ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 600/263/19Головуючий у 1-й інстанції Гриновець О.Б.
Провадження № 33/817/248/19 Доповідач - Лекан І.Є.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2019 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Козівського районного суду від 13 червня 2019 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Козівського районного суду від 13 червня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

Згідно з постановою суду, водій ОСОБА_1 16 березня 2019 року близько 19 год. 40 хв. в смт. Козова по вул. Привітній, 6 керував транспортним засобом марки "Volkswagen Passat", д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що суд неповно та необ`єктивно розглянув справу про адміністративне правопорушення, постанова винесена судом з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права.

Посилається на незаконність дій працівників поліції при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення.

Стверджує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які підтверджують факт керування ним транспортним засобом.

Звертає увагу на відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення його письмових пояснень, що суперечить вимогам ст.256 КУпАП, а також працівниками поліції не роз`яснено йому прав та обов`язків, передбачених ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України.

Вважає, що із відеоматеріалів із нагрудних камер працівників поліції не можливо зробити висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки на відеозаписі не зафіксовано факт керування ним транспортним засобом та процес складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення, тому, на його думку, такий відеозапис не відображає усі фактичні обставини справи.

Вказує, що всупереч вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.11.2015 року №1413/27858 працівники поліції не оформили направлення на огляд водія транспортного засобу та не долучили його до матеріалів справи.

Посилається на те, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у своїх поясненнях не зазначили ознаки сп`яніння, які, на їх думку, були наявні у ОСОБА_1 ..

Також, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, посилаючись на те, що строк на апеляційне оскарження цієї постанови закінчився 23 червня 2019 року у неділю, а з апеляційною скаргою він звернувся 24 червня 2019 року у понеділок.

Апелянт ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день і час розгляду справи, що відповідно до ст.294 КУпАП не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення від 16 березня 2019 року серії ОБ №046679, згідно з яким інспектором СРПП№2 Козівського ВП старшим лейтенантом поліції Беєм С.С. зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 16 березня 2019 року близько 19 год. 40 хв. в смт.Козова по вул.Привітній,6 транспортним засобом марки "Volkswagen Passat", д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Drager Alkotest 6820 у присутності двох свідків.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.

Як вбачається з результату тесту, проведеного за допомогою застосування приладу газоаналізатора Drager Alkotest 6820 № ARLJ-0581 від 16 березня 2019 року рівень алкоголю в крові ОСОБА_1 становив 1,57 %. З вказаним результатом тесту ОСОБА_1 був згідний.

Факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння підтверджується наявними в матеріалах справи поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які зазначили, що 16 березня 2019 року близько 20 год. 05 хв. були присутні в якості свідків при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу. Вказали, що водій відмовився їхати у медичний заклад для проходження огляду.

Як вбачається з письмових пояснень ОСОБА_1 , зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, він визнав, що вживав алкогольні напої, зокрема, пиво.

Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводився працівниками поліції у відповідності із вимогами п.6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року №1425/735, що підтверджується відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції, які долучені до матеріалів справи.

Відповідно до пункту 2.9.а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Посилання апелянта на невідповідність висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові, фактичним обставинам справи, а також на порушення судом норм процесуального та матеріального права є необґрунтованими, оскільки факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.

Крім того, будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 не подавав.

Посилання апелянта на те, що він не керував транспортним засобом 16 березня 2019 року спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, зокрема: постановою серії ДПО18 №233050 від 16.03.2019 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП, оскільки у автомобілі під його керуванням не освітлювався задній номерний знак у темну пору доби; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 07.06.2019 року (а.с.46), в яких ОСОБА_1 підтвердив факт керування ним транспортним засобом 16.03.2019 року та факт зупинки його працівниками поліції.

Посилання апелянта на те, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не вказали жодних ознак алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 є безпідставними, так як відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735, свідки зобов`язані бути лише присутні при огляді на стан сп`яніння.

Доводи апелянта про порушення працівниками поліції при складанні протоколу у зв`язку із відсутністю в матеріалах справи його письмових пояснень є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення письмово надав пояснення, крім цього письмові пояснення щодо обставин справи відібрано у ОСОБА_1 07.06.2019 року (а.с.46) та з його слів записано працівниками поліції.

Твердження апелянта про те, що при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення від 16 березня 2019 року працівниками поліції, всупереч вимогам Інструкції та ст. 63 Конституції України, ст.268 КУпАП, йому належним чином не роз`яснено його права, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Посилання апелянта на порушення процедури направлення його на проходження огляду у медичному закладі у зв`язку із відсутністю в матеріалах справи такого направлення є необґрунтованими, оскільки працівники поліції у відповідності із вимогами розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735 забезпечили проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора, після чого він відмовився їхати для огляду у медичний заклад.

Таким чином, суд першої інстанції, відповідно до вимог Кодексу про адміністративні правопорушення розглянув справу, повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав вірну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП, з врахуванням його особи, характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстави для скасування постанови суду та закриття провадження у справі - відсутні.

Оскільки справу розглянуто судом 13 червня 2019 року, а останній день строку на апеляційне оскарження постанови припав на вихідний день - 23 червня 2019 року, то днем закінчення строку є перший за ним робочий день - 24 червня 2019 року, тому строк на оскарження постанови не порушено.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Козівського районного суду від 13 червня 2019 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис