Справа №592/169/19 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Алфьоров А. М.
Номер провадження 33/816/100/19 Суддя-доповідач Матус В. В.
Категорія 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Матус В. В. ,за участю ОСОБА_1 , захисника Губи О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 січня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця м. Суми ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 01 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 січня 2019 року, ОСОБА_1 визнано винним за те, що він 20 грудня 2018 року близько 08 год. 10 хв. рухаючись в районі будинку № 29 по вул. Полтавська в с. Хухра, Охтирського району, Сумської області, керуючи автомобілем марки "Mercedes Vitо 110 CDI", реєстраційний номер НОМЕР_1 , не прослідкувавши за дорожньою обстановкою, не впорався з керуванням та виїхав на смугу зустрічного руху, допустивши зіткнення з транспортним засобом марки "Mercedes Sprinter 511 CDI", реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався прямо в зустрічному напрямку, чим порушив п.п. 12.1, 11.3, 2.3 (б) Правил дорожнього руху, в результаті чого автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

Відповідно поданої апеляційної скарги, ОСОБА_1 зазначає, що рухався зі швидкістю 35-40 км./год., на даному відрізку дороги мається заокруглення, яке вкрите шаром льоду та є не помітним. Так, почавши переїзд та заокруглення дороги, він почав зменшувати швидкість руху, але під час уповільнення, втратив контроль над автомобілем та за інерцією продовжив рух прямо, виїхавши на зустрічну смугу. Якби йому було відомо, що дана частина дороги вкрита шаром льоду, то обрав би безпечний режим руху. Були виконані всі можливі та залежні від нього дії, направлені на уникнення порушення правил дорожнього руху, однак із за обставин, що не залежали від нього трапилося зіткнення з іншим автомобілем. Схема протоколу огляду місця події ДТП не містить уточнення, де саме проїзна частина вкрита шаром льоду. Судом не взято до уваги обставини зіткнення транспортних засобів у даній конкретній дорожній ситуації та особливості конкретної ділянки дороги. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вислухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Суд обґрунтовано дійшов до висновку, що ОСОБА_1 винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Ці обставини підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами по справі: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 443297 від 20 грудня 2018 року, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 20 грудня 2018 року складеною без істотних порушень вимог відповідної Інструкції та підписаною без зауважень ОСОБА_1 , в якій наявні необхідні та достатні відомості для з`ясування дійсних обставин ДТП, у тому числі відображені положення автомобілів після зіткнення, стан покриття проїзної частини, наявність перешкод на дорозі, письмовими поясненнями учасників ДТП, відеозаписом з відеореєстратора.

Даючи оцінку вищевказаним доказам, апеляційний суд приходить до висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зафіксованих в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно нього уповноваженою особою органів поліції, та доведеність вини правопорушника поза розумним сумнівом.

Так, відповідно до п. 12.1 ПДР, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно поясненням самого ОСОБА_1 , під час ДТП він почав втрачати контроль над автомобілем на заокругленій ділянці дороги, яка була покрита шаром льоду, що потягло необхідність зміни напрямку його руху у бік смуги зустрічного руху. На думку суду апеляційної інстанції, такі обставини беззаперечно свідчать про те, що ОСОБА_1 не надав належної оцінки дорожній обстановці та не обрав швидкість руху, яка дала б йому змогу постійно контролювати його рух автомобіля та безпечно керувати ним, що і становить порушення вимог п. 12.1 ПДР. Зважаючи на те, що це порушення потягло пошкодження транспортного засобу, воно утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Доводи апелянта про дотримання ним вимог ПДР в частині швидкості руху автомобіля і про те, що лише заокруглена частина дороги була покрита шаром льоду, оцінюються критично.

Так, вимоги п. 12.1 ПДР стосуються обрання водієм безпечної швидкості руху залежно від конкретних дорожніх умов, але не дотримання граничної швидкості, встановленої нормативно для даної дороги. Необхідність виконання водієм цього обов`язку не залежить від того, чи утворилися конкретні дорожні умови внаслідок неналежної якості виконання своїх обов`язків дорожніми службами.

Схема дорожньо-транспортної пригоди, відео з відео реєстратора, свідчать про те, що у даній дорожній ситуації ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, наближаючись до заокругленої частини дороги, для того щоб своєчасно відреагувати на будь-яку зміну дорожньої обстановки, повинен був обрати таку швидкість руху, щоб мати можливість безпечно контролювати за рухом автомобіля, перед проїздом повороту, переконатися у його безпечності, зважаючи на погоду та стан покриття проїзної частини.

Вказане підтверджується і висновком судової авто-технічної експертизи від 15 травня 2019 р., згідно з висновками якої, якщо стан дорожнього покриття під час здійснення руху транспортного засобу по заокругленню був однорідним та характеризувався ожеледицею, можливість уникнути втрати курсової стійкості автомобіля, з подальшим його виїздом на смугу зустрічного руху та зіткненням з автомобілем «MERSEDES Sprinter 511 CDI» д.н. НОМЕР_2 , визначалась діями його водія по безпечному керуванню транспортним засобом, шляхом виконання ним вимог п. 12.1 ПДР України. Якщо стан дорожнього покриття під час здійснення руху транспортного засобу по заокругленню постійно був однорідним та характеризується ожеледицею, то в діях водія автомобіля «MERSEDES VITO 110 CDI» д.н. НОМЕР_1 вбачаються невідповідності вимогам п. 12.1 ПДР України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, на схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються такі об`єкти як ділянка дороги, на якій сталась ДТП. Згідно долученої схеми місця ДТП від 20 грудня 2018 року, стан покриття проїзної частини де сталося зіткнення транспортних засобів - ожеледиця, тобто твердження ОСОБА_1 про те, що лише заокруглена частина ділянки була покрита шаром льоду, спростовується долученими доказами, на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення.

Вище викладене лише підтверджує порушення останнім правил дорожнього руху, оскільки відповідно п. п. 12.1, 11.3, 2.3 (б) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Таким чином, вина ОСОБА_1 в інкримінованих йому порушеннях правил дорожнього руху, є доведеною, а висновок суду про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за наведених у постанові суду обставин є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений представленими в матеріалах справи доказами, які досліджені суддями першої та апеляційної інстанцій.

Відносно доводів апелянта про невстановлення інспекторами патрульної поліції та суддею даних щодо обледеніння дороги, то апеляційний суд приходить до висновку, що наявність суцільного льоду на ділянці, де сталася ДТП, що підтверджується поясненнями учасників пригоди, даними відеореєстратора та фотознімками з матеріалів справи, безумовно сприяло виникненню ДТП та його наслідкам, але це не спростовує вини самого водія, який достовірно знаючи про погодні умови та стан дороги, повинен був дотриматись вимог пункту 12.1 Правил дорожнього руху України, обравши безпечну швидкість руху з урахуванням дорожньої обстановки.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує і практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення по справі "О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29 червня 2007 року, у якому Суд зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Доказів при апеляційному перегляді постанови суду, які б свідчили про відсутність події та складу адміністративного правопорушення не встановлено.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Апеляційний суд, погоджується з висновками суду першої інстанції, але вважає доцільним пом`якшити накладене адміністративне стягнення враховуючи наступне. Санкція ст. 124 КУпАП передбачає адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Одним із видів покарань у розумінні ЄСПЛ є штрафи. Зрозуміло, що суворість цього примусового заходу оцінюється через його розмір, проте у визначенні правової природи такого заходу для ЄСПЛ важливішою є мета, з якою призначається штраф, ніж його розмір.

В рішенні по справі «Озтюрк проти Туреччини» (Ozturk v Turkey) від 28.09.1999 року Європейським судом з прав людини штраф у розмірі 60 DM, був оцінений як покарання, з огляду на цілі його застосування.

Враховуючи обставини правопорушення, вимоги ст. 23 КУпАП апеляційний суд вважає за можливим змінити накладене адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, застосувавши відносно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, що буде відповідати меті адміністративного стягнення, буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень, задовольнивши частково його апеляційну скаргу.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 січня 2019 року відносно ОСОБА_1 змінити в частині накладеного адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, застосувавши стосовно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. на користь держави.

В іншій частині постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуМатус В. В.