Справа №201/7554/19
Провадження № 3/201/3303/2019
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2019р. суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська - Ткаченко Н.В., за участі прокурора військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Журенкова Є.В. та особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянула справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління захисту економіки Департаменту захисту економіки Національної поліції України в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, звільненого з військової служби 24.05.2017р., розлученого, маючого двох повнолітніх дітей, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 за скоєння правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

В провадження Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 01.07.2019р. надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 (протокол складено за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП).

Адміністративний матеріал згідно протоколу про автоматизований розподіл судової справи між суддями було передано в провадження судді Ткаченко Н.В. 02.07.2019р. та призначено до розгляду на 10.07.2019р.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 20.06.2019р. ОСОБА_1 , звільнившись з посади старшого офіцера відділу радіоелектронної розвідки управління розвідки штабу військової частини НОМЕР_1 , будучи згідно п.п. «г» п.1 ч.1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення ч.2 ст.45 Закону вчинив правопорушення пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

24.05.2017р. ОСОБА_1 було звільнено з військової служби у запас. ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, згідно з підпунктом «г» п. 1 ч. 1 ст. З Закону, на якого поширюється дія Закону, відповідно до ст. 1 Закону, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, згідно результатів пошуку у Єдиному державному реєстрі декларацій на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (https :/.nazk.gov.ua) опублікував декларацію перед звільненням лише 28.02.2018р.
Згідно офіційної відповіді голови Національного агентства з питань запобігання корупції Корчак Н. М. від 02.03.2017 № 03-05/4886/17 на запит Департаменту захисту економіки Національної поліції України щодо роботи «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» дата публікації документів, вказана у публічній частині інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» співпадає з фактичною датою подання суб`єктами декларування документів до «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування».

За висновком особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

З`явившись за викликом до суду 10.07.2019р., ОСОБА_1 свою вину визнав. Пояснив суду, що 24.05.2017р. його було звільнено з військової служби у запас з посади старшого офіцера управління розвідки. При звільненні він не подав своєчасно електронну декларацію у зв`язку з необізнаністю про необхідність її подачі. Він перебував у зоні АТО до 09.11.2016р., там з ними ніхто не вів роз`яснювальну роботу про необхідність подання такої декларації і при звільненні. Просив його не карати, врахувати усі заслуги (він ветеран військової служби, безпосередній учасник АТО) та його вік 47 років та бажання і подалі працювати на державній службі.

Прокурор Журенков Є.В. в суді 10.07.2019р. підтвердив обставини, викладені в протоколі щодо ОСОБА_1 , просив визнати його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, накласти на останнього стягнення у розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Дослідивши адміністративний матеріал, вислухавши думку прокурора, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП слід закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

За диспозицією ч.1 ст.172-6 КУпАП передбачено несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до п.9 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закону) правопорушення, пов`язане з корупцією діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до вимог КУпАП, одним із завдань провадження у адміністративних справах цієї категорії є забезпечення судами своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, передбачених ст.ст. 247 і 280 КУпАП, звертаючи особливу увагу на з`ясування таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого КпАП; чи є особа винною у його вчиненні; чи належить вона до суб`єктів цього правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 КпАП; чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі.

Суди мають також з`ясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв`язку між діянням і виконанням особою повноважень, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, суди зобов`язані забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне й неухильне застосування чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Абзацом першим частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», передбачено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
ВССУ в п. 2 листа від 22.05.2017р. N 223-943/0/4-17 «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» звернув увагу, що в ч. 1 ст. 45 Закону визначено кінцевий термін (часові межі), коли уповноважені на те особи зобов`язані подати декларацію, зокрема вміщено формулювання "щорічно до 1 квітня". Разом з тим у випадках, передбачених ч. 2 ст. 45 Закону, тобто в разі припинення здійснення діяльності, цей термін не визначено взагалі. Відсутність законодавчо визначеного терміну подання декларації в разі припинення діяльності унеможливлює безумовну констатацію несвоєчасності такого подання.
Національне агентство з питань запобігання корупції встановило термін подання декларації в разі припинення діяльності в підпункті 2 пункту 5 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції 10.06.2016р. N 3, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016р. за N 959/29089 (в редакції від 14.02.2017р.), зокрема декларація суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб`єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Встановлюючи термін подання декларації в разі припинення діяльності, НАЗК розширює зміст абзацу 1 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», виходячи за межі вказаної норми закону.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про запобігання корупції» правову основу діяльності Національного агентства становлять Конституція України, міжнародні договори, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, цей та інші закони України, а також прийняті відповідно до них інші нормативно-правові акти.

Норма закону має бути сформульована з достатньою чіткістю, щоб громадянин міг регулювати свою поведінку: він повинен мати можливість (за необхідності й за належної правової допомоги) передбачити наслідки, до яких може призвести певна подія (п. 108 Рішення ЄСПЛ у справі Салов проти України від 06.09.2005р.).

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Щокін проти України» від 14.10.2010р. визначено концепцію якості закону, зокрема, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід.

Вища юридична сила закону полягає у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України у випадку суперечності норм підзаконного акту нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

Враховуючи наведене, вважаю, що в справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст. 62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку.

Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Одним із основоположних аспектів права особи на справедливий судовий розгляд, закріплений в ст. 6 Конвенції, є принцип правової визначеності, основу якого утворює концепція передбачуваності. Згідно з нею люди повинні мати змогу планувати свої дії із впевненістю, що знають про їх правові наслідки.
Законом визначено склад будь-якого адміністративного правопорушення, який полягає у сукупності об`єктивних та суб`єктивних ознак, що характеризують протиправну, винну дію або бездіяльність як склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи відсутність визначеного Законом України «Про запобігання корупції» терміну подання декларації в разі припинення діяльності, принцип законності, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 62, 68, ч. 6, 7 ст. 126 Конституції України, Законом України Про запобігання корупції, Рішеннями ЄСПЛ у справах Салов проти України від 06.09.2005р., «Щокін проти України» від 14.10.2010р., ст.ст. 7, 9, 10, 11, ч. 2 ст. 172-6, ст.ст. 247, 283-285, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч.1 ст. 172-6 КУпАП - закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ткаченко Н.В.