П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/148/19

19 червня 2019 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Шпитко М.І.,

з участю прокурора - Богака А.В.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

його захисника, адвоката - Гураша М.В.,

розглянувши матеріали адміністративної справи які надійшли від Управління захисту економіки в Івано-Франківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, з вищою освітою, працює на посаді головного спеціаліста бюджетного відділу управління фінансів Надвірнянської РДА, одруженого, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, не судимого, громадянина України,

за ч.1 ст.172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

17.01.2019 року до суду надійшли від Управління захисту економіки в Івано-Франківській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП.

З протоколу № 2/2019 про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією від 04.01.2019 року, вбачається, що відповідно до наказу Надвірнянської районної державної адміністрації №2-О від 28.04.2016 року провідного спеціаліста бюджетного відділу Надвірнянської РДА - Мамчука Н.Ю. переведено на посаду головного спеціаліста цього ж відділу.

За таких обставин, відповідно до підпункту «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, як на державного службовця (категорії В, 9-рангу).

Статтею 1 даного Закону визначено правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч.1 статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Частиною 1 статті 45 Закону, передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Згідно з пунктом 2 частини 1 роз`яснення Національного агентства з питань запобігання корупції щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 11.08.2016 року № 3, щорічна декларація, яка подається у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо особливостей фінансового контролю окремих категорій посадових осіб» № 1975-VIII від 23.03.2017 року, продовжено до 1 травня 2017 року строк подання щорічної декларації для осіб, які відповідно до цього Закону подають таку декларацію вперше.

Опрацюванням відомостей з Єдиного державного Реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування встановлено, що ОСОБА_1 21.03.2017 року подав декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік, а 04.04.2018 року - щорічну декларацію за 2017 рік.

Оскільки ОСОБА_1 являється головним спеціалістом бюджетного відділу управління фінансів Надвірнянської РДА, то необхідною граничною датою подання ним вище вказаної декларації є 31.03.2018 року.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язані з корупцією, у відповідності до підпункту «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону, в порушення вимог ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин, а саме не в строк до 01.04.2018 року, подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, а фактично подав дану декларацію 04.04.2018 року о 10.42 год., чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні даного правопорушення не визнав та пояснив, що в лютому 2018 року він не мав змоги подати декларацію, оскільки хворіли його діти та дружина. В реєстр почав заходити на початку березня місяця, однак не зміг цього зробити через помилку на веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з повідомленням: «зайдіть пізніше», у зв`язку з чим він декілька разів телефонував на «гарячу лінію».

27.03.2018 року він звернувся на «гарачу лінію ПриватБанку», оскільки йому надійшло повідомлення, що ключ пошкоджений або недійсний, де йому порекомендували згенерувати ключ.

30.03.2018 року після 14 год. з`явився ключ і він відправив запит в НАЗК для проведення в реєстрі заміни ключа, проте лист підтвердження з НАЗК не приходив, а прийшло посилання тільки 31.03.2018 року і виникла помилка автентифікації користувача.

01.04.2019 року і 02.04.2019 року він знову намагався зв`язатися з НАЗК для отримання відповіді на свій запит.

03.04.2019 року надійшла відповідь, що заява прийнята та розглядається протягом одного робочого дня. В зв`язку з наведеним він лише 04.04.2018 року в 11 год. 49 хв. подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, а тому вважає, що в його діях відсутній будь-який умисел на вчинення даних протиправних дій та відсутній склад адміністративного правопорушення.

Аналогічну позицію підтримав і захисник правопорушника адвокат Гураш М.В. Також просив закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення доведена повністю. Зазначив, що ОСОБА_1 не спростував наведені в протоколі за № 2/2019 від 04.01.2019 року обставини вчинення ним правопорушення, а тому просить визнати його винуватим, а справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП закрити в зв`язку з закінченням на момент розгляду строків, визначених КУпАП України.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, думку прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.7 КУАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч.2 ст.9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Крім фактичного невизнання вини ОСОБА_1 , його вина у вчиненні правопорушення доведена зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією №2/2019 від 04.01.2019 року (а.с.2-7); рапортом оперуповноваженого УЗЕ в Івано-Франківській області Дяченко І.С. від 03.01.2019 року, з якого вбачається, що в ході проведення заходів щодо збору, фіксації фактів, які підтверджують вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, ним було виявлено вчинення вказаного правопорушення головним спеціалістом бюджетного відділу управління фінансів Надвірнянської РДА - Мамчуком Н.Ю. (а.с.8); копією сторінки з сайту Єдиного державного реєстру декларацій, щодо результату пошуку інформації про подання декларації ОСОБА_1 (а.с.9); копією наказу № 2-О від 28.04.2016 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 переведено на посаду головного спеціаліста бюджетного відділу Надвірнянської РДА (а.с.34); копією попередження ОСОБА_1 про спеціальні обмеження, встановлені законами України «Про державну службу» та «Про запобігання корупції», щодо прийняття на державну службу та проходження державної служби (а.с.39-42); інформацією щодо послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 за період часу з 01.01.2018 року по 18.11.2018 року, якою підтверджується, що останній дійсно подав декларацію 04.04.2018 року (а.с.44-46).

Таким чином, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, які узгоджуються між собою, оцінивши їх у сукупності, суд прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Разом з тим, п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов`язані з корупцією" № 13 від 25 травня 1998 року роз`яснено, що у справах даної категорії суди повинні забезпечувати своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне дослідження всіх обставин, передбачених статями 247 і 280 КУпАП. При цьому особливу увагу необхідно звертати на з`ясування в кожній справі зокрема і питань, чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені статтею 38 КУпАП. Будь-яке поновлення, продовження чи зупинення перебігу таких строків КУпАП не передбачено. Тому в разі закінчення строків накладення адміністративного стягнення провадження у справі має бути закрито (п.20 Постанови).

В свою чергу, виходячи з ч.3 ст.38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Так, провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи) (пункт 2.2. мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 "У справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП".

Тобто, провадження у справі про адміністративне правопорушення складається з різних стадій, які відрізняються одна від одної колом учасників провадження, характером проваджуваних дій та їх юридичною роллю, зокрема це: стадія порушення адміністративного провадження та адміністративне розслідування; розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесення в ній постанови; перегляд справи у зв`язку із оскарженням постанови по справі; виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Закріплення строків давності слугує кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними. Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень (пункт 137 Рішення Європейського Суду з прав людини від 09 січня 2013 року у справі "О.Волков проти України", Заява № 21722/11).

Таким чином в даному випадку застосування строку накладення адміністративного стягнення є важливим аспектом права на справедливий судовий розгляд, яке гарантовано статтею 6 Європейської конвенції з прав людини, при цьому роль такого строку має велике значення, під час інтерпретації в світлі преамбули Конвенції, відповідна частина якої, проголошує верховенство закону, що є обовязковим для країни, які підписали Конвенцію.

Крім того, п.7 ст.247 КУпАП містить імперативне правило, згідно із яким провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Враховуючи те, що 3-місячний строк, передбачений ч.3 ст.38 КУпАП, з дня виявлення правопорушення, на час вирішення справи минув, провадження у справі підлягає закриттю відповідно до вимог п.7 ст.247 КУпАП, де міститься вимога не розпочинати провадження у справі, а розпочате закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Виходячи з вимог ст.284 КУпАП, при прийнятті рішення в резолютивній частині постанови необхідно викласти тільки одне з передбачених цією статтею рішень: про накладення адміністративного стягнення чи про закриття справи, і в даному випадку про закриття справи.

При цьому, при закритті провадження на підставі ст.38 КупАП суддя повинен встановити наявність чи відсутність вини особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то судовий збір по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до приписів ст.401 КУпАП - не сплачується.

Керуючись ст.ст.7, 38, 401 221, 245, 247, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.172-6 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга на постанову подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Грещук Р.П.