Справа № 308/4142/18
Закарпатськийапеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

02.08.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Мишинчук Н.С., з участю представника Закарпатської митниці ДФС Яворського Б.В., захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - адвоката Семенова Ю.О., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 квітня 2018 року.

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, мешк. АДРЕСА_1 , визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 19 050 грн. та конфіскації безпосередніх предметів порушення митних правил: цукор ванільний, торгової марки "ARO" Угорщини, в упаковках по 10 гр. кількістю 15000 упаковок ( 150 кг).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 грн.

ОСОБА_1 визнана винною у тому, що 20.03.2018 о 13 год. 32 хв. заїхавши в зону митного контролю на "В`їзд в Україну" митного поста "Тиса" Закарпатської митниці ДФС транспортним засобом "Шкода Октавія", номерний знак НОМЕР_1 , обравши порядок проходження митного контролю: "черовний коридор", подала письмову декларацію про переміщуваний товар, однак при перевірці встановлено, що частину товару не задекларувала, а саме, 150 кг ванільного цукру, чим допустила порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України.

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, якою провадження у справі закрити. В обгрунтування доводів апеляційної скарги вказує на те, що висновки суду про доведеність вини не грунтуються на фактичних обставинах справи, оскільки суд розглянув справу без неї, чим порушив її права та не з`ясував фактичні обставини. Від митного контролю вона нічого не приховувала, вважає протокол надуманим, а постанову суду незаконною, винесену з порушенням норм ст. ст.268, 245, 252, 280 КУпАП.

В доповненні до апеляційної скарги захисник Семенов Ю.О. просить постанову скасувати, а провадження в справі закрити з підстав відсутності складу правопорушення, обгрунтовуючи тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення не доведена, оскільки остання заїхала на смугу перетину кордону" червоний коридор", задекларувала товар, який був у транспортному засобі та було виявлено товар про який вона забула, проте під час огляду митним органом надано відмову у його переміщенні, крім того, вона не перетнула митний кордон України, що виключає склад правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника Семенова Ю.О. в підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення представника митного органу Яворського Б.В., перевіривши та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП та ст. 486 МК України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.4 ст. 526 МК України та ст. 268 КУпАП, справа може бути розглянута у відсутності особи, яка притягається до відповідальності лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Зі справи убачається, що протокол про порушення митних правил надійшов суду першої інстанції для розгляду 20.04.2018 (протокол автоматизованого розподілу справ між суддями а.с. 30) та в межах 4-х днів, тобто 24.04.2018 суд здійснив розгляд справи та виніс постанову без участі особи, яка притягнута до відповідальності ( а.с. 32-33). Відомостей про те, що суд у будь-який спосіб повідомляв ОСОБА_1 про час і місце судового засідання, у справі немає.

Апеляційний суд приходить до висновку, що суд допустив порушення норм процесуального права, які є істотними, з порушенням права особи на захист, тому апеляційна скарга в цій частині є обгрунтованою, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Даючи оцінку доводам апеляційної скарги щодо відсутності складу правопорушення, апеляційний суд вважає їх необгрунтованими з таких підстав.

Статтею 472 МК України передбачено адміністративну відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Так, протоколом про порушення митних правил №1507/30500/18 від 20.03.2018, викладені обставини вчиненого правопорушення (а.с.1-5).

Митною декларацією від 20.03.2018 заповненою ОСОБА_1 , у пункті «4. відомості про товари, що підлягають обов`язковому письмовому декларуванню» останньою зазначено "горішки в упаковці вагою 1 кг, загалом 192 кг вартістю 960 Євро; дріжджі пивні -100 кг, вартістю 312 Євро; цукор ванільний - 15 ящиків вагою 150 кг, вартістю 300 Євро". Інший товар, а саме ванільний цукор вагою 150 кг не був задекларований, що підтверджено Актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, актом зважування, фототаблицями, письмовими поясненнями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , (а.с. 9-16).

Таким чином, наведеними вище доказами стверджується факт ввезення на митну територію України гр. ОСОБА_1 товару, який підлягав обов`язковому декларуванню, та незаявлення нею за встановленою формою точних та достовірних відомостей про цей товар формує собою склад порушення митних правил, передбаченого ст.472 МК України.

Разом з тим, дозвіл на пропуск товару, який задекларувала ОСОБА_1 органом доходів і зборів ( митним органом) не був наданий з тих підстав, що товар у зазначених обсягах не може бути ввезений фізичною особою для особистого вживання (користування) відповідно до ст. 378 МК України та ПКМУ "Про обсяги та порядок ввезення громадянами на митну територію України харчових продуктів для власного споживання" № 34 від 21.05.2012 ( картка відмови а.с. 18).

Апеляційний суд не приходить до переконання, що ОСОБА_1 не мала наміру вчинити недекларування, з огляду на те, що вона у своїх письмових поясненнях вказала, що ванільний цукор у таких обсягах придбала в торговельному закладі у м. Ніредьгаза ( а.с. 7). 0крім того, згідно іформації оперативно-розшукового управління Прикордонної служби України на ОСОБА_1 подану інформацію про те, що вона може вчинити правопорушення, пов`язане з порушеннм митних правил, тобто здійснити переміщення товарів з приховуванням від митного контролю ( а.с. 17).

З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України.

Апеляційний суд відхиляє доводи захисника Семенова Ю.О. про те, що протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки на думку апелянта убачаються ознаки ст. 483 МК України, та ім`я-по батькові ОСОБА_1 зазначено невірно, замість " ОСОБА_1 ", вказано " ОСОБА_1 ". Доводи захисника про невірну кваліфікацію не грунтуються на фактичних обставинах, а щодо імені по-батькові особи, яка притягнута до відповідальності, то з матеріалів справи та особистих звернень, в тому числі апеляційної скарги ОСОБА_1 , ім`я-по батькові вказано " ОСОБА_1 ", що не може розцінюватись іншою особою. Саме такі відомості про себе надала особисто ОСОБА_1 під час складання протоколу про порушення митних правил і підстав для повернення протоколу органу, що його склав, немає.

Довід захисника, що ОСОБА_1 не перетнула митний кордон України, а тому вважає, що відсутня подія правопорушення, апеляційний суд не бере до уваги, як необгрунтований. Відповідно до п.14 ст. 4 МК України, зоною митного контролю є місце, визначене органами доходів і зборів в пунктах пропуску через державний кордон України або в інших місцях митної території України, в межах якого органи доходів і зборів здійснюють митні формальності. Здійснивши в`їзд на територію України на митний пост "Тиса" Закарпатської митниці ДФС, ОСОБА_1 перетнула державний кордон України та при здійсненні митного контролю було виявлено недекларування товару. Отже, як подія правопорушення, так і його склад, передбачений ст. 472 МК України, митним органом був встановлений правильно.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, апеляційний суд враховує те, що cтрок накладення адміністративного стягнення, передбачений ч.2 ст. 467 МК України, закінчився, тому провадження в справі підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Ужгородського міськрайонного суду від 24.04.2018, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягення за ст. 472 МК України скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із закіченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя: