Дата документу Справа № 336/1054/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/366/19 Головуючий в 1-й інстанції - Дмитрюк О.В.
Єдиний унікальний № 336/1054/19 Доповідач в 2-й інстанції - Гріпас Ю.О.
Категорія - ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Гріпас Ю.О., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Коваля П.Ю., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1. адвоката Коваля П.Ю. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 травня 2019 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 травня 2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП і накладено стягнення у розмірі 10200,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 384,20 грн.

Згідно з постановою судді, 09.02.2019 року о 04 годині 32 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем «HYNDAI I30», д.н НОМЕР_2 по пр. Соборному в районі будинку № 156 в м. Запоріжжі у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України, відповідно до яких водію заборонено керувати транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи токсичних препаратів. Відповідно до тесту № 912, проведеного о 05:06 годині 09.02.2019 року, за допомогою алкотестера «Драгер № 6810», гр. ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суду першої інстанції, захисник ОСОБА_1 . адвокат Коваль П.Ю. вказує, що повідомлення про судове засідання у встановленому законом порядку шляхом направлення судових повісток йому та ОСОБА_1 не було, через що копію постанови від 02.05.2019 було отримано лише 10.05.2019.

По суті скарги просить постанову судді суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі на підставі ст.38, п.7 ч.1 ст.247 КУпАП. В обґрунтування скарги Коваль П.Ю. зазначає, що судом під час розгляду справи були порушені процесуальні права ОСОБА_1 , він був позбавлений права реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, що призвело до винесення судом неправомірного рішення та призначення покарання.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції апелянта і його захисника, які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі та просили постанову судді скасувати, задовольнити клопотання про передачу ОСОБА_1 трудовому колективу для застосування заходів громадського впливу та закрити провадження у справі, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

У відповідності до вимог ст.ст. 289, 294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

В клопотанні захисник ОСОБА_1. адвокат Коваль П.Ю. порушує питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді від 02.05.2019 посилаючись на поважність пропуску цього строку. Враховуючи, що ОСОБА_1 та його захисник Коваль П.Ю. участі у розгляді справи не брали, копію постанови отримано лише 10.05.2019, суд апеляційної інстанції доходить висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження і про наявні підстави для його поновлення.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті.

Відповідно до змісту ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з правовою позицією, викладеною в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року, при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247 і 280 КУпАП.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, що в апеляційній скарзі не оспорюється.

Дослідивши в судовому засіданні наведені докази суддя суду першої інстанції згідно до вимог ст.252 КУпАП надав їм належну оцінку, перевіривши відповідно до ст.251 КУпАП їх на предмет належності та допустимості, у зв`язку з чим вірно встановив фактичні обставини справи щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд першої інстанції при обранні виду та міри адміністративного стягнення врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника.

Згідно ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності з метою виховання особи, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Стосовно порушення права на захист в сенсі того, що справа розглянута за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, суд апеляційної інстанції вважає, що зазначені в апеляційній скарзі порушення суддею дійсно мають місце, однак ці права були відновлені під час розгляду апеляційною інстанцією.

Відповідно до ст.268 КУпАП в засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захиснику було забезпечено право для надання пояснень та доказів на спростування висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній постанові.

Щодо клопотання трудового колективу ФОП ОСОБА_5 , суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.21 КУпАП особа звільняється від адміністративної відповідальності, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

Враховуючи характер та обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та ставленням останнього до цього правопорушення, клопотання трудового колективу ФОП ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.21 КУпАП, із застосуванням заходів громадського впливу з передачею матеріалів справи на розгляд трудового колективу товариства, задоволенню не підлягає. Суд апеляційної інстанції вирішуючи питання щодо застосування до ОСОБА_1 положення ст.21 КУпАП виходить з конфлікту інтересів суспільства загалом та особи або певної частини цього суспільства, оскільки суспільний інтерес до таких правопорушень та їх наслідків стосується запобіганню скоєння більш тяжких правопорушень на транспорті, які пов`язані із заподіянням істотної шкоди здоров`ю необмеженої кількості сторонніх осіб, болісно сприймається суспільством і впливає як на законотворчу так і правозастосовну діяльність. За такою конкуренцією інтересів необхідно обирати очевидний пріоритет інтересам суспільства, а не окремих її частин.

При цьому слід зазначити, що в судове засідання апеляційної інстанції ні ОСОБА_5 ні представник трудового колективу ФОП ОСОБА_5 , не з`явились, заявлене клопотання про передачу матеріалів справи щодо ОСОБА_1 на розгляд трудового колективу не підтримали.

Враховуючи вищевказані обставини, вважаю, що наявність у ОСОБА_1 постійного місця праці, є недостатнім для передачі справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, котре характеризується підвищеною суспільною небезпечністю, на розгляд трудового колективу на підставі ст.21 КУпАП.

Таким чином, вважаю, що суд першої інстанції з врахуванням вимог ст.33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, яке буде необхідним та достатнім для запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

Ті обставини, на які посилається ОСОБА_1 про визнання вини, та щиро розкаявся у вчиненому, до адміністративної відповідальності притягується вперше, враховуються апеляційним судом при прийнятті даної постанови, разом з тим вказані обставини, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для направлення справи на розгляд трудового колективу для застосування заходів громадського впливу.

Таким чином, враховуючи фактичні обставини справи та характер вчиненого правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги та клопотання про необхідність застосування ст.21 КУпАП, не є достатніми підставами для її задоволення та застосування трудовим колективом заходів громадського впливу.

Порушень законодавства про адміністративні правопорушення, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Доводи апелянта вважаю такими, що мають на меті уникнення від адміністративної відповідальності за скоєне.

Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити і поновити цей строк.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Коваля П.Ю. залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 травня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду Ю.О. Гріпас