ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 653/1107/19 Головуючий в І інстанції: Берлімова Ю.Г.
Провадження №33/819/325/19 Доповідач: Пузанова Л.В.
Категорія: ст.183-1 КУпАП
Постанова

і м е н е м У к р а ї н и

26 липня 2019 року Херсонський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Пузанової Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Генічеського районного суду Херсонської області від 06 червня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 183-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 ,

встановив:

Постановою Генічеського районного суду Херсонської області від 06 червня 2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею183-1 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк двісті сорок годин. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 грн 20 коп.

З постанови суду вбачається, що ОСОБА_1 , будучи на підставі судового рішення зобов`язаним сплачувати на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26.09.2006 року і до досягнення ним повноліття, більше року належним чином свій обов`язок зі сплати аліментів не виконував, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 01 березня 2019 року складає 50 982,40 грн, чим вчинив правопорушення, передбачене статтею 183-1 КУпАП.

03 липня 2019 року ОСОБА_1 подав на ухвалену судом постанову апеляційну скаргу та просив поновити строк на вчинення наведеної процесуальної дії як пропущений із поважних причин.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що передбачене частиною 1 статті 183-1 КУпАП адміністративне правопорушення не вчиняв, складений 14 березня 2019 року протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення не читав та не підписував, про наявність відкритого виконавчого провадження та заборгованості зі сплати аліментів повідомлений не був.

Судом під час розгляду справи було порушено його право на захист, оскільки про місце та час розгляду справи він повідомлений не був, участі у судовому засіданні не приймав, а викладені судом у постанові обставини щодо визнання ним вини у вчиненні правопорушення не відповідають дійсності.

Крім того зазначив, що рішення суду постановлено без дотримання положень статті 7 КУпАП щодо забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративне правопорушення, а протокол про адміністративне правопорушення складено майже через 10 років з моменту відкриття виконавчого провадження, коли розмір заборгованості склав 50982,40 грн, що свідчить про його незаконність та сфальсифікованість.

Поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження обґрунтовує тим, що копію оскаржуваної постанови він отримав в приміщенні суду 02 липня 2019 року.

В судові засідання призначені на 19 липня 2019 року та 26 липня 2019 року, в тому числі до суду першої інстанції, якому постановою апеляційного суду від 19 липня 2019 року було доручено забезпечити проведення відеоконференції 26 липня 2019 року за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, просив справу розглядати без його участі, про що направив до суду письмові заяви.

Дослідивши матеріали адміністративного провадження, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, апеляційний суд зробив висновок про те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а у задоволенні скарги слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до положень статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Так, із матеріалів справи вбачається, що розгляд справи відбувся 06 червня 2019 року за участю ОСОБА_1 ,однак копію оскаржуваної постанови йому було направлено 11 червня 2019 року та ним отримано в суді першої інстанції 02 липня 2019 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження.

Зважаючи на те, що у визначені статтею 285 КУпАП строки ОСОБА_1 копію постанови вручено не було, а також з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, причини пропуску строку на апеляційне оскарження слід визнати поважними та поновити його із зазначених підстав.

Відповідно до положень статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги та може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183-1 КУпАП, встановлена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» №2234-YШ від 07.12.2017 року, який набрав чинності 06.02.2018 року.

Наведена норма матеріального права передбачає адміністративну відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Із матеріалів справи вбачається, що виконавче провадження за виконавчим листом, виданим Іванівським районним судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі 30 % прожиткового мінімуму щомісячно для дитини відповідного віку, відкрито державним виконавцем 11 березня 2010 року (а.с. 6).

Складеним державним виконавцем Генічеського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Колесніковою І.В. 14 березня 2019 року протоколом про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_1 більше року не сплачує аліменти на утримання ОСОБА_4 в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.03.2019 року складає 50 982,40грн.

Аліменти у відповідному розмірі ОСОБА_1 не сплачував протягом дев`яти років, здійснивши один платіж в розмірі 500 грн лише у січні 2019 року.

Факт наведеного правопорушення та суми відповідних платежів, які боржник повинен був здійснити підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості, складеною державним виконавцем (а.с. 7-8).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган(посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право, в тому в числі, подавати докази і заявляти клопотання на спростування викладених у постанові про адміністративне правопорушення обставин.

ОСОБА_1 доказів на спростування викладених у постанові про адміністративне правопорушення обставин не надав.

Зокрема, посилання ОСОБА_1 на те, що протокол про вчинення ним наведеного адміністративного правопорушення не було складено у строк, коли несплата аліментів ще не призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки підстави для притягнення його до такого виду відповідальності виникли після набрання Законом №2234-YШ від 07.12.2017 року чинності - 06.02.2018 року, тому період часу несплати аліментів особою до вступу в дію цієї статті не повинен братися до уваги при обрахунку сукупного розміру аліментної заборгованості як умови притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 183-1 КУпАП.

Разом із цим, враховуючи, що з дня набрання Законом чинності - 06.02.2018 року та по день складення протоколу про адміністративне правопорушення -14 березня 2019 року ОСОБА_1 частково було сплачено аліменти лише у січні 2019 року, а тому розмір заборгованості перевищив суму відповідних платежів за шість місяців, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за статтею 183- 1 КУпАП.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 участі у судовому засіданні в суді першої інстанції не приймав, про місце та час розгляду справи він повідомлений не був, а викладені судом у постанові обставини щодо визнання ним вини у вчиненні правопорушення не відповідають дійсності, оскільки належними доказами не підтверджені та спростовуються матеріалами справи, зокрема, розпискою ОСОБА_1 про отримання повістки про виклик до суду на 06 червня 2019 року (а.с. 23).

Доводи ОСОБА_1 про його необізнаність щодо відкритого виконавчого провадження та розміру заборгованості зі сплати аліментів також підлягають відхиленню, оскільки обов`язок зі сплати аліментів у нього виник у 2006 році на підставі рішення суду, яке повинно було виконуватися ним після набрання законної сили.

Крім того, зазначені доводи спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема поданою ним 12 лютого 2019 року на ім`я начальника Генічеського РВДВС ГТУЮ у Херсонській області Гринчак Т.В. щодо отримання розрахунку суми заборгованості за виконавчим листом про стягнення із нього аліментів та надання копії матеріалів виконавчого провадження заявою, а також наявною на звороті довідки про розрахунок заборгованості відмітки про те, що копію такої довідки ним отримано 14 березня 2019 року (а.с. 11, 13).

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що при розгляді даної справи судом першої інстанції дотримано вимоги Кодексу України про адміністративні правопорушення, правильно встановлено всі фактичні обставини справи та зроблено обґрунтований висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183-1 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи та не спростовуються доводами апеляційної скарги.

За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 немає.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Генічеського районного суду Херсонської області від 06 червня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Генічеського районного суду Херсонської області від 06 червня 2019 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду підпис Л.В. Пузанова

Згідно з оригіналом:

Суддя Л.В. Пузанова