П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.09.2019 Справа №607/21685/19

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Вийванко О.М., розглянувши матеріали, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , водія автомобільного відділення взводу забезпечення четвертого артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 ,

за ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

05 вересня 2019 року о 17 год. 30 хв. старший солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, займаючи посаду водія автомобільного відділення взводу забезпечення четвертого артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , появився на території військової частини НОМЕР_1 , що в АДРЕСА_2 , в нетверезому стані в умовах особливого періоду.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні даного правопорушення визнав повністю та щиро розкаявся.

Крім власного визнання вини, вина ОСОБА_1 доведена матеріалами справи дослідженими у судовому засіданні, а саме: даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЛВТ № 105 від 10.09.2019 р.; випискою № 382 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 05.09.2019 р.

За таких обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто, поява військовослужбовцями на території військової частини в нетверезому стані в умовах особливого періоду, а тому, його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

При накладенні стягнення, враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставину, яка пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення це щире розкаяння винного, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а тому, суд приходить до переконання, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією статті, за якою він притягується до відповідальності.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення.

Однак, як вбачається із посвідчення серії НОМЕР_2 , виданого 25.04.2018 р. Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_3 , ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що у відповідності до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. 33, 34, 35, 40-1, ч.3 ст.172-20, ст. 283, 284, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 700,00 грн. (три тисячі сімсот гривень 00 копійок) в дохід держави.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяО. М. Вийванко