Справа № 734/2594/19 Головуючий у 1 інстанції Бараненко С.М.
Провадження № 33/4823/324/19
Категорія - ч.1 ст.172-6 КУпАП
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2019 року місто Чернігів

Суддя судової палати в кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду Короїд Ю.М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , прокурора Галети О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 01 серпня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 01 серпня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 1700 (одна тисяча сімсот гривень) гривень 00 коп.

Судом першої інстанції ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що перебуваючи на посаді старшого викладача циклової комісії вогневої підготовки 300 навчального танкового полку військової частини НОМЕР_1 , маючи військове звання «полковник», тобто у відповідності до пп. г п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» № 1700-VIІ від 14.10.2014 року є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією у порушення вимог ч.1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно, без поважних причин подав, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік за формою, що визначається Національним агентством, а саме подав таку декларацію 17.05.2019 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить визнати постанову місцевого суду не чинною та закрити провадження у справі, скасувати призначене адміністративне стягнення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що не вважає себе особою, яка повинна подавати електронну декларацію, не належить до осіб, посада яких передбачає наявність організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарчих функцій (посадові особи), не має повноважень на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та не мав умислу скоєння адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією. Посилається на копію відповіді Національного агентства з питань запобігання корупції від 23 березня 2017 року на запит народного депутата України ОСОБА_2 . Зазначає, що Статут Внутрішньої служби ВС України не визначає посаду викладача або старшого викладача циклової комісії в низці військових посадових осіб. Вказує, що на своїй посаді відповідає лише за своєчасність та якість навчально-методичних матеріалів, методичне забезпечення навчального процесу та контроль ведення обліку навчання. Вказує, що не має підлеглого особового складу та не виконує будь-яких організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарчих функцій. Щодо військового звання «полковник» зазначає, що військове звання не є посадою. Посилається на примітку до ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції», відповідно до якої особи, визначені в підпункті "г" частини першої пункту 1 цієї статті, звільняються від обов`язку подання декларації за умови неперебування на інших посадах, визначених у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону. На його думку в судовому засіданні надав документи, що підтверджують його належність до осіб, які взагалі звільнені від подання декларації. Разом з тим вказує на неоднакове застосування норм права судом, зокрема посилається на справу №734/1771/19 від 20.06.2019 року відносно громадянина ОСОБА_3 в якій за аналогічних обставин було прийнято справедливе на його думку рішення. Вважає, що в його діях відсутні ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав подану апеляційну скаргу та наголошував, що провадження у справі необхідно закрити, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки умислу на неподання або несвоєчасне подання декларації не було і він взагалі не є суб`єктом корупційного діяння, оскільки не є посадовою особою.

Прокурор заперечив проти апеляційної скарги, просив залишити постанову суду першої інстанції без змін, оскільки ОСОБА_4 як суб`єкт, на який поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» повинен своєчасно подавати відповідну декларацію, однак не зробив цього. Зібрані по справі докази в повній мірі свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, відповідальність.

Заслухавши апелянта, прокурора, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі.

Так, ч.1 ст. 172-6 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Згідно примітки до ст. 172-6 КУпАП, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у п.1, пп. "а" і "в" п. 2, п.п. 4 і 5 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції", інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони й обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст. 3 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на посаді старшого викладача циклової комісії вогневої підготовки 300 навчального танкового полку військової частини НОМЕР_1 , має військове звання «полковник», а тому у відповідності до пп. «г» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом, на якого поширюється дія вказаного Закону та суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 , несвоєчасно, без поважних причин подав 17 травня 2019 року декларацію за 2018 рік шляхом її заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції за формою, що визначається Національним агентством, тоді як відповідно до ч.1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати зазначену декларацію шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства, тому його дії містять ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення апеляційним судом визнаються необґрунтованими. Посилання апелянта про відсутність умислу щодо несвоєчасного подання такої декларації є безпідставними, оскільки адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП - є правопорушенням з формальним складом, для констатації наявності якого встановлення суспільно-небезпечних наслідків не вимагається, i суб`єктивна сторона якого може виявлятися як в умисній так i в необережній формі вини.

Також, є необґрунтованими доводи апелянта щодо того, що він не є суб`єктом, на який поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції»

Так, відповідно до п.п. «г» п.1. ч.1. ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є зокрема і військові посадові особи Збройних Сил України.

Відповідно до положень статуту внутрішньої служби Збройних сил України, ОСОБА_1 , маючи звання «полковник» є начальником для осіб, які мають молодші звання, тому є військовою посадовою особою Збройних сил України на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

В той же час, на нього не розповсюджується дія ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», оскільки ці положення Закону стосуються військових посадових осіб з числа військовослужбовців військової служби за контрактом осіб рядового складу, військової служби за контрактом осіб сержантського і старшинського складу та військовослужбовців молодшого офіцерського складу військової служби за контрактом.

Крім того, сам ОСОБА_1 не заперечував той факт, що раніше він подавав такі декларації.

Таким чином, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП і при накладенні адміністративного стягнення в повній мірі врахував характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин і обґрунтовано застосував стягнення, передбачене санкцією інкримінованої йому статті у виді штрафу.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 01 серпня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяЮ. М. Короїд