Справа № 200/9948/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2019 року м. Дніпро

суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Лукінова К.С., за участю секретаря Богачової В.Р. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Відділу адміністративної правктики Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зі слів - працює, мешкає: АДРЕСА_1 -

- за ч. 1 ст. 130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

20.06.2019 року об 11 годині 20 хвилин в м. Дніпро по вул. Запорізьке шосе, буд. 48 біля будинку, водій автомобіля VOLKSWAGEN POLO, н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 не дотрималася безпечної дистанції та при винекненні перешкоди, яку обєктивно спроможна була виявити, не вчинила заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху обїзду перешкоди, внаслідок чого здійснила наїзд на автомобіль IVECO DAILY 70С15, н.з. НОМЕР_2 , що стояло. У наслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди. Постраждалих нема.

Крім цього, 20.06.2019 року об 11 годині 20 хвилин в м. Дніпро, Шевченковський район, Запорізьке шосе біля будинку 48 водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом VOLKSWAGEN POLO, н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці за допомогою приладу ДРАГЕР Alkotest 6820 прилад ARHK-0072, що підтверджується тестом № 11542 від 20.06.2019 року, результат огляду становить 2,96% проміле, огляд проводився у присутності двох свідків, чим порушила п. 2.9а ПДР.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину за ст. 124 КУпАП визнала та пояснила, що 20.06.2019 року вона їздила у своїх справах на автомобілі VOLKSWAGEN POLO, н.з. НОМЕР_1 і їй стало погано. Вона випила «Барбовал» та поїхала додому. Коли їхала додому вона відволіклась від керування та сталося ДТП. Вона не намагалась залишити місце ДТП, вона просто бажала відїхати, оскільки в тому місці було дуже спекотно.

За ст. 130 ч. 1 КУпАП ОСОБА_1 своєї вини не визнала пояснивши суду, що в цей день вона випила лише «Барбовал» після чого керувала транспортним засобом VOLKSWAGEN POLO, н.з. НОМЕР_1 . Після ДТП на місце ДТП приїхало багато поліцейських. Їй запропонували пройти огляд на стан сп`яніння і вона погодилася, але коли пройшла тест результат показав 2,96%. Вона не погодилась з такими результатами, але їй не роз`яснили її право проїхати до медичного закладу, щоб здати аналізи. При цьому, вважає, що свідки були зацікавлені і предвзяті.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Романенко П.В. підтримав думку ОСОБА_1 і пояснив, що огляд проводився не відомою особою, яка взагалі в документах не зазначена. Сам по собі огляд має чисельні порушення. При цьому прямих доказів перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять. Навіть на переглянутому відео видно, що ОСОБА_1 не була згодна з результатами огляду. Їй не запропонували пройти огляд в медичній установі та не пояснили такого права. Щодо ст. 124 КУпАП, то підтримує думку ОСОБА_1 щодо визнання нею своєї вини.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи вважає, що вина правопорушниці ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП доведена в повному обсязі та підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії БД №145007 від 20.06.2019 року та серії БД № 145008 від 20.06.2019 року, поясненнями, рапортом, результатом огляду приладу ДРАГЕР Alkotest 6820 прилад ARHK-0072 та тестом № 11542 від 20.06.2019 року (результат огляду становить 2,96% проміле), доданими до протоколів і переглянутими в ході розгляду справи СД-дисками з відеофіксацією порушення.

При цьому, в ході розгляду справи ОСОБА_1 визнала той факт, що вона дійсно в цей день вживала «Барбовал».

При цьому, судом не приймаються до уваги твердження ОСОБА_1 та адвоката Романенко П.В. про чисельні порушення під час проведення огляду, оскільки з переглянутого в ході розгляду справи відеофіксації порушення видно, що ОСОБА_1 були запропоновані варіанти проходження огляду з метою встановлення факту спяніння, її добровільна згода продути пристрій ДРАГЕР і її підпис про згоду з результатами огляду в акті огляду від 20.06.2019 року.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду показав, що 20.06.2019 року йому зателефонував водій фірми «Квітень» і повідомив, що сталося ДТП і водій другого автомобіля намагається покинути місце пригоди. Він приїхав на місце пригоди і побачив ОСОБА_1 . Їй було запропоновано пройти тест на стан спяніння і вона погодилась. Результат становив 2,96%.

Судом не приймаються до уваги твердження ОСОБА_1 та адвоката Романченко П.В. про зацікавленість свідка, оскільки його показання узгоджуються з доказами, що зібрані по справі.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому в ході розгляду справи ОСОБА_1 та її представник не спростовували наявності в неї ознак алкогольного сп`яніння.

Тобто, у уповноваженого працівника поліції були всі законні підстави для здійснення огляду ОСОБА_1 для встановлення стану сп`яніння.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порушення цих вимог, та керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння містить склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.130 КУпАП.

Диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані спяніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

У відповідності до п. п.1, 6, 7 Розділу І Інструкції « Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»огляду на стан спяніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані спяніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан спяніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоровя.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан спяніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Тобто, лише у разі незгоди ОСОБА_1 з результатами огляду можливо було її направлення до закладу охорони здоров`я. Однак, як вже зазначалося вище, на акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 погодилась з результатами, про що свідчить її власноручно здійснений напис та підпис в графі «З результатами згоден».

При цьому судом не приймаються до уваги твердження ОСОБА_1 про те, що вона підписала цей документ перебуваючи в стресі, оскільки таких належних та допустимих доказів, якими могли б бути відповідні висновки лікарів, суду не надано.

За таких обставин, суд приходить до висновку про умисність дій ОСОБА_1 , що виразились у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що в свою чергу спростовує його доводи про те, що вона була твереза.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини ( ЄСПЛ ) від 14 лютого 2008 у справі « Кобець проти України » ( з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі « Авшар проти Туреччини » ( Avsar v. Turkey ), п. 282 ) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Вивчаючи зібрані докази по справі в своїй сукупності суд прийшов до висновку, що зібрані у справі докази є вагомимим, чіткі та узгоджені між собою, а тому в даному конкретному випадку можна констатувати факт того, що вина ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена в ході розгляду справи поза розумним сумнівом.

Крім цього, незважаючи на визнання вини ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, суд перевіривши всі наявні докази вважає, що її вина також доведена в повному обсязі і підтверджується поясненнями свідків, рапортом та план-схемою ДТП, а також фото і відеофіксацією події. А тому суд прийшов до висновку, що зібрані у справі докази є вагомимим, чіткі та узгоджені між собою, а тому в даному конкретному випадку можна констатувати факт того, що вина ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП доведена в ході розгляду справи поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, зокрема, винуватість водія поза розумним сумнівом доводиться обставинами викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків та іншими матеріалами справи в їх сукупності. Вказані докази оцінені за внутрішнім переконанням суду, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і справедливістю.

Тобто, як вже зазначалося вище, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень за ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП є цілком доведеною поза розумним сумнівом, а тому до неї має бути застосоване адміністративне стягнення.

За таких обставин вважаю, що в діях ОСОБА_1 мають місце адміністративні правопорушення, які передбачені ч. 1 ст. 130, 124 КУпАП.

Таким чином, виконуючи завдання провадження у справах про адміністративні правопорушення (ст. 245 КУпАП), обираючи вид і міру стягнення, враховуючи нехтування обовязками водія, яке свідчить про явно зневажливе ставлення порушника до них, характеризуючи проступок грубим порушенням правил користування спеціальним правом, що є підставою для призначення визначеного ст. 30 КУпАП виду стягнення, та всі інші зазначені ст. 33 КУпАП обставини, накладаю відповідно до ст.ст. 30, 130, 124 КУпАП стягнення, яке відповідає вимогам ст. 23 КУпАП, будучи достатнім і необхідним для виховання особи.

При призначенні адміністративного покарання, та враховуючи характер скоєного правопорушення, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують вину правопорушниці, вважаю можливим притягнути її до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки такий вид адміністративного стягнення для правопорушниці ОСОБА_1 є достатнім і необхідним для її виховання.

При цьому, при призначенні адміністративного стягнення судом застосовано ст. 36 КУпАП.

За таких обставин суд прийшов до обгрунтованого висновку про те, що вина ОСОБА_1 доведена поза розумним сумнівом, а тому вона підлягає адміністративній відповідальності.

В звязку з вищенаведеним і керуючись ст.ст. 221, 283-288 Кодексу України про адміністративні правопорушення -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбаченних ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП притягнувши її до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384,20 грн. в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя К.С. Лукінова