Провадження № 33/801/679/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Клапоущак С. Ю.
Доповідач: Міхасішин І. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Міхасішина І.В.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника-адвоката - Павенського Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу подану захисником Павенським Борисом Володимировичем в інтересах ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 18 червня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив :

09 травня 2019 року о 16 год 50 хв. у місті Вінниці на вулиці Київській в районі будинку № 180 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, автомобілем марки «Volkswagen Sharan» номерний знак НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння чим порушив вимоги пункту 2.9. «а» Правил дорожнього руху України.

Огляд на стан сп`яніння проводився 09 травня 2019 року у лікаря нарколога в КП «Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія», за висновком якого ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння (а .с. 4).

Про вчинене адміністративне правопорушення передбачене частиною першою статті 130 КУпАП працівником поліції було складено протокол серії БР № 202697 від 09 травня 2019 року (а. с. 2).

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18 червня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок судового збору (а. с. 12-13).

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Павенський Б.В. просить поновити строк на оскарження постанови суду від 18 червня 2019 року, зазначену постанову суду скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Захисник Павенський Б.В. посилається на те, що встановлений законом строк на апеляційне оскарження постанови був пропущений з поважних причин, оскільки розгляд справи відбувся у відсутність ОСОБА_1 , який отримав копію оскаржуваної постанови лише 23 липня 2019 року за заявою від 15 липня 2019 року (а. с. 20), а з матеріалами справи вони були ознайомлені 02 серпня 2019 року (а. с. 25).

Щодо підстав для закриття провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення захисник Павенський Б.В. посилається на доданий до апеляційної скарги висновок медичного огляду від 10 травня 2019 року, проведеного за самозверненням ОСОБА_1 в КП «Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія», в присутності працівника поліції ОСОБА_2 , яким встановлено, що ОСОБА_1 станом на 12 год 35 хв 10 травня 2019 року тверезий (а. с. 35 на звороті). Також зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути доказом у справі, оскільки в ньому не вказані ознаки наркотичного сп`яніння. Докази про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом відсутні. Розгляд справи відбувся у відсутність ОСОБА_1 , який не був належним чином повідомлений про судові засідання.

16 серпня 2019 року захисником ОСОБА_1 - Павенським Б.В. було заявлено клопотання про виклик та допит у судовому засіданні лікаря КЗ ВОНД «Соціотерапія» ОСОБА_3 , яка проводила огляд ОСОБА_1 09 травня 2019 року, яка може підтвердити обставини, що позитивний результат тесту на наявність наркотичних засобів міг бути наслідком вживання ОСОБА_1 булочки з маком.

22 серпня 2019 року захисником ОСОБА_1 . - Павенським Б.В. було заявлено клопотання про приєднання до матеріалів справи як письмового доказу сертифікату серії РРС №991871 від 12 серпня 2019 року про проходження ОСОБА_1 наркологічного огляду в КП ВОНД «Соціотерапія», на підтвердження обставин, що ОСОБА_1 в даному закладі на обліку не перебував та не є наркозалежним.

Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заявлених клопотань за безпідставністю.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 18 червня 2019 року, апеляційний суд виходить з того, що цей строк пропущено ОСОБА_1 з поважних причин та підлягає поновленню.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Павенського Б.В., які апеляційну скаргу підтримали, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні з таких підстав.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до статті 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення статті 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 2 статті 251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до частини 6 статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до вимог статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення БР № 202697 від 09 травня 2019 року був складений за порушення пункту 2.9 «а» керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин (пункт 2.9. «а» ПДР України).

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Пункт 2.5. Правил дорожнього руху України передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пунктів 2 та 4 розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 № 1452/735 (далі за змістом - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є:

наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);

звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;

сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови;

почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п. 6 розділу І Інструкції).

Згідно з п. 12 розділу 2 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пунктом 8 розділу 2 Інструкції передбачена форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Саме у цьому направленні поліцейський вказує виявлені ознаки сп`яніння у результаті огляду водія транспортного засобу.

Огляд ОСОБА_1 проводився 09 травня 2019 року о 17 год 20 хв лікарем наркологом ОСОБА_3 в КП «Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія» на підставі направлення поліцейського від 09 травня 2019 року.

Відповідно до пункту 4 розділу 3 Інструкції метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

У висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 травня 2019 року встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння (а. с. 4).

Отже, висновок медичного огляду проведеного на наступний день 10 травня 2019 року о 12 год. 35хв. в КП « Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія», згідно з яким лікарем наркологом ОСОБА_4 встановлено, що ОСОБА_1 тверезий, ніяким чином не спростовує попереднього висновку від 09 травня 2019 року.

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення БР № 202697 від 09 травня 2019 року ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться за викликом у Вінницькому міському суді, місце проживання ОСОБА_1 записано з його слів. І саме за цією адресою ОСОБА_1 викликався до Вінницького міського суду.

Так, ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» (рішення від 03.04.2008, Заява N 3236/03, § 41) визначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У пункті 52 рішення ЄСПЛ від 05 лютого 2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим,

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення ЄСПЛ від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення БР № 202697 від 09 травня 2019 року відповідає вимогам статті 256 КУпАП, спосіб отримання доказів був справедливим, принципу законності дотримано.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП доведена належними і допустимими доказами:

протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №202697 від 09 травня 2019 року;

висновком КП ВОНД «Соціотерапія» №1274 від 09 травня 2019 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведеного в присутності поліцейського інспектора роти №3 БУПП у Вінницькій області капрала поліції Білаш Р.В., згідно з яким ОСОБА_1 станом на 17 год 20 хв 09 травня 2019 року перебуває в стані наркотичного сп`яніння (аналіз сечі на мультитест: опіати позитивний);

рапортом поліцейського роти № БУПП у Вінницькій області ДПП капрала поліції Білаш Р.В.

Судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст.ст. 279, 280 КУпАП дотримано, докази перевірено на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для справи встановлено, дії ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковано правильно, доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови відсутні.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 18 червня 2019 року.

Апеляційну скаргу, подану захисником Павенським Борисом Володимировичем в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 18 червня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Міхасішин