Справа № 428/5530/19
Провадження №3/428/1103/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Олійник В.М., за участю секретаря Василович Г.Ю.,

розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Луганській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , не працює, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 173228 слідує, що 04.05.2019 року о 23-41 год. в м.Сєвєродонецьку, по вул.Об`їзна, 400 м. від перехрестя, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «IKCO Samand», д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки за допомогою алкотесту «Драгер» та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день та місце розгляду справи повідомлено своєчасно та належно чином, про причини неявки суд не повідомлено, заяв, клопотань щодо відкладення розгляду справи до суду не надано. Таким чином особа, що притягається до адміністративної відповідальності, будучи належним чином повідомленою відповідно до положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП України про день, час та місце розгляду справи не з`явилася, про причини неявки не повідомив, суд, виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає можливим провести розгляд справи у відсутність особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали провадження, суд відповідно до вимог ст.280 КУпАП, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Частина 1 статті 130 передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається противоправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно зі ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення, передбачені ст. 130 цього Кодексу, мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію".

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом статті 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган(посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У судовому засіданні встановлено, що 05.05.2019 року було складено протокол у відношенні ОСОБА_1 за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 5 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якщо воно вчинене особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, або його розгляд не віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський відповідно до статті 255 КУпАП складає протокол про адміністративне правопорушення.

Процесуальна форма та зміст протоколу відповідають вимогам ст. 256 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти у встановленому законом порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.

Із досліджених у судовому засіданні матеріалів відеофіксації вбачається, що дійсно ОСОБА_1 керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду за допомогою алкотестеру Драгер та медичного огляду на стан сп`яніння у присутності двох свідків.

З наданого відеозапису вбачається, що відмову ОСОБА_1 було оформлено на території медичного закладу, куди його було доставлено після адміністративного затримання. На місці зупинки він спочатку погоджувався на проведення огляду, а пізніш заперечував факт керування транспортним засобом.

Разом з цим, статтею 35 Закону України «Про національну поліцію» передбачений вичерпний перелік випадків коли поліцейський може зупиняти транспортні засоби.

З доданого рапорту інспектора поліції слідує, що невідомий чоловік повідомив, що водій т.з. порушує ПДР, а саме: швидко їде, не дотримується інтервалу та дистанції, що на його думку водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Рішення про зупинку транспортного засобу було прийняте на підставі п.3 ч.1 ст.35 ЗУ «Про національну поліцію».

Так, відповідно до п.3 ч.1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису з нагрудних відеореєстраторів поліцейських, після зупинки транспортного засобу вбачається, що поліцейський представився, однак жодним чином не проінформував водія ОСОБА_1 про підстави зупинки транспортного засобу, з посиланням на відповідний пункт та частину статті 35 Закону України «Про національну поліцію». Жодних доказів з цього приводу суду не надано. Поліцейський почав цікавитись місцем роботи водія та вимагати відкрити багажник.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення, протоколу про адміністративне правопорушення та доданих відеозаписів стосовно ОСОБА_1 вбачається, що зупинку транспортного засобу було здійснено без будь - яких на те підстав, та відповідно до статті 35 Закону України «Про національну поліцію» такі дії працівників поліції не можуть вважатися судом законними, що в подальшому призвело до протиправного складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дії працівників поліції щодо безпідставної зупинки ОСОБА_1 вбачаються з відеозапису та протоколу про адміністративне правопорушення, з яких видно, що працівник поліції не повідомив причину зупинки транспортного засобу водію, не зафіксував її у протоколі про адміністративне правопорушення, зупинення водія фактично відбулось у зв`язку з нібито існуючою підозрою у перевищенні швидкості, недотриманні інтервалу та дистанції і керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, повідомленої невідомим чоловіком, але такої підстави для зупинки транспортного засобу стаття 35 Закону України «Про Національну поліцію» не передбачає.

Факт наявності даного повідомлення невідомим чоловіком, жодним чином не зафіксоване, надані відеозаписи не містять.

Відповідно до Постанови ВСУ від 15.03.2019 року по справі № 686/11314/17 працівником поліції повинно бути задокументовано та доведено факт порушення водієм ПДР України, а саме: повинен бути складений протокол про притягнення водія до відповідальності за порушення ПДР України, що є причиною зупинки транспортного засобу, перед прийняттям постанови або притягненням до відповідальності за вчинення іншого правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, відсутня постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, перед складанням вказаного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Виходячи з аналізу всіх наявних у справі доказів, суд вважає, що не можна сприймати відомості, зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, доведено належними та допустимими для доведення інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Крім того, з письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 які додані до протоколу про адміністративне правопорушення, у сукупності з доданими відеозаписами, вбачається лише відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у будь-якому вигляді. Засвідчити факт відмови ОСОБА_1 , як особи яка керувала транспортним засобом дані свідки не можуть, оскільки свідки були запрошені набагато пізніше і не на місці зупинки т.з., а на території КУ «СМБЛ» за адресою вул.Єгорова, 2-б, тому до доданих пояснень суд відноситься критично.

На підставі вищенаведеного суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 було складено з порушенням вимог діючого законодавства, а отже, не є належним та допустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог діючого адміністративного законодавства, а саме ст.ст. 9, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Зі змісту ст.62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Також в матеріалах справи відсутні дані про відсторонення водія від керування транспортним засобом, хоча у відповідності до ч.1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами. В рапорті лише зазначено, що ОСОБА_1 було звільнено з приміщення ВП ГУНП о 02:06 год. після складання та ознайомлення з матеріалами.

Виходячи з обставин справи, наданих суду доказів, та їх сукупності, суд приходить до висновку про неможливість прийняття рішення про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Наведені обставини вказують на відсутність у діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного порушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 9, 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 221, 247, 276, 277, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду у десятиденний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Сєвєродонецький міський суд.

Суддя В. М. Олійник