ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2019 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Заярний А.М., розглянувши матеріали, що надійшла з Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої с АДРЕСА_1 та проживаючої АДРЕСА_1 , згідно протоколу непрацюючої, за ч.1 ст.173 - 2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 27.05.2019 приблизно о 14 годині ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , вчинила насильство в сім`ї відносно своєї свекрухи ОСОБА_2 , що виразилось у вчиненні умисних дій психологічного характеру, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень.

Протокол було складено 07.06.2019 інспектором ДОП СП Жмеринського ВП ГУНП України у Вінницькій області Рубанським Б.С. за ч.1 ст. 173 -2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнала, пояснила, що проживає зі своєю свекрухою ОСОБА_2 в одному будинку, проте вхід до подвір`я та самого будинку у них окремий. Так, на протязі останніх десяти років саме ОСОБА_2 постійно їй погрожує влаштовуючи скандали та сварки, безпричинно викликає працівників поліції, як вона підозрює через загострення її психічної хвороби, що виражається в тому, що остання може безпричинно взяти до рук ніж та погрожувати їй, даний факт підтверджується направленням на госпіталізацію у психіатричну лікарню, яке було надано лікарем психіатром дочці ОСОБА_2 та її сину ОСОБА_3 , який являється її чоловіком. Зазначила, що направлення на госпіталізацію було отримано ними після того, як лікар побачив психічний стан ОСОБА_2 , з якою вони разом приїхали до медичного закладу після чергового конфлікту, ініціатором якого була саме її свекруха, чому протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 173-2 складено саме на неї не знає, дій психологічного характеру щодо свекрухи вона не вчинила.

ОСОБА_1 на підтвердження наданих нею пояснень надала в судовому засіданні направлення на госпіталізацію у психіатричну лікарню від 15.07.2019.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, стаття 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до ст. 251 КупАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами показаннями технічних приладів та технічних засобів та іншим.

Орган (посадова особа) відповідно до ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КпАП України, орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попередження насильства в сімї» психологічне насильство в сім`ї - насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази та заслухавши пояснення ОСОБА_2 , суддя дійшов висновку про відсутність в діях останньої складу адміністративного правопорушення, оскільки жодних доказів, які б підтверджували умисне вчинення ОСОБА_1 будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю ОСОБА_2 матеріали справи не містять (покази свідків та ін.), натомість до матеріалів справи додано лише письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , аналогічні поясненням наданих останньої в судовому засіданні, що виключає відповідальність, передбачену ст.173-2 КУпАП, за вчинення насильства в сімї.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

В зв`язку з вищевикладеним обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не знайшли свого підтвердження та були спростовані доказами та поясненнями дослідженими судом, а тому провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173 -2 КУпАП підлягає до закриття у відповідності до п.1 ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 33, 221, 252, 276, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом 3-х місяців з моменту набрання нею законної сили.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.М. Заярний