Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/3056/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2019 м.Виноградів

Суддя Виноградівського районного суду Леньо В.В., з участю особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , начальник відділення інспекторів прикордонної служби "Дюла", відділу прикордонної служби «Дякове» за ч. 1 ст. 172-18 КУпАП України,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 405459 від 20.08.2019 року 09.07.2019 року близько 01:35 год. офіцером ВВБ по Мукачівському прикордонному загону було виявлено, що старший сержант ОСОБА_2 Щока, під час виконання обов`язків в прикордонному наряді «Черговий підрозділу охорони державного кордону» за вказівкою прапорщика ОСОБА_3 , який виконував обов`язки у прикордонному наряді «Старший зміни прикордонних нарядів», здійснила фіктивний запис у «Журналі видачі зброї та боєприпасів», а саме фіктивно облікувала видачу трьох АК-74 з набоями до них військовослужбовцям які входили до складу прикордонного наряду «група реагування». А також здійснила фіктивний запис виїзду транспортного засобу прикордонного наряду «Група реагування», хоча військовослужбовці зброю з набоями не отримували, на службовому автомобілі на охорону державного кордону не виїжджали. Близько 00 год. 50 хв. 09.07.2019 року «Старший зміни прикордонних нарядів» прапорщик ОСОБА_4 доповів про прослуховування шуму двигуна начальнику відділення інспекторів прикордонної служби «Дюла» ст.лейтенанту ОСОБА_1 . О 00 год. 55хв. За вказівкою ОСОБА_1 , було виставлено спостерігачів для спостереження за повітряним простором, а він сам особисто висунувся з перевіркою тилових підступів та спостереженням за повітряним простором.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив абзац 5 статті 11 Статуту внутрішньої служби ЗСУ та абзац 10-11 пункту 306 частини 1 «Інструкції з організації оперативно-службової діяльності Державної прикордонної служби України від 29 груюдя 2009 року № 1040.

Своїми діями гр. ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 172-18 КпАП України.

При розгляді справи в суді ОСОБА_1 , свою винуватість у вчиненні правопорушення не визнав повністю. Пояснив, що при отриманні доповіді про те, що у небі прослуховується шум двигуна, він діяв згідно Статуту та інструкції. Так після отримання інформації про те, що у небі прослуховується шум двигуна, який доносився зі сторони Румунії , ним було визначено завдання про передачу даної інформації на впс «Дякове» та діяти за командою «Небо», виставлено спостерігачів за повітрями простором. Дійсно виїзд службової автомашини не здійснювався лише через те, що при виїзді було виявлено технічні несправності автомашини, що унеможливлювало безпечний рух даного транспортного засобу. З вказаних підстав ним було прийнято рішення щодо особистого висунення з метою перевірки тилових підступів та спостереження за повітряним простором.

Вважає, що в його діях нема порушень абзац 5 статті 11 Статуту внутрішньої служби ЗСУ та абзац 10-11 пункту 306 частини 1 «Інструкції з організації оперативно-службової діяльності Державної прикордонної служби України від 29 груюдя 2009 року № 1040, оскільки ним було виконано усі команки необхідні у разі виявлення малого літального апарату.

З вказаних підстав просив суд закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_5 , у судовому засіданні щодо зазначеної події пояснив, що 09.07.2019 року входив до складу прикордонного наряду «Група реагування». 09.07.2019 року була виставлена команда небо у зв`язку з доповіддю про прослуховування шуму двигуна малого літального апарату. Він, у складі групи отримав зброю та боєприпаси до неї, після чого направилися в бік службового автомобіля, який був у технічно несправному стані, після чого начальником відділення інспекторів ОСОБА_1 , було прийнято рішення, про висталення спостерігачів за повітряним простором, а він сам особисто направився до визначених прикордонних знаків з метою перевірки тилових підступів та спостереження за повітряним простором.

Свідок ОСОБА_6 , в судовому засіданні пояснив, що 09.07.219 року о 00 год. 55 хв. Старшим зміни було подано команду «Небо», у зв`язку з доповіддю про прослуховування шуму двигуна малого літального апарату, та команда про необхідність висунення у прикордонний наряд «Група реагування». Близько 01 год. 30 хв. Він отримав зброю та боєприпаси до неї, але у зв`язку з несправністю службового автомобіля прикордонний наряд не висунувся, а начальником відділення інспекторів Петлик Ю.М., було прийнято рішення, про висталення спостерігачів за повітряним простором, а він сам особисто направився до визначених прикордонних знаків з метою перевірки тилових підступів та спостереження за повітряним простором.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні дав покази аналогічні показам свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Структура складу адміністративного правопорушення містить:

1) об`єкт правопорушення суспільні відносини в тій чи іншій сфері, на нормальний розвиток яких посягає правопорушення;

2) об`єктивну сторону конкретні дії, що виразилися в порушені встановлених правил;

3) суб`єкт правопорушення конкретна осудна фізична особа, що досягла 16-річного віку;

4) суб`єктивну сторону складу ставлення особи до вчиненого нею діяння, тобто вину у формі умислу чи необережності.

Всі перераховані ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.251КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган(посадова особа)встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, відповідно дост. 245 КУпАПзавданнями в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

А згідно ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що підставою, для складення відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-18 КУпАП став висновок службового розслідування за інформацією ВВБ по Мукачівському прикордонному загону від 11 липня 2019 року « Щодо передумов до виникнення негативних явищ у відділенні інспекторів прикордонної служби «Дюла» ВПС «Дякове».Згідно зазнченого висновку підтвердити або спростувати факт порушення вимог Статуту внутрішньої служби ЗСУ або «Інструкції з організації оперативно-службової діяльності Державної прикордонної служби України від 29 груюдя 2009 року № 1040, не представляєтьсяза можливе. Про те, в ході судового засідання встановлено протилежне висновку службового розслідування.

Так з показів свідків допитаних в ході судвого розгляду встановлено, що ОСОБА_1 , дотримано вимоги статуту внутрішньої служби ЗСУ та «Інструкції з організації оперативно-службової діяльності Державної прикордонної служби України від 29 груюдя 2009 року № 1040. Дані висновку службового розслідування спростовуються даними отриманими в ході судового розгляду та спростовуються покази свідків.

Стаття 8 Конституції України проголошує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

За словами судді Верховного суду США ОСОБА_8 , викладених у його окремій думці по справі «Petrella v. Metrogoldwyn-Mayer, Inc., et al.», правові системи містять доктрини, які допомагають судам уникнути несправедливості, яка могла б виникнути, якщо б правові норми застосовувалися суворо в кожному випадку, незалежно від того, наскільки незвичними є обставини.

Такою доктриною у правовій системі України і є практика ЄСПЛ, яка є джерелом права, у зв`язку із чим є обов`язковою до врахування судами при розгляді справ відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Так, відповідно до ст.ст. 1 та 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосудця, є незалежним та керується верховенством права.

За ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Згідно із ч. З п. (Ь) ст. 31 Віденської Конвенції про право міжнародних договорів від 1969 року, ратифікованої Україною 14.05.1986 року, поряд з контекстом договору враховується наступна практика його застосування, яка встановлює угоду учасників щодо тлумачення. Крім того, відповідно до ст. 32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини (далі за текстом - Конвенція) питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.З ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосудця, тощо.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про ацміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 p., заява № 16347/02).

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 p., заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

А згідно рішення у справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.І ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.І ст.164 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні, як і значно перевищує мінімальний розмір штрафу, визначений ч.2 ст. 52 КК України.

Згідно ст. 278 КУпАП судом першої інстанції при підготовці до розгляду справи необхідно належно перевірено чи правильно складено протокол та інші матеріали справи Ст.7 КУпАП установлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановленому законом.

Згідно ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У рішенні по справі «Кобець проти України»(«КоЬе1з v. Ukraine»)no. 16437/04 ECHR 14.02.2008 у §43 зазначено, що Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. вищенаведене рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

У відповідності до п.3 ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи у випадку відсутності складу і події адміністративного правопорушення.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-18 КУпАП, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 245, 247,283-285, 287 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по адміністративній справі щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст.172-18 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови, через даний місцевий суд.

СуддяВ. В. Леньо