Справа №521/8785/19
Номер провадження 3/521/3962/19
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.07.2019 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого Черевко С.П.

при секретарі Валовій Д.С.

представника Одеської митниці ДФС Безлущенко О.С.

адвоката Маслова В.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Одесі справу № 0282/50000/19, що надійшла 27.05. 2019 року з Одеської митниці ДФС, відносно гр.України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаючого: АДРЕСА_1 , про порушення митних правил, передбаченого ст. 471 МК України,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшов протокол №0282/50000/19 від 25 січня 2019 року про порушення митних правил з відповідними матеріалами, у відношенні гр. ОСОБА_2 , за ознаками скоєння правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України.

З вищезазначеного протоколу про порушення митних правил вбачається, що 25.01.2019 року о 9 год.30 хв. у оглядовому залі «Приліт» Міжнародного аеропорту «Одеса» в зоні діяльності митного поста «Міжнародний аеропорт «Одеса» Одеської митниці ДФС, України проходив митний контроль гр. ОСОБА_2 , який прибув з Туреччинни до України літаком «В-738» авіакомпанії «Турецькі авіалінії», рейсом №465, сполученням «Стамбул-Одеса».

Формою проходження митного контролю ОСОБА_2 обрав проходження через зону (коридор) спрощеного митного контролю («зелений коридор»), що належним чином інформаційно обладнана, тим самим шляхом вчинення дій заявив про відсутність у нього товарів, які під час переміщення через митний кордон України громадянами підлягають обов`язковому письмовому декларуванню, а також на переміщення яких через митний кордон України встановлено заборони або обмеження.

Після перетину гр. ОСОБА_2 білої лінії, що позначає закінчення «зеленого» коридору, на вимогу інспектора митниці пред`явити наявні у нього валютні цінності, ОСОБА_2 надав наявну при ньому готівкову іноземну валюту. Після перерахунку валюти було встановлено, що загальна сума складає 21 341 доларів США.

У ОСОБА_2 , було затримано 10000 доларів США.

Таким чином, на думку митного органу, ОСОБА_2 порушив встановлений порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, оскільки він формою проходження митного контролю обрав проходження через таку зону (коридор) та у нього під час проведення митного контролю крім допустимої суми грошей (10000 євро) було виявлено іноземну валюту в сумі 11 341 доларів США, що перевищує встановлені законодавством України обмеження для переміщення через митний кордон України по «зеленому» коридору.

На підставі вказаних обставин у відношенні ОСОБА_2 було складено протокол про порушення митних правил№0282/5000/19 за статтею 471 МК України.

У судовому засіданні ОСОБА_2 участь не приймав. Він 05.07.2019 р надав письмову заяву в якій пояснив, що вилучені у нього кошти є його заробітною платою, а тому просив не застосовувати додаткове покарання у вигляді конфіскації валюти. Його захистник адвокат Маслов В.Г. на підтвердження легальності отримання ОСОБА_2 вилучених грошових коштів надав суду трудовий контракт моряка, з якого вбачається , що ОСОБА_2 працював на закордонному судні та за більш ніж чотири місяця до 25 січня 2019 р його заробітна плата складала більш ніж 20 000 доларів США. Адвокат Маслов В.Г. у судовому засіданні просив не конфісковувати гроші в розмірі 10 000 доларів США

Представник митниці у судовому засіданні вважав, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, винна у вчиненні адміністративного правопорушення, її вина підтверджується зібраними у справі доказами, і тому необхідно притягнути її до адміністративної відповідальності за ст. 471 МК України, та застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу та конфіскації.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників процесу, суд вважає, що особа стосовно якої складено протокол підлягає притягненню до адміністративної відповідальності, її дії суд кваліфікує за ст. 471 МК України за кваліфікуючими ознаками: порушення встановленого Митним кодексом України порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через «зелений коридор», товарів (валютних цінностей) переміщення, яких через митний кордон обмежено, проте конфіскацію товару не слід застосовувати з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.01.2019 року о 9 год.30 хв. у оглядовому залі «Приліт» Міжнародного аеропорту «Одеса» в зоні діяльності митного поста «Міжнародний аеропорт «Одеса» Одеської митниці ДФС, проходив митний контроль ОСОБА_3 який прибув з Туреччинни до України літаком «В-738» авіакомпанії «Турецькі авіалінії», рейсом №465, сполученням «Стамбул-Одеса».

Формою проходження митного контролю ОСОБА_2 , обрав проходження через зону (коридор) спрощеного митного контролю («зелений коридор»), що належним чином інформаційно обладнана, тим самим шляхом вчинення дій заявив про відсутність у нього товарів, які під час переміщення через митний кордон України громадянами підлягають обов`язковому письмовому декларуванню, а також на переміщення яких через митний кордон України встановлено заборони або обмеження. Після перетину ОСОБА_2 , білої лінії, що позначає закінчення «зеленого» коридору, на вимогу інспектора митниці пред`явити наявні у нього валютні цінності, ОСОБА_2 , надав наявну всю яка була при ньому готівкову іноземну валюту. Після перерахунку валюти було встановлено, що загальна сума складає 21341 доларів США. Громадянину ОСОБА_2 , було пропущено суму в 11 341 доларів, затримано 10 000 доларів США.

У відповідності до ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Що стосується об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого статтею 471 МК України, вона полягає в переміщенні через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження через «зелений коридор» товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено, або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковану норму переміщення через митний кордон України.

Згідно з п. 1 розділу 2 «Інструкції про переміщення готівки через митний кордон України», затвердженої постановою Національного Банку України від 27.05.2008 року №148, фізична особа має право ввозити в Україну та вивозити за її межі готівку в сумі, що не перевищує в еквіваленті 10 000 євро, без письмового декларування митному органу.

Згідно з ч. 5 ст. 366 МК України, обрання «зеленого коридору» вважається заявою особи про те, що переміщені нею через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню.

Під термін товари підпадає в тому числі і іноземна валюта, згідно з положеннями ст. 4 ч. 1, п. 1 б), п.57 МК України.

Відповідно до вимог статті 197 МК України, на окремі товари встановлюються обмеження щодо їх переміщення через митний кордон України. В даному випадку такі обмеження встановлені на рівні 10 000 євро, в зв`язку з чим валютні цінності, які переміщував правопорушник є товарами, переміщення яких через митний кордон України обмежене.

Щодо суб`єктивної сторони правопорушення судом встановлено наступне, ОСОБА_2 , не розумів протиправність своїх дій, не припускав можливості настання негативних наслідків, хоча міг і повинен був це розуміти і передбачати. Тобто, суб`єктивна сторона дій правопорушника полягає в протиправній необережність в формі недбалості. Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_2 , намагався протиправно перемістити через митний кордон України 10000 доларів США, які в нього були вилучені.

При визначені адміністративного стягнення, якому підлягає правопорушник, суд враховує ступінь суспільної небезпеки правопорушення, ступінь провини, ставлення до вчиненого, його майновий стан, а також обставини, які пом`якшують відповідальність, а саме те, що особа вперше притягується до адміністративної відповідальності, а також той факт, що грошові кошти це його заробітна плата, а тому суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім в даному випадку є стягнення у вигляді штрафу.

Стосовно вирішення питання щодо конфіскації вилученої валюти, суд виходить з наступного.

Суд враховує практику Європейського Суду, зокрема постанови ЄСПЛ від 11 липня 2019 року по справі «Садоча проти України» та «Гирлян проти Російської Федерації».

Відповідно до статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно з ст. 9 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є часткою національного законодавства України. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто в такому випадку міжнародно - правові норми мають пріоритетне значення.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «З захисту прав і основних свобод людини», а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід`ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, a також обов`язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Садоча проти України» судове рішення, яким застосовується конфіскація майна, є втручанням в право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на повагу власності.

Згідно з Статтею 1 Протоколу N 1 до Конвенції з захисту прав людини, кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В даному випадку майном правопорушника є грошова сума в доларах США, яка, на думку представника митниці, підлягає конфіскації.

За таких обставин конфіскація є втручанням в право ОСОБА_2 , на повагу власності і, відповідно, має бути застосована стаття 1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції з захисту прав людини.

Перша і найбільш важлива вимога зазначеної правової норми полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на повагу власності має бути законним. Також передбачається, що держава уповноважена здійснювати контроль за використанням власності шляхом забезпечення виконання законів.

Питання про те, чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним.

Об`єктивна сторона правопорушення, яке вичинив правопорушник, полягає в недекларуванні іноземної валюти при проходженні митного контролю в «зеленому коридорі», тобто в зоні спрощеного митного контролю, відповідальність за що передбачена ст. 471 МК України.

Що стосується загального інтересу, якому могло слугувати таке втручання Європейський суд зазначив, що держави мають законний інтерес і в той же час обов`язок вживати заходи в цілях виявлення та контролю руху готівкових коштів через кордони, оскільки значні суми готівки можуть використовуватись для легалізації незаконних доходів, торгівлі наркотиками, фінансування тероризму, вчинення тяжких фінансових злочинів.

Загальна вимога про декларування, яка розповсюджується на будь - яку особу, що перетинає кордон держави, попереджує прихований ввіз та вивіз грошових коштів з країни і конфіскаційна міра, яку тягне недекларування грошових коштів митному органу, є частиною загальної регулятивної системи, передбаченої для боротьби з подібними правопорушеннями.

Крім того, сума, яка може бути законно ввезена, чи фізично переміщена через український митний кордон, в принципі не обмежена, обмежена лише сума (10 000 євро), яка може бути ввезена без письмового декларування.

З матеріалів справи вбачається, що джерело походження грошей правопорушника було законним. У судовому засіданні було надано документи, а саме: трудовий контракт моряка, яким підтверджується той факт, що ОСОБА_2 працював моряком та гроші, які він перевозив через кордон України є його заробітною платою по контракту, тобто отримані ним займаючись законною діяльністю

Таким чином, застосовуючи додаткове покарання у вигляді конфіскації валюти, суд фактично не залишить особі заробітної плати, яку він заробив в установленому законом порядку своїм трудом і яка є єдиним його легальним доходом, а тому конфіскація зазначених коштів позбавить його і його сім`ю належного матеріального забезпечення.

При цьому, суд враховує п. 10 ч. 2 Конвенція про захист заробітної плати №95 від 1949 року, яка переглянута Конвенцією Міжнародної організації праці №173 1992 року про захист вимог працівників у випадку неплатоспроможності роботодавця, від 1992 року, і залишає зазначену Конвенцію відкритою для подальшої ратифікації, яка ратифікована Законом № 2996-IV від 19.10.2005 року, де зазначено: «Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.».

Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення. Зокрема, в даному випадку, правопорушник не дотримався вимог, щодо внесення відомостей до митної декларації, а не вчинив будь - якого іншого правопорушення, яке можна припустити (наприклад відмивання грошей або ухилення від сплати мита податків, тощо).

Крім того, сума, яку митний орган вимагає конфіскувати у правопорушника є для нього значною, а шкода, яку він потенційно міг завдати органам влади - незначна, оскільки він не ухилився від сплати мита та інших зборів і не завдав держані ніякої шкоди.

Такии чином, суд вважає, що конфіскацію в даному випадку можна було б застосувати в разі відшкодування майнової шкоди, завданої державі, однак вона не зазнала ніяких збитків внаслідок невнесення правопорушником відомостей до митної декларації.

Винність правопорушника підтверджується зібраними в справі доказами, а саме: протокол про порушення митних правил, поясненням правопорушника, описом вилученої валюти, Трудовим контрактом моряка.

Провадження у справах про порушення митних правил, згідно ст. 487 МК України, здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На підставі вищевикладеного та враховуючи обставини, які свідчать про легальне і правомірне отримання правопорушником вилучених в нього валютних коштів, суд застосувавши міжнародно - правові норми, дійшов до висновку про не застосування до нього додаткового стягнення в вигляді конфіскації вилучених валютних коштів.

Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що адміністративним законодавством не передбачено надання будь - яких документів для отриманням особою грошей, які їй повинні бути повернуті, окрім документів, які посвідчують особу або документів, які уповноважують іншу особу, тобто гроші повинні бути поверненні без надання довідки банку.

Керуючись ст. 4 ЗУ «Про судовий збір України», ст.ст. 197, 471, 522, 524-529 МК України, ст.ст. 283-285, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Притягнути гр.України ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян а саме 1700 гривень без конфіскації вилучених грошових коштів.

Валюту, вилучену згідно протоколу про порушення митних правил №0282/50000/19 у розмірі 10 000 (десять тисяч) доларів США, повернути ОСОБА_2 , або його законному представнику у встановленому законом порядку.

Стягнути з гр.України ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 гривень 20 копійок (Платіжні реквізити: отримувач коштів ГУК у м. Києві /м. Київ/22030106; код за ; банк отримувача ГУ ДКС України у м. Києві; код банку отримувача: 899998; рахунок отримувача: 6001; код класифікації доходів бюджету 22030106 «Судовий збір (ДСА України)»; призначення платежу судовий збір за постановою про накладення адміністративного стягнення, пункт 5).

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі. На цю постанову також може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Черевко С.П.