ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/2594/19 Головуючий І інстанції -
Провадження № 33/818/916/19 Довготько Т.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач - Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА

про повернення апеляційної скарги

17 липня 2019 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Бездітко В.М., перевіривши апеляційну скаргу адвоката Янукян Ліани Хачиківни яка діє в інтересах правопорушника ОСОБА_1 на постанову Московського районного суду м. Харкова від 03 липня 2019 року,-

в с т а н о в и в :

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 03 липня 2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Московського районного суду м. Харкова від 05 травня 2019 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повернуто особі, яка її подала.

Не погоджуючись з постановою суду захисник Колесника Р.Ю, - адвокат Янукян Л.Х. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Московського районного суду м. Харкова від 03 липня 2019 року.

Заяву про перегляд постанови Московського районного суду м. Харкова від 05 травня 2019 року задовольнити.

Постанову Московського районного суду м. Харкова від 05 травня 2019 року скасувати та провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 закрити на підставі ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційний суду позбавлений процесуальної можливості вирішити питання щодо розгляду апеляційної скарги, оскільки встановлені підстави для її повернення.

Норми ст. 284 КУпАП містять перелік постанов, які орган (посадова особа) виносить за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційна скарга може бути подана лише на постанову судді у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, предметом апеляційного перегляду можуть бути лише постанови суду першої інстанції винесені за наслідками розгляду справи передбачені в п. 1-3 ч. 1 ст. 284 КУпАП.

Повноваження апеляційного суду визначені ч. 8 ст. 294 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Васильєв проти України" (заява N 11370/02) від 21 червня 2007 року "повноваження судів вищої інстанції переглядати справи повинне використовуватись для виправлення судових помилок та неправильності у здійсненні правосуддя, а не для проведення нового розгляду справи.

Перегляд справи не повинен розглядатися як замаскована апеляція, а сама лише можливість існування двох точок зору на предмет не є підставою для повторного розгляду справи. Відхилення від цього принципу виправдане лише в тому випадку, коли воно здійснене як зумовлене обставинами значного та непереборного характеру".

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

У рішенні у справі «Мельник проти України» (Melnyk v. Ukraine) від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03., суд нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі Golder v. the United Kingdom від 21 лютого 1975 року, серія A № 18, п. 36), не є абсолютним воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. ст. 284, 294 КУпАП та враховуючи, що апеляційну скаргу подано на постанову, яка не може бути предметом апеляційного оскарження, її прийняття до розгляду не відповідає нормам діючого національного законодавства та правовим позиціям викладеним у вищезазначених рішеннях Європейського суду з прав людини, а тому така апеляційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 284, 294, 295 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Повернути адвокату Янукян Ліані Хачиківні апеляційну скаргу на постанову Московського районного суду м. Харкова від 03 липня 2019 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду В.М. Бездітко