ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2019 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі :

головуючої судді Черніцької І.М.

за участю секретаря судового засідання Бойко І.М.

з участю

прокурора Мельника С.І.,

особи, відносно якої складено протокол -

ОСОБА_1 , захисника Демковича Ю.Й.

розглянувши матеріали, які надійшли з Національного агентства з питань запобігання корупції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає та зареєстрований в по АДРЕСА_1 , працюючого на посаді Байковецького сільського голови Байковецької сільської ради Тернопільського району

за ч. ч. 1,2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 перебуваючи на посаді Байковецького сільського голови, як суб`єкт визначений у пп. б п. 1 ч. 1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» , на якого поширюється дія цього закону, порушив вимоги п.2 та п.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», тобто не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про реальний конфлікт інтересів, який виник 02 січня 2019 року та вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, за наступних обставин.

Відповідно до витягу з рішення Байковецької сільської ради від 22 грудня 2015 року за № 1 «Про підсумки виборів депутатів Байковецької сільської ради та сільського голови і визнання їх повноважень» Байковецька сільська рада вирішила вважати 22 грудня 2015 початком повноважень Байковецького сільського голови ОСОБА_1 , обраного за підсумками виборів, які відбулись 25 жовтня 2015р.

Відповідно до змісту підпункту «б» пункту 1 частини першої статті 3, статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» на сільських голів поширюється дія цього закону, у тому числі вимоги щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів.

Таким чином, на ОСОБА_1 як на Байковецького сільського голову поширюються положення статті 28 Закону України «Про запобігання корупції».

Рішенням Байковецької сільської ради від 22 грудня 2018 за № 777 «Про затвердження структури та загальної чисельності апарату та виконавчих органів Байковецької сільської ради» затверджено Структуру апарату та виконавчих органів Байковецької сільської ради, до складу якої увійшов фінансово- господарський відділ.

До штатних посад фінансово-господарського відділу Байковецької сільської ради входить посада водія автотранспортних засобів, що підтверджується штатним розписом апарату та виконавчих органів Байковецької сільської ради на 2019 рік, затвердженим Байковецьким сільським головою ОСОБА_1 28 грудня 2018р.

Відповідно до Положення про Фінансово-господарський відділ Байковецької сільської ради, затвердженого рішенням Байковецької сільської ради від 05.06.2018 № 652 «Про затвердження положень про виконавчі органи сільської ради», працівники фінансово-господарського відділу Байковецької сільської ради призначаються на посаду і звільняються з посади за розпорядженням сільського голови в установленому законом порядку.

Згідно з посадовою інструкцією водія автотранспортних засобів фінансово-господарського відділу Байковецької сільської ради, затвердженою Байковецьким сільським головою ОСОБА_1 28 грудня 2018року, водій автотранспортних засобів приймається і звільняється з роботи в установленому трудовим законодавством порядку сільським головою.

Отже, ОСОБА_1 має дискреційні службові повноваження в частині прийняття на роботу працівників фінансово- господарського відділу Байковецької сільської ради, видаючи відповідні розпорядження про прийняття на роботу.

Керуючись наданими повноваженнями, ОСОБА_1 розглянув питання щодо прийняття на роботу до Байковецької сільської ради свого зятя ОСОБА_2 і призначив його на посаду водія автотранспортних засобів Фінансово-господарського відділу Байковецької сільської ради, видавши відповідне розпорядження від 02 січня 2019року за № 7/08 «Про прийняття ОСОБА_2 ».

Той факт, що ОСОБА_2 є зятем ОСОБА_1 , підтверджується відомостями, викладеними у листах Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 26.04.2019 № 4445/2.1-02.1-01-09.6/1218, від 23.05.2019 № 5204/2.1-02.1-01-09.6/1647 та не заперечується ОСОБА_1 .

Відтак, ОСОБА_1 під час вирішення питання щодо прийняття на роботу до Байковецької сільської ради на посаду водія автотранспортних засобів фінансово-господарського відділу цієї ради свого зятя ОСОБА_2 мав приватний інтерес, зумовлений сімейними стосунками з ОСОБА_2 , який полягав у зацікавленості ОСОБА_1 працевлаштувати ОСОБА_2 як свого зятя, надавши йому можливість і надалі напрацьовувати трудовий та страховий стаж, мати заробіток та забезпечувати стабільне матеріальне становище сім`ї.

Наявність у ОСОБА_1 зазначеного приватного інтересу, реалізація ним службових повноважень як Байковецького сільського голови під час вирішення питання щодо прийняття на роботу до Байковецької сільської ради на посаду водія автотранспортних засобів фінансово-господарського відділу Байковецької сільської ради свого зятя ОСОБА_2 відбувалась під впливом суперечності між його приватним інтересом і повноваженнями сільського голови, що в розумінні Закону України «Про запобігання корупції» є реальним конфліктом інтересів.

Суперечність полягала у тому, що, з одного боку, ОСОБА_1 як фізична особа був заінтересований допомогти своєму зятю ОСОБА_2 працевлаштуватись, а з іншого боку - ОСОБА_1 як сільський голова, тобто головна посадова особа, яка представляє територіальну громаду, повинен використовувати надані йому повноваження виключно в інтересах територіальної громади, об`єктивно та неупереджено виконувати свої службові повноваження, виключаючи вплив приватного інтересу на їх реалізацію.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, у тому числі й ОСОБА_1 , зобов`язані, зокрема, повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів, безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно.

Враховуючи, що сільський голова не має безпосереднього керівника, останній про наявність конфлікту інтересів повинен був повідомити Національне агентство з питань запобігання корупції про прийняття на роботу ОСОБА_2 про наявність конфлікту інтересів.

Водночас, ОСОБА_1 перебуває на посаді Байковецького сільського голови, діючи в умовах реального конфлікту інтересів, при отриманні заяви від свого зятя ОСОБА_2 про прийняття на роботу на посаду водія, 02 січня 2019 року видав наказ №7/08 «Про прийняття ОСОБА_2 » на підставі якого його зятя ОСОБА_2 з 03 січня 2019 року прийнято на роботу водієм автотранспортних засобів фінансово-господарського відділу Байковецької сільської ради, з посадовим окладом згідно штатного розпису.

ОСОБА_1 повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про наявність у нього потенційного або реального конфлікту інтересів при видачі наказу про прийняття на роботу свого зятя від 02 січня 2019 року лише 08 січня 2019 року, що підтверджується листом Байковецької сільської ради зареєстрованого в НАЗК 08 січня 2019 року та службовою запискою Управління документального забезпечення та контролю Національного агентства з питань запобігання корупції від 18.01.2019 № 93-17/1003/19.

Таким чином, між приватним інтересом Байковецького сільського голови ОСОБА_1 , який полягав у працевлаштуванні свого зятя ОСОБА_2 , покращенням його та його сім`ї матеріального становища, та службовими повноваженнями ОСОБА_1 , як сільського голови, щодо можливості прийняття на роботу, виник реальний конфлікт інтересів, який вплинув на об`єктивність та неупередженість при видачі наказу №7/08 від 02 січня 2019 року .

Своїми умисними діями, які виразились у не повідомленні Національного агентства з питань запобігання корупції, про наявність реального конфлікту інтересів, Байковецький сільський голова ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Крім того, за вище викладених обставин, ОСОБА_1 у порушення п.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», діючи в умовах реального конфлікту інтересів, маючи можливість приймати на роботу, переводити та звільняти з роботи працівників фінансово-господарського відділу Байковецької сільської ради, при отриманні заяви свого зятя ОСОБА_2 про прийняття на роботу на посаду водія, 02 січня 2019 року видав наказ №7/08 «Про прийняття ОСОБА_2 », на підставі якого з 03 січня 2019 року його зятя, прийнято на роботу на посаду водія автотранспортних засобів фінансово-гоподарського відділу Байковецької сільської ради, з посадовим окладом згідно штатного розпису.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у прийнятті рішення в умовах реального конфлікту інтересів, Байковецький сільський голова ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Постановою суду від 19 серпня 2019 року, у відповідності до вимог ст.36 КУпАП справи за зазначеними протоколами про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП об`єднано в одне провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень не визнав та вважає, що в його діях відсутні склади правопорушень. Самого факту прийняття на роботу свого зятя ОСОБА_2 на посаду водія не заперечує, однак вважає, що він діяв в межах чинного законодавства у спосіб передбачений Законом. Після видання наказу про прийняття на роботу свого зятя від 02 січня 2019 року, він на наступний день 03 січня 2019 року повідомив Національне агентство про наявність конфлікту інтересів, однак по даний час будь-якого роз`яснення не отримав.

Крім того, вважає, що на нього поширюється положення ст. 27 Закону України «Про запобігання корупції», яка дозволяє йому мати у прямому підпорядкуванні близьких осіб та дозволяє спільну роботу близьких родичів у сільській місцевості. Тому просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу даного правопорушення.

Захисник Демкович Ю.Й. вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7 КУпАП, ч.2 ст.172-7 КУпАП з огляду на положення п.3 ст. 27 ЗУ «Про запобігання корупції», а тому просив закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу правопорушень. Вказав, що ОСОБА_1 при видачі даного наказу від 02 січня 2019 року діяв у відповідності до вимог законодавства, зокрема на наступний день 03 січня 2019 року повідомив НАЗК про наявність конфлікту інтересів, однак роз`яснень не отримав. Закон не забороняє сільському голові мати у своєму підпорядкуванні близьких осіб.

Крім того, зазначив про відсутність умислу в діях ОСОБА_1 , що виключає склад правопорушення.

Окремо звернув увагу суду на закінчення строків накладення стягнення, які на його думку слід обраховувати із 03 січня 2019 року з дати направлення ОСОБА_1 до НАЗК повідомлення про наявність конфлікту інтересів.

Прокурор підтримав протокол та пояснив, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушень передбачених ч. ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП повністю доведена наявними у справі доказами. Посилаючись на наведене, просив визнати його винним у вчиненні інкримінованих йому правопорушень та накласти на нього мінімальне адміністративне стягнення у виді штрафу, що передбачене санкцією більш важчої частини статті.

Незважаючи на невизнання вини, винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 172-7 КУпАП, доводиться дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні доказами.

Так, адміністративна відповідальність за ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП настає за неповідомлення особою безпосереднього керівника у випадках, передбачених законом, про наявність реального конфлікту інтересів та вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно примітки до ст.172-7 КУпАП, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції", в тому числі сільські голови.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 починаючи з 2010 року по даний час обраний Байковецьким сільською головою, а тому на нього поширюються положення Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до Положення про фінансово-господарський відділ Байковецької сільської ради, затвердженого рішення Байковецької сільської ради від 05 червня 2018 року за № 652 «Про затвердження положень про виконавчі органи сільської ради», працівники фінансово-господарського відділу Байковецької сільської ради призначаються на посаду і звільняються з посади за розпорядженням сільського голови в установленому законом порядку.

Згідно з посадовою інструкцією водія автотранспортних засобів Фінансово-господарського відділу Байковецької сільської ради, затвердженої Байковецьким сільським головою ОСОБА_1 28 грудня 2018 року, водії автотранспортних засобів приймаються та звільняється з роботи в установленому трудовим законодавством порядку сільським головою.

Відповідно до вимог ст.28 Закону України «Про запобігання корупції»,особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції»:

приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях;

реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

близькі особи - особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки із суб`єктом, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких із суб`єктом не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі, а також - незалежно від зазначених умов - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням згаданого суб`єкта.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 займаючи посаду Байковецького сільського голови, при отриманні заяви від свого зятя ОСОБА_2 про прийняття на роботу на посаду водія автотранспортних засобів фінансового-господарського відділу Байковецької сільської ради, 02 січня 2019 року видав наказ №7/08 «Про прийняття ОСОБА_2 » на підставі якого з 03 січня 2019 року його зятя ОСОБА_2 прийнято на роботу на посаду водія автотранспортних засобів фінансового-господарського відділу Байковецької сільської ради, з посадовим окладом згідно штатного розпису ( а.с. 10).

Вказане рішення прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, оскільки між приватними інтересами ОСОБА_1 , які полягають у працевлаштуванні свого зятя ОСОБА_2 , покращенням його матеріального становища, та службовими повноваженнями сільського голови щодо можливості прийняття на роботу, виник реальний конфлікт інтересів, який вплинув на об`єктивність та неупередженість при видачі наказу №7/08 від 02 січня 2019 року.

Разом з тим, ОСОБА_1 своєчасно до прийняття відповідного рішення не повідомляв Національне агентство з питань запобігання корупції про наявність реального конфлікту інтересів при видачі зазначеного наказу, що стосується близької особи, а саме - зятя.

Факт неповідомлення ОСОБА_1 Національне агентство про наявність зазначеного вище реального конфлікту інтересів при працевлаштуванні зяті ОСОБА_2 підтверджується наявними у матеріалах справи повідомленням Байковецької сільської ради за підписом ОСОБА_1 за № 2/15 від 03 січня 2019 року, яке надійшло до НАЗК 08 січня 2019 року (а.с. 7-9) та службовою запискою керівника Управління документального забезпечення та контролю В. Башкатової про надходження повідомлення 08 січня 2019 року ( а.с. 30).

За вказаних обставин та аналізуючи в сукупності викладені обставини, суд приходить до переконання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст. 172-7 КпАП України, тобто неповідомлення у встановлених законом випадках та порядку про реальний конфлікт інтересів та прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Посилання ОСОБА_1 та його захисника на п.3 ч.1 ст.27 Закону України «Про запобігання корупції», яка допускає спільну роботу, у тому числі у прямому підпорядкуванні близьких осіб у сільській місцевості братися до уваги не може, оскільки відсутність заборони прямого підпорядкування близьких осіб не спростовує можливості виникнення реального конфлікту інтересів, який у даному випадку виник між приватним інтересом ОСОБА_1 , який полягав у бажанні прийняти на роботу свого зятя, тим самим покращити його матеріальне становище, та його службовими повноваженнями, а не у зв`язку з спільною роботою близьких осіб.

Як роз`яснило Національне агентство з питань запобігання корупції у своїх Методичних рекомендаціях щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, затверджених рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 29.09.2017 № 839, у контексті наведених виключень (п.3 ч.1 ст.27 Закону України «Про запобігання корупції») слід зауважити, що незважаючи на те, що вказані у них суб`єкти не підпадають під дію обмеження щодо спільної роботи близьких осіб, це не означає, що на них не поширюються загальні вимоги щодо врегулювання конфлікту інтересів з урахуванням особливостей їх статусу. Відтак, вказаним особам варто вживати заходів, передбачених Законом для його врегулювання. При цьому, до них в залежності від конкретної ситуації може бути застосований будь-який із передбачених Законом захід врегулювання конфлікту інтересів.

В залежності від обставин виникнення прямого підпорядкування близьких осіб Законом визначаються і спеціальні превентивні механізми.

Щодо посилань захисника на відсутність у діях ОСОБА_1 умислу на вчинення адміністративних правопорушень, то вони є безпідставними, з огляду на наступне.

Суб`єктивна сторона вказаних правопорушення, характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу.

Поняття прямого та не прямого умислу розкрито у Кримінальному кодексі України, статтею 24 якого визначено, що умисел поділяється на прямий і непрямий. Прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання. Непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.

Основна відмінність прямого і непрямого умислу полягає у їх вольовому моменті. Якщо при прямому умислі він характеризується бажанням настання суспільно небезпечних наслідків, то при непрямому - свідомим припущенням їх настання. В останньому випадку, воля особи посідає не активну, а пасивну щодо наслідків позицію, оскільки наслідки є побічним результатом злочинної дії (бездіяльності) винного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 усвідомлював свої протиправні дії, які виразились у не повідомленні Національного агентства з питань запобігання корупції, про наявність реального конфлікту інтересів та прийнятті рішення про прийняття на роботу свого зятя в умовах реального конфлікту інтересів, передбачав їх наслідкки, хоча і не бажав, але свідомо припускав їх настання.

Таким чином, в дія ОСОБА_1 є непрямий умисел на вчинення інкримінованих йому адміністративних правопорушень, що складає суб`єктивну сторону даного проступку.

Суд також не приймає до уваги твердження захисника про закінчення строків накладення адмінстягнень, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Як вбачається із матеріалів справи, після отримання НАЗК 08 січня 2019 року від ОСОБА_1 повідомлення про конфлікт інтересів, останні вчиняли дії щодо з`ясування всіх обставин справи, зібрання документів, відібрання пояснень тощо.

21 червня 2019 року НАЗК направило на адресу ОСОБА_1 лист, в якому повідомило його про наявність в його діях складу правопорушень та необхідність з`явитись до НАЗК на 10 липня 2019 року для складення протоколу.

Відтак, датою можливого виявлення правопорушення слід вважати 21 червня 2019 року, тобто день виявлення потенційних ознак вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Доводи захисника що датою виявлення адміністративного правопорушення є 03 січня 2019 року день повідомлення ОСОБА_1 НАЗК про наявність конфлікту інтересів є хибними, оскільки як слідує з матеріалів справи після отримання вказаного повідомлення до дати складення протоколу, відповідна особа вживала заходів щодо встановлення підстав для висновку про наявність чи відсутність ознак складу правопорушення.

При накладенні стягнення, суд на підставі положень ст.33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, який вперше притягується до адміністративної відповідальності, виключно позитивно характеризується за місцем роботи, відсутність обставин, що обтяжують його відповідальність, а тому приходить до переконання, що до нього слід застосувати стягнення у виді штрафу в мінімальних межах, визначених санкцією частини статті за більш серйозне з числа вчинених правопорушень, що буде достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративні правопорушення, та необхідним для запобігання вчинення нових правопорушень.

Згідно з вимогами ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення.

Таким чином, у відповідності до положень ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33, 40-1, 172-7, 280, 283, 284, 287 КУпАП, Законом України «Про запобігання корупції», суд,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.172-7 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення із врахуванням вимог ч.2 ст.36 КУпАП в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 ( три тисячі чотириста) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. судового збору.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської

Головуючий