Справа № 761/7250/19 Головуючий у суді І інстанції Хардіна О.П.
Провадження № 33/824/3046/2019 Доповідач: Капічон О.М.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

іменем України

06 серпня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Капічон О.М. за участю водія ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.03.2019 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до постанови судді, 22.11.2018 року о 17годині 10 хвилин в м. Києві по вул. Володимирський узвіз, 16, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків.

Водієм ОСОБА_1 порушені вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.03.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік; стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 384 грн. 20 коп.

На вказану постанову ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій він просить її скасувати у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, а провадження закрити. Вимоги обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням його конституційних прав та норм КУпАП, що призвело до неправильного вирішення справи. Апелянт визнає події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення від 22.11.2018 року, однак, оскаржувана постанова була постановлена через чотири місяці після його складення, тобто, з порушенням строків, визначених в ст.38 КУпАП. За таких обстави апелянт вважає, що, оскільки на день розгляду справи строк притягнення його до адміністративної відповідальності закінчився, провадження щодо нього необхідно закрити.

Одночасно з апеляційною скаргою апелянтом було заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивовано тим що справа про адміністративне правопорушення щодо нього розглянута без його участі й судом першої інстанції не було повідомлено його про судовий розгляд, а про існування оскаржуваної постанови він дізнався лише 05.07.2019 року з сайту «Судова влада», через що строк на апеляційне оскарження ним було пропущено з поважних причин.

Заслухавши доповідача, думку ОСОБА_1 , який підтримав вказані в апеляційній скарзі доводи в повному обсязі, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

Частиною 2 ст. 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Так, про наявність постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 22.03.2019 року апелянту стало відомо 05.07.2019 року, апеляційна скарга була подана 12.07.2019 року. Окрім того, матеріали справи не містять відомостей про його належне повідомлення про час розгляду справи, а тому приходжу до висновку, що враховуючи обставини справи, ОСОБА_1 слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справи судом першої інстанції вказаних вимог не було дотримано в повному обсязі.

Так, в судовому засіданні ОСОБА_1 визнав всі обставини вчиненого ним адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення лише в межах апеляційної скарги, а саме, щодо строку накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, які підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Відповідно до п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №229153, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП 22.11.2018 року /а. с. 1/, тобто, граничним строком накладення адміністративного стягнення є 22.02.2019 року.

Оскаржувану постанову судом першої інстанції було прийнято 22.03.2019 року /а. с. 6-7/.

Таким чином, суд першої інстанції наклав на ОСОБА_1 стягнення поза межами строків, передбачених ст. 38 КУпАП, у зв`язку з чим, вказані в апеляційній скарзі доводи є обґрунтованими.

За наведених обставин вважаю за необхідне постанову Шевченківського районного суду м. Києва в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення скасувати.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 22.03.2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.03.2019 року щодо ОСОБА_1 - скасувати в частині накладення адміністративного стягнення.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Капічон