Номер провадження: 33/813/697/19
Номер справи місцевого суду: 521/225/19
Головуючий у першій інстанції Гранін В. Л.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді судової колегії судової палати у цивільних справах Драгомерецького М.М.,

при секретарі Півнєві Д.С.,

за участю: представника Одеської митниці ДФС України Ковташа Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2019 року про закриття провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ) за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про порушення митних правил від 13.11.2018р. №3623/50000/18, 19.09.2017р. о 20.04год. в зону митного контролю пункту пропуску «Кучурган - Первомайськ» відділу митного оформлення №1 митного поста «Кучурган» Одеської митниці ДФС, в напрямку з України до Молдови на канал руху «зелений коридор» в`їхав легковий автомобіль марки «NISSAN 350Z», реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Польща НОМЕР_2 ), 2005 року випуску, VIN НОМЕР_3 , об`єм 3498 cm3, під керуванням MOHAMMED ОСОБА_2 SMADI.

MOHAMMED ОСОБА_2 SMADI, як підставу для переміщення даного автомобілю надав до митного контролю та митного оформлення наступні документи: паспорт громадянина Йорданії НОМЕР_4 , виданий 29.08.2013р. органом IRBID, посвідку на тимчасове проживання в Україні ТР0721063 видану 15.07.2015р. органом 5101; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 від 01.08.2014р., відповідно до якого власником транспортного засобу є громадянин KALINSKI JAROSLAV та довіреність на право користування транспортним засобом громадянином ОСОБА_3 SMADI без реєстраційного номеру, видану 10.09.2017р., яка підписана власником транспортного засобу та завірена нотаріусом Krystyna Kostka.

Під час перевірки законності переміщення зазначеного транспортного засобу через митний кордон України, до митних органів Республіки Польща було направлено запит про надання адміністративної допомоги (лист ДФС України №3930/5/99-99-20-02-01-16 від 13.03.2018р.).

Відповідно до отриманої від митних органів Республіки Польща інформації (лист ДФС №23482/7/99-99-20-01-17 від 31.07.2018р. «Щодо відповіді митних органів Польщі»), нотаріус Krystyna Kostka не підписував довіреності на право керування транспортним засобом «NISSAN 350Z», реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Польща НОМЕР_2 ), 2005 року випуску, VTN НОМЕР_6 , підпис та відтиск печатки є підробленими й містять неправдиві відомості.

Таким чином, MOHAMMED ОСОБА_4 надав до митного органу підробну довіреність на право користування транспортним засобом без реєстраційного номеру, видану 10.09.2017р., підписану власником транспортного засобу та завірена нотаріусом Krystyna Kostka, і такі дії містять ознаки порушення митних правил, передбачені ч. 1 ст. 483 МК України (а. с. 3-4).

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2019 року провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальної ОСОБА_5 ) закрито, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України (а. с. 47-49).

Не погоджуючись з постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2019 року, представник Одеської митниці ДФС подав апеляційну скаргу, в якій просить вказану постанову скасувати та постановити нову, якою визнати ОСОБА_5 ) винним у вчиненні ним порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100% від вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 232 452,49 гривень та конфіскації товарів безпосередніх предметів порушення митних правил.

В апеляційній скарзі представник Одеської митниці ДФС наголошує, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою та винесена внаслідок неправильного застосування норм матеріального права. Також представник митниці зазначає, що матеріалами справи доведено, що митними органами Республіки Польща офіційно та в законом встановлений спосіб повідомлено державну фіскальну службу України, що нотаріус Krystyna Kostka не підписувала довіреність на право керування транспортним засобом «NISSAN 350Z», реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Польща НОМЕР_2 ), 2005 року випуску, VIN НОМЕР_3 , підпис та відтиск печатки є підробними й містить неправдиві відомості (а. с. 51-54).

Крім того, представник Одеської митниці ДФС просить поновити строк на апеляційне оскарження, мотивуючи тим, копію постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2019 року було отримано 06 травня 2019 року, про що є відмітка в матеріалах справи (а. с. 50). За цих підстав Одеська митниця ДФС не мала можливості оскаржити постанову суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Згідно вимог ч. 5 ст. 529 МК України постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП, встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Згідно ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладенні у клопотанні доводи, вважаю за можливе визнати причини пропуску строку поважними та поновити Одеській митниці ДФС строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2019 року.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засіданні особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформації про належне повідомлення цих осіб.

Будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, MOHAMMED ОСОБА_4 ( ОСОБА_6 ) у судове засідання до суду апеляційної інстанції, не з`явився, із клопотаннями про відкладення розгляду справи не звертався.

Апеляційний суд звертає увагу, що справа знаходиться в провадженні Одеського апеляційного суду з 15 травня 2019 року та неодноразово відкладалась.

Європейський суд з прав людини наголошує, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Недобросовісним користування процесуальними правами вважається, зокрема, заявлення численних необґрунтованих відводів суддям, нез`явлення представників учасників судового процесу в судові засідання без поважних причин та без повідомлення причин, подання необґрунтованих клопотань про вчинення судом процесуальних дій, одночасного оскарження судових рішень в різних видах проваджень, подання апеляційних та касаційних скарг на судові акти, які не можуть бути оскаржені тощо. Подібна практика, спрямована на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників судового процесу та суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

У зв`язку з цим, апеляційний суд вважає можливим здійснити апеляційний розгляд справи за відсутності ОСОБА_7 ( ОСОБА_6 ).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши представника Одеської митниці ДФС Ковташа Д.М., який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно законодавства України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

В силу ст. 486 МК України завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Статтею 489 МК України визначено, що при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Закриваючи провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальної ОСОБА_5 ) на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, суд першої інстанції згідно вимог ст. ст. 486, 489 МК України належним чином встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та з`ясував всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції виходив з того, що Одеською митниці ДФС не надано належних та достатніх доказів на підтвердження вини ОСОБА_7 ( ОСОБА_6 ), а висновки митного органу не підтверджуються достовірними даними. Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, за наступних підстав.

Згідно вимог ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або необережні) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 483 МК України адміністративна відповідальність настає в разі вчинення переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Відповідно до ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до вимог ст. 495 МК України та ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Судом першої інстанції встановлено, що 19.09.2017р. о 20.04год. в зону митного контролю пункту пропуску «Кучурган - Первомайськ» відділу митного оформлення №1 митного поста «Кучурган» Одеської митниці ДФС, в напрямку з України до Молдови на канал руху «зелений коридор» в`їхав легковий автомобіль марки «NISSAN 350Z», реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Польща НОМЕР_2 ), 2005 року випуску, VIN НОМЕР_3 , об`єм 3498 cm3, під керуванням MOHAMMED ОСОБА_4 .

MOHAMMED ОСОБА_2 SMADI, як підставу для переміщення даного автомобілю надав до митного контролю та митного оформлення наступні документи: паспорт громадянина Йорданії НОМЕР_4 , виданий 29.08.2013р. органом IRBID, посвідку на тимчасове проживання в Україні ТР0721063 видану 15.07.2015р. органом 5101; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 від 01.08.2014р., відповідно до якого власником транспортного засобу є громадянин KALINSKI JAROSLAV та довіреність на право користування транспортним засобом громадянином ОСОБА_3 SMADI без реєстраційного номеру, видану 10.09.2017р., підписана власником транспортного засобу та завірена нотаріусом Krystyna Kostka.

Під час перевірки законності переміщення зазначеного транспортного засобу через митний кордон України, до митних органів Республіки Польща було направлено запит про надання адміністративної допомоги (лист ДФС України №3930/5/99-99-20-02-01-16 від 13.03.2018р.). Відповідно до отриманої від митних органів Республіки Польща інформації (лист ДФС №23482/7/99-99-20-01-17 від 31.07.2018р. «Щодо відповіді митних органів Польщі»), нотаріус Krystyna Kostka не підписував довіреності на право керування транспортним засобом «NISSAN 350Z», реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Польща НОМЕР_2 ), 2005 року випуску, VTN НОМЕР_6 , підпис та відтиск печатки є підробленими й містять неправдиві відомості.

Однак, протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

При цьому, як вірно зазначив суд першої інстанції, лист отриманий від митних органів Республіки Польща не встановлює вину саме особи, яка притягується до відповідальності. В вказаному листі не зазначається конкретні дані про те, яка саме довіреність є підроблена, та на підставі чого було зроблено такий висновок. Не надано належних документів на підтвердження вказаних у листі обставин з нотаріальної контори.

Апеляційний суд погоджується, з тим що інформації отримана від митних органів Республіки Польща (на лист ДФС №23482/7/99-99-20-01-17 від 31.07.2018р. «Щодо відповіді митних органів Польщі»), згідно якої нотаріус Krystyna Kostka не підписував довіреності на право керування транспортним засобом «NISSAN 350Z», реєстраційний номер НОМЕР_1 , країна реєстрації Польща НОМЕР_2 ), 2005 року випуску, VTN НОМЕР_6 , підпис та відтиск печатки є підробленими й містять неправдиві відомості, не є належним та допустимим доказом на підтвердження вини ОСОБА_7 ( ОСОБА_6 ) у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Враховуючи викладене та в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, апеляційний суд приходить до висновку, що висновок суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_5 ) складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, є обґрунтованим, оскільки ні матеріалами справи, ні представником Одеської митниці ДФС в судовому засіданні не наведено обґрунтувань та доказів на підтвердження протилежного.

Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП України, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, ст. ст. 486, 489, 529, 530 МК України, Одеський апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання Одеської митниці ДФС про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2019 року.

Апеляційну скаргу Одеської митниці ДФС залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М.Драгомерецький