Справа № 183/5016/19
№ 3/183/2125/19
П О С Т А Н О В А

іменем України

29 серпня 2019 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Лила В.М., розглянув справу про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.140 КУпАП, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого начальником Служби автомобільних доріг в Дніпропетровській області, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

встановив:

в протоколі про адміністративне правопорушення БД № 174267 від 26.07.2019 року зазначено, що 03 червня 2019 року о 22:20 год. на автодорозі М-29 "Харків-Красноград-Перещепине-/М-18/" км 157, начальник Служби автомобільних доріг в Дніпропетровській області ОСОБА_1 , будучи посадовою відповідальною за утримання вищезазначеної ділянки дороги не вжив своєчасних заходів з ремонту її проїзної частини, а за неможливості це зробити не вжив заходів з огородження та позначення відповідними дорожніми знаками даної ділянки, що стало причиною ДТП за участю автомобіля "Volkswagen", номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п.1.5 Правил дорожнього руху, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 140 КпАП України.

У суд за викликом ОСОБА_1 не з`явилася, хоча належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, отже, на підставі ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Розглянувши матеріали справи, вважаю, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, у діях громадянина ОСОБА_1 відсутній.

Відповідно до ст. 7 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точності відповідності з законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.256 КУпАП, протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Суд зазначає, що наданий на розгляд протокол, складений відносно ОСОБА_1 , не містить його підпису або відмітки про відмову підписати протокол, також відсутня відмітка про роз`яснення його прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України, 268 КУпАП.

Протокол також містить у графі "свідки чи потерпілі" запис про ОСОБА_2 , однак зазначеним доказом не обумовлено процесуальний статус останнього (свідок чи потерпілий), відсутній також його підпис.

Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції передбачає, що протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Матеріали справи містять другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення, що свідчить про його невручення ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до протоколу ОСОБА_1 як начальник Служби автомобільних доріг в Дніпропетровській області з ремонту та експлуатаційного утримання є посадовою особою відповідальною за утримання ділянки дороги, на якій сталася дорожньо-транспортна пригода.

Натомість матеріали даної справи не містять посадової інструкції начальника Служби автомобільних доріг в Дніпропетровській області та будь-яких інших доказів, що підтверджують покладання саме на ОСОБА_1 обов`язку, визначеного органом поліції у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

Суд зауважує, що не має права самостійно збирати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскільки суд повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом, вважаю, що за цим стандартом доказування не було доведено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 3ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини тлумачяться на користь обвинуваченої особи.

Отже, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов до висновку про відсутність в діянні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.247,278,283 КУпАП, -

постановив:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч. 4 ст. 140 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, щодо якої її винесено до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Лила В.М.