Єдиний унікальний номер 233/2669/19 Номер провадження 33/804/516/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 року

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ по адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Ковалюмнус Е.Л., за участю секретаря Рябцевої Ю.С., представника особи ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу особи, як притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10 червня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Новосілки Золочівського району Львівської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, розлученого, не працюючого, не судимого, який є учасником бойових дій, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік,-

ВСТАНОВИЛА:

Згідно постанови Костянтинівського міськрайонного суду від 10 червня 2019 року, 22 квітня 2019 року о 08 годині 40 хвилин в м. Костянтинівка Донецької області на перехресті вулиць Мірошниченко -Вінницька ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2103, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), від проходження огляду за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора Drager «Alkotest» 6810 на місті та від проходження медичного огляду у медичному закладі в установленому законному порядку категорично відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , чим порушив своїми діями вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Постановою судді ОСОБА_1 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та підвергнуто його адміністративному стягненню у вигляді штрафу в сумі 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

На вказану постанову суду, особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, в якій він просить постанову Костянтинівського міськрайонного суду від 10 червня 2019 року скасувати, провадження по справі закрити. Вказує, що постанова є необґрунтованою та винесеною з суттєвим порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що до відповідальності він притягнутий незаконно. Звертає увагу суду, що він не відмовлявся від проведення огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а також вважає, що при складанні протоколу було порушено вимоги ст. 266 КУпАП, оскільки йому не було видане направлення на медичний огляд до відповідного закладу. Також зазначає, що відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння його примусили працівники патрульної служби. Відеозапис не вівся з початку, тобто з моменту зупинки, а лише пізніше на мобільний телефон вони зняли його відмову.

Він в суді першої інстанції наполягав на виклику та допиті свідків, які б могли підтвердити його слова, але суд йому відмовив. Вважає, що порушено його право на захист.

До Апеляційного суду Донецької області ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату та час і місце апеляційного розгляду, з`явився його представник адвокат Мішин М.М.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши представника ОСОБА_1 адвоката Мішина М.В., який підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати постанову суду та закрити провадження по справі, прихожу до наступних висновків.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 адвокат Мішин М.В. підтримав доводи апеляційної скарги. Просив скасувати постанову, зазначивши, що визнання про відмову від продуття «Драгера» та від проходження медичного огляду в своєму поясненні ОСОБА_1 був вимушений написати під тиском працівників патрульної поліції. Це підтверджується тим, що з моменту його затримки не вівся відеозапис, все проходило без свідків. Тільки після його вимушеної відмови від медичного огляду були запрошені свідки та ці події були засняті на мобільний телефон. Зазначає, що ОСОБА_1 в судовому засіданні наполягав на виклику свідків, які могли це підтвердити цей факт, але йому було відмовлено. Вважає, що суд не міг посилатись в постанові як на доказ провини ОСОБА_1 на докази свідків, які не були безпосередньо допитані в суді. Просив апеляційний суд викликати свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП України провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Статтею 245 КУпАП України передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

В судовому засіданні встановлено, що 22 квітня 2019 року у відношенні ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 071806 за ч. 1 ст. 130 КУпАП України. Процесуальна форма та зміст протоколу відповідають вимогам ст. 256 КУпАП.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, і винести постанову, зміст якої має відповідати вимогам ст. 283 КУпАП.

Проте, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується доказами.

Цих вимог закону судом першої інстанції під час розгляду справи та при винесенні постанови належним чином не дотримано.

Розглядаючи справу, не допитавши свідків безпосередньо в судовому засіданні з метою перевірки їх письмових пояснень та заперечень ОСОБА_1 проти протоколу про адміністративне правопорушення, суддя першої інстанції дійшов до передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі лише письмових доказів, наданих до протоколу, які оспорював ОСОБА_1 .

Так відповідно до матеріалів справи, при складанні адміністративного протоколу були надані пояснення свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Вказані пояснення даних свідків мають одне із вирішальних значень для встановлення вини ОСОБА_1 , що потребувало перевірки пояснень вказаних свідків в судовому засіданні з ціллю перевірки доводів ОСОБА_1 , але суд не допитав свідків у судовому засіданні, тобто не надав їм належну оцінку у сукупності з іншими доказами.

Таким чином за зазначених обставин, суд не міг покласти в основу визнання винним ОСОБА_1 пояснення вказаних свідків, які не були безпосередньо допитані в судовому засіданні і пояснення яких мають вирішальне значення по даній справі.

Наведені факти у відповідності до ст. 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Апеляційний суд позбавлений можливості дослідити та спростувати доводи ОСОБА_1 з приводу того, що він під тиском відмовлявся від огляду за допомогою приладу «Драгер» та наполягав на проходженні огляду на визначення стану сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а тому, з урахуванням положень ст. 62 Конституції України, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції передчасно прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, у судовому засіданні не надано належну оцінку доводам ОСОБА_1 , що протягом 2 годин з моменту зупинки транспортного засобу пройшов огляд у КЛПУ «Міський наркологічний диспансер м. Краматорська» та надав суду висновок, який спростовує факт його перебування у стані алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд позбавлений можливості в повному обсязі перевірити твердження ОСОБА_1 шляхом виклику свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , оскільки на день розгляду справи тримісячний строк, передбачений законом для притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до вимог ст. 38 КУпАП сплинув.

З урахуванням викладеного та відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може буди розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в тому числі, в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього кодексу.

З урахуванням наведеного приходжу до висновку про скасування постанови суду першої інстанції із закриттям провадження.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково .

Постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10 червня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Донецького

апеляційного суду Е.Л. Ковалюмнус