справа №619/3555/19
провадження №3/619/942/19

Постанова

іменем України

05 вересня 2019 року Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Нечипоренко І.М., розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Вільшани Дергачівського району Харківської області, працюючого: начальником 1 групи інспекторів прикордонного контролю віпс «Гоптівка» віпс «Дергачі» Харківського прикордонного загону, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП,

установив:

03 вересня 2019 року в смт Козача Лопань начальником відділу прикордонної служби «Дергачі» підполковником ОСОБА_2 С.В. складено протокол про адміністративне правопорушення СхРУ №180317, згідно даним якого ОСОБА_1 у пункті пропуску «Гоптівка» о 16 год 05 хв 25.07.2019 не склав протокол про адміністративне правопорушення та не виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.203-1 КУпАП відносно громадянина РФ ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , закордонний паспорт РФ НОМЕР_1 , виданий 23.05.2015, дійсний до 23.06.2020, на сторінці 31 якого присутня відмітка про заборону в`їзду в Україну №191/20 від 16.03.2019 строком на 10 років до 10.10.2028, ініціатор рішення про заборону в`їзду в Україну Краматорський прикордонний загін ДПСУ, який умисно не виконав рішення про заборону в`їзду в Україну. Інформацію про виявлення особи ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_4 , перебуваючи «Старший прикордонних нарядів і пункті пропуску», своїми діями порушив вимоги п.п.17 п.5 розділу II наказу МВС від 19.10.2015 №1261, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-18 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні правопорушення визнав.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.

Згідно вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КпАП України, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як встановлено ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Порядок оформлення, розгляду та обліку матеріалів про адміністративні правопорушення, протидію яким віднесено до компетенції Державної прикордонної служби України визначає «Інструкція з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення», затверджена наказом МВС від 18.09.2013 року № 898, де в п.3.4 указано, що у протоколі зазначаються: дата і місце його складання; посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Відповідальність за ч.2 ст.172-18 КУпАП настає у разі порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинені в умовах особливого періоду.

Зазначена норма закону є бланкетною, тобто такою, що не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність, а тому у протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначена відповідна стаття певного нормативного акту (частина, пункт) та має бути викладено їх зміст.

Так, у протоколі зазначено про порушення ОСОБА_1 п.п.17 п.5 розділу II наказу МВС від 19.10.2015 №1261, який передбачає права та обов`язки старшого прикордонних нарядів у пункті пропуску.

При цьому, суд зазначає, що у протоколі не зазначено, яку саме норму п.п.17 порушив ОСОБА_1 , оскільки п.п.17 містить як права, так і обов`язки старшого прикордонних нарядів у пункті пропуску.

З даних протоколу вбачається, що ОСОБА_1 не склав протокол про адміністративне правопорушення та не виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.203-1 КУпАП відносно громадянина РФ ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, статтею 203-1 КУпАП встановлена відповідальність за умисне невиконання іноземцем або особою без громадянства рішення уповноваженого державного органу про заборону в`їзду в Україну.

З наданих матеріалів вбачається, що згідно штемпелю, який мається у наданій копії паспорта ОСОБА_5 , останньому заборонено в`їзд у Україну на строк 10 років до 10.10.2028.

25 липня 2019 року ст. лейтенантом ОСОБА_1 , як уповноваженою службовою особою підрозділу охорони державного кордону прийнято рішення про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину РФ ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з причин того, що відносно нього є рішення уповноваженого державного органу про заборону в`їзду в Україну.

Згідно письмового пояснення дружина ОСОБА_7 проживає у Донецькій області у м. Костянтинівка, вона сплатила штраф за порушення, яке було ним вчинено та стало підставою для заборони в`їзду в Україну, про що надав копію відповідної квитанції. Він, розраховуючи, що оплата штрафу стала підставою для скасування заборони в`їзду на територію України прибув на кордон та умислу на незаконний перетин кордону не мав.

Відповідно до ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення не надано суду доказів саме умисного невиконання ОСОБА_5 рішення уповноваженого державного органу про заборону в`їзду в Україну, а сам факт перебування останнього у пункті пропуску «Гоптівка», за наявності перелічених вище документів, не свідчить про наявність складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_5 , передбаченого ст.203-1 КУпАП та відповідно обов`язку у ОСОБА_1 складення протоколу та винесення постанови про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_5 .

Крім того, суд відмічає, що ОСОБА_1 , діючи на виконання вимог Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України 19.10.2015 № 1261, виніс рішення 25.07.2019 про відмову в перетинанні державного кордону ОСОБА_8 .

Таким чином, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б указували на вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП, тому в його діях відсутня подія і склад даного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.3 ст.284 КУпАП, постанова про закриття виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя

постановив:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області.

Суддя І. М. Нечипоренко