Номер справи 237/3293/19
Номер провадження 3/237/1444/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

18.07.19 року м. Курахове

Суддя Мар`їнського районного суду Донецької області Кучко Яна Юріївна, розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-16 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 232690 від 29.05.2019 року ОСОБА_1 10 травня 2019 року продала алкогольний напій домашнього виготовлення, щодо якого існує заборона зайняття господарською діяльністю за відсутності ознак діяння, передбаченого КК України.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прихожу до висновку про те, що справа підлягає закриттю за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-16 КУпАП.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 1 статті 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-16 КУпАП, полягає у зайнятті видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом, за відсутності ознак діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Виходячи з положень п. 7 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» такі види господарської діяльності як виробництво і торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, біоетанолом, алкогольними напоями підлягає ліцензуванню.

Приписами ч. 2 ст. 2 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» визначено, що виробництво спирту етилового (у тому числі як лікарського засобу), спирту етилового ректифікованого виноградного, спирту етилового ректифікованого плодового, зернового дистиляту може здійснюватися лише на державних підприємствах, а біоетанолу - на підприємствах усіх форм власності за наявності у них ліцензій.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

На підтвердження факту наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення долучено до протоколу копію заяви ОСОБА_2 щодо нелегальної торгівлі з будинків спиртними напоями власного виробництва, письмові пояснення ОСОБА_3 в яких зазначено, що ОСОБА_3 , знаходячись на своєму робочому місці в військово-цивільній адміністрації прийняла від ОСОБА_2 вказану вище заяву, письмові пояснення, які були записані зі слів ОСОБА_4 невідомою особою, згідно яких ОСОБА_5 займається продажем міцних алкогольних напоїв, письмові пояснення ОСОБА_6 яка повідомила, що ОСОБА_1 займається продажем алкогольних напоїв домашнього виготовлення, численні рапорти, в яких зазначено про необхідність додаткового розгляду викладених у заяві ОСОБА_2 фактів.

Водночас, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності на адресу суду було надано: заяву ОСОБА_4 , яка фактично є його письмовими поясненнями, написану ним власноручну, який зазначає, що факт продажу та вироблення ОСОБА_5 самогону він не підтверджує та заяву письмову заяву ОСОБА_7 , яка спростовує надані нею раніше свідчення та зазначає, що підписувала чистий протокол в якому засвідчено факт продажу їй з боку ОСОБА_1 самогону, водночас вказаних дій ОСОБА_1 не вчиняла та алкогольні напої їй не продавала. Також, з колективної характеристики ОСОБА_1 , наданої жителями АДРЕСА_2 , остання є порядною та доброзичливою людиною, правил загального життя не порушує.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

При цьому суд враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 , не може бути беззаперечним доказом її вини, оскільки викладені в ньому відомості не узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», додані до протоколу про адміністративне правопорушення письмові докази є суперечливими та вступають у протиріччя з наданими особою, яка притягається до адміністративної відповідальності письмовими доказами, зокрема письмовими заявами ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , які спростовують факт виготовлення та продажу ОСОБА_1 алкогольних напоїв, на показах яких ґрунтувалось діяння інкриміноване ОСОБА_1 особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення.

З огляду на встановлені під час судового розгляду обставини, з урахуванням положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, за відсутності достатніх та переконливих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суд доходить висновку, що сукупністю доказів у справі не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-16 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

На підставі викладеного, ч. 1 ст. 164-16 КУпАП, керуючись ст. ст. 247, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164-16_КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова в порядку провадження по справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання скарги до Донецького апеляційного суду через Мар`їнський районний суд Донецької області.

Суддя Я.Ю. Кучко