Справа № 600/448/19
Справа № 3/600/267/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2019 року суддя Козівського районного суду Тернопільської області Гриновець О.Б., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Козівського ВП Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, студент Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, якому роз`яснені права за ст.268 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №0468098 11.05.2019 року близько 02 год. 30 хв. в с. Кальне, Козівського району, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом Honda Civic д.н.з. НОМЕР_1 із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме нестійка ходьба, почервоніння обличчя, нерозбірлива мова. Від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння відмовився, також відмовився у медичному закладі, у присутності двох свідків.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №046809 від 11.05.2019 року констатовано, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України і його дії кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснивши, що автомобілем 11.05.2019 року не керував.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвокат Катрук Є.А., у судовому засіданні зазначив, що при складанні протоколу було порушено ст.ст.256, 278 КУпАП та Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а відтак просить суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Надав пояснення, аналогічні доводам, викладеним в письмових запереченнях.

В судовому засіданні 11.07.2019 року працівник поліції ОСОБА_2 пояснив, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керував транспортним засобом 11.05.2019 року із явними ознаками алкогольного сп`яніння. Вказав, що 11.05.2019 року поступило повідомлення про факт керування транспортного засобу особою в стані алкогольного сп`яніння, відтак працівники поліції приїхали на виклик. Також зазначив, що факту керування автомобілем гр. ОСОБА_1 працівники поліції не бачили, оскільки все записували зі слів свідків.

24.07.2019 року у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 повідомив, що 11.05.2019 року разом із своїми друзями ОСОБА_4 та ОСОБА_1 поїхали в с. Кальне, де зустріли знайомих; невдовзі між ними виник конфлікт, на що останні викликали поліцію. Працівники поліції підійшли до машини і запитали ОСОБА_1 чи їхав він п`яний і запропонували пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 відмовився. Після цих подій, приїхав ОСОБА_5 , сів за кермо транспортного засобу, який належить ОСОБА_1 , забрав хлопців і поїхали до дому. А авто віддав на наступний день.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні 24.07.2019 року повідомив, що 11.05.2019 рокуОСОБА_1 близько 01 год. 00 хв. подзвонив до нього і попросив, щоб він забрав машину із с. Кальне. Приїхавши в с. Кальне, побачив працівників поліції біля машини, забрав ОСОБА_1 , сів у транспортний засіб останього за кермо і поїхали до дому.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення свідки в судове засідання не прибули. Суд неодноразово направляв судові повістки про явку в судове засідання з метою допиту останніх в судовому засіданні.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності зі ст.9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Згідно з ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Так, ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підтвердження вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності надано суду протокол про адміністративну відповідальність, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Однак, в даному випадку протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №046809 не може бути визнаний належним та допустим доказом у цій адміністративній справі в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є беззаперечним доказом, а обставини викладені у ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які би підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Як зазначалося вище, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №0468098 11.05.2019 року, ОСОБА_1 ніби-то порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Визначення поняття "водій" наведено в п.1.10. Правил дорожнього руху, згідно з яким водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Крім того, у зазначеному протоколі працівниками поліції зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом і відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Як зазначалось вище та встановлено судом з показів свідків та пояснень самого працівника поліції ОСОБА_2 , ОСОБА_1 траспортним засобом не керував, а відтак вимога працівників поліції щодо проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння є незаконною та передчасною.

Про обгрунтованість такого висновку суду свідчить і практика правозастосування ч.1 ст.130 КУпАП Верховного Суду України, який у постанові пленуму від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації траспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті" вказав, що для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Порядок проведення огляду визначено у ст.п266 КУпАП та положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України №1452/735 від 09.11.2015р.

При цьому, слід зазначити, що сам порядок проведення вказаного вище огляду, працівником поліції проведений не був та у матеріалах справи відсутня відеофіксація вчиненого правопорушення.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14, судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій у ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовій позиції Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 року визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації №оR (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Згідно із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 130, 247, 251, 256, 266, 280, 283-285 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Суддя О.Б.Гриновець