відмовився. Так на відеозапису з боді-камер зафіксовано, як після зупинки транспортного засобу Hyndai H-200, р/н НОМЕР_1 з водійського місця виходить ОСОБА_1 та починає швидко відходити від автомобіля, не реагуючи на вимогу поліцейського зупинитись. При цьому після його зупинки поліцейський повідомляє останнього про причину зупинки п.3 ст.35 Закону України «Про національну поліцію» та вимагає пред`явити водійське посвідчення, на що отримує відповідь нібито ОСОБА_1 є лише пішоходом і тому у нього посвідчення немає. Враховуючи наявні ознаки алкогольного сп`яніння, які візуально спостерігаються у водія, останньому було запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці або в медичному закладі. О 22:55 годин ОСОБА_1 в присутності двох свідків на вимогу поліцейського пройти огляд на визначення стану сп`яніння протягом тривалого часу не дає однозначну відповідь посилаючись на те, що він є пішоходом. О 23:14 поліцейський фіксує в присутності свідків фактичну відмову від проходження огляду.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 р. № 14, судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП, несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Щодо посилань ОСОБА_1 та його захисника на те, що він не керував транспортним засобом, суд зазначає таке.

При перегляді відео зафіксовано, як після зупинки транспортного засобу Hyndai H-200, р/н НОМЕР_1 , з-за керма виходить саме ОСОБА_1 та починає швидко відходити від автомобіля, внаслідок чого поліцейським довелось його переслідувати для зупинки. В ході розмови із поліцейськими водій вів себе неадекватно, візуально спостерігались ознаки сп`яніння. Таким чином, судом встановлено, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом та в жодному випадку не був пішоходом. Суду не надано беззаперечних доказів, які б спростовували це твердження.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Ч.3 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395 (далі - Інструкція) визначено, що направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

Згідно з п.п.2, 3, 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами) (далі-Порядок) огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до п.3 Порядку огляд проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

- лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

П. 4 Порядку встановлено, що огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

При розгляді справи по суті було встановлено, що ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу було запропоновано пройти огляд, однак останній, посилаючись на те, що є пішоходом, фактично відмовився від проходження огляду, робив вид що не розуміє про що йде мова. Суд вважає за необхідне також зазначити про те, що ОСОБА_1 мав можливість в добровільному порядку пройти огляд на стан сп`яніння, однак цим правом не скористався, при цьому вів себе зухвало та його поведінка не відповідала нормам культури та моралі.

Таким чином, не вбачається жодного порушення визначеного законом порядку, який регламентує проходження огляду на стан сп`яніння.

Щодо посилань на інші порушення, то вони не є підставою для визнання дій ОСОБА_1 законними, а дій поліцейського протизаконними.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Згідно з ст.251 КУпАП суду надані об`єктивні та інші безперечні докази провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що дозволяє суду, визнати останнього винним.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Суд при накладенні адміністративного стягнення враховує особу ОСОБА_1 , при цьому не встановлені обставини, які пом`якшують або обтяжують його відповідальність.

З метою виховання особи, запобігання новим проступкам, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Керуючись ст. 40-1 КУпАП, відповідно до якої судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, судовий збір стягнути з ОСОБА_4 . на рахунок держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.27, 213, 221, 248, 249, 252, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП та притягнути його до адміністративної відповідальності із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу в десяти денний строк з дня винесення постанови.

Суддя Д. М. Ніколенко