ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/274/19 Справа № 712/5157/19 Категорія: ч.2 ст. 172-6 КУпАП Головуючий у І інстанції Чечот А. А. Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2019 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду - Соломка І.А.,

при секретарі Єгоровій С.А.,

за участю прокурора - Гречаника Р.І.,

особи, яку притягнуто до адміністративної

відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника Навроцької Т.В.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника Навроцької Т. В . на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 липня 2019 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючу заступником начальника управління Черкаської обласної державної адміністрації, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживаючу: АДРЕСА_1 .,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , будучи заступником начальника управління Департаменту регіонального розвитку Черкаської обласної державної адміністрації та відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі по тексту - Закону) суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, 25.11.2017 відповідно до розділу 3 «Об`єкти нерухомості» е-декларації за 2017 рік, набула права власності на квартиру загальною площею 48,3 м2, вартістю 472 500 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів на одну працездатну особу, встановлених на 1 січня 2017 року та в порушення вимог ч.2 ст. 52 Закону не повідомила Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у своєму майновому стані, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч.2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 липня 2019 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник Навроцька Т.В. подала апеляційну скаргу в якій просила її скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що посадові особи Національної поліції уповноважені складати протокол про адміністративне правопорушення лише після отримання письмового повідомлення від НАЗК, та не наділені правом самостійно виявляти такі правопорушення, пов`язані з корупцією. Вказує, що на момент розгляду справи закінчилися строки притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Зазначає, що прийняття ОСОБА_1 від своєї матері подарунку не може вважатися таким, що свідчить про суттєву зміну майнового стану, оскільки при укладенні договорів дарування між особами першого ступеню споріднення вартість майна оподатковується за нульовою ставкою, тому при укладенні договору дарування нотаріусом не вимагалася довідка про оцінку майна, вартість подарованої квартири не визначалася, у зв`язку з чим в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона правопорушення, що виключає її відповідальність за ч.2 ст. 172-6 КУпАП. Крім того, стороною обвинувачення не надано доказів про наявність у ОСОБА_1 умислу на вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, оскільки остання зазначила відомості про отримання подарунку в щорічній декларації.

Заслухавши думку ОСОБА_1 та її захисника Навроцької Т.В., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора Гречаника Р.І., який заперечив проти задоволення поданої апеляційної скарги, просив постанову суду першої інстанції залишити без змін, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ч.2 ст. 7 та ст. 245, ст. 280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи. Постанова суду, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.

З матеріалів справи та змісту постанови вбачається, що цих вимог закону при розгляді даної справи і постановленні рішення районний суд не дотримався. В порушення вимог ст. 245, 252 КУпАП не вжив всіх заходів, передбачених законом, для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, допустив порушення процесуальних норм закону та неповноту розгляду справи.

Відповідно до протоколу № 306499 від 05.04.2019 про вчинення адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією встановлено, що ОСОБА_1 , будучи заступником начальника управління Департаменту регіонального розвитку Черкаської обласної державної адміністрації та відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі по тексту - Закону) суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, 25.11.2017 відповідно до розділу 3 «Об`єкти нерухомості» е-декларації за 2017 рік, набула права власності на квартиру загальною площею 48,3 м2, вартістю 472 500 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів на одну працездатну особу, встановлених на 1 січня 2017 року та в порушення вимог ч.2 ст. 52 Закону не повідомила Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у своєму майновому стані, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Із таким висновком погодився і суд першої інстанції, визнавши ОСОБА_1 винною у вчиненні даного адміністративного правопорушення.

Однак такі висновки районного суду не ґрунтуються ні на матеріалах справи, ні на вимогах діючого законодавства, і апеляційний суд з ними не погоджується.

Статтею 172-6 ч.2 КУпАП передбачена відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Як встановлено апеляційним судом, ОСОБА_3 25.11.2017 подарувала своїй доньці ОСОБА_1 квартиру загальною площею 48,3 м2 про що свідчить договір дарування (а.с. 70). Згідно довідки приватного нотаріуса Левицької Е.А. від 14.05.2019 (а.с. 69) під час посвідчення вищевказаного договору дарування квартири звіт про оцінку майна сторонами нотаріусу не надавався, тобто експертна грошова оцінка не проводилась, оскільки при укладенні договорів дарування між особами першого ступеню споріднення вартість майна оподатковується за нульовою ставкою, тому нотаріусом документи про оціночну вартість не вимагаються.

Як вбачається з рішення НАЗК від 11.08.2016 №3, зі змінами і доповненнями, про роз`яснення щодо застосування окремих положень Закону України "Про запобігання корупції" стосовно заходів фінансового контролю - якщо при отриманні спадщини, подарунка, приватизації нерухомого майна грошова оцінка такого майна не проводилась і вартість його не відома, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані не подається.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснила, що в договорі дарування її мати вартість подарованої квартири зазначала на свій розсуд, так як її грошова оцінка не проводилась. В електронній декларації вона вказала про отримання в дарунок квартири, але чому поставила її вартість без проведення оцінки - пояснити не змогла. Також зазначила, що вартість даної квартири їй не відома, оскільки експертну оцінку ніхто не робив.

Тому твердження прокурора щодо визначення вартості подарованої квартири, яку сторони, як зазначено в договорі дарування, оцінили в сумі 96600 грн., що перевищує 50 прожиткових мінімумів на одну працездатну особу, встановлених на 1 січня 2017 року, а тому ОСОБА_1 повинна була повідомити Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни у її майновому стані, є необгрунтованими, оскільки грошова оцінка даної квартири у визначеному діючим законодавством порядку не проводилась, а отже дійсна її вартість не відома.

Таким чином, враховуючи вищевказані обставини, вважаю, що висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, є безпідставним та необґрунтованим.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, вказує, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Викладені вище обставини свідчать про недоведеність наявності в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.176-2 КУпАП, що свідчить про обґрунтованість апеляційної скарги в цій частині і виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вказаною правовою нормою.

Відповідно до п.2 ч.8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі обставини справи, допустив порушення процесуальних норм закону та дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.176-2 КУпАП, у зв`язку з чим постанова районного суду відносно останньої є незаконною та необґрунтованою і підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 - закриттю відповідно до ч.1 п.1 ст. 247 КУпАП за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника Навроцької Т. В. - задовольнити.

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 липня 2019 року щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст. 172-6 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка