ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/918/19 Справа № 212/5334/18 Суддя у 1-й інстанції - Борис О. Н. Суддя у 2-й інстанції - Іванова А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванова А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2019 року, якою:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає у АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП - у зв`язку із закінченням на момент розгляду даної справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП, -

за участю:

захисника (в режимі відеоконференції) Тарнаповича І. ОСОБА_2 .,

представника потерпілого (в режимі відеоконференції) Голуба С.О., -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП - у зв`язку із закінченням на момент розгляду даної справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Судом першої інстанції встановлено, що Водій ОСОБА_1 05 липня 2018 року о 13.50 годині керуючи автомобілем Daewoo Nubira н/з НОМЕР_1 , по вулиці Конституційна в м. Кривий Ріг поблизу е/о №37, не обрав безпечну швидкість для руху керованого транспортного засобу, щоб мати можливість постійно контролювати його рух при виявленні небезпеки для руху, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 211140 н/з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався попереду в попутному напрямку та здійснював маневр правого повороту, після чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив 2.3.б), 12.1, 12.3 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати, та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 за ст. 124 КупАП визнати не винним.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку вказує, що Дніпровський апеляційний суд помилково дійшов висновку, що адвокат Тарнапович І.В. є неналежною особою, оскільки договір укладений на строк до 31.12.2018 року, однак згідно п. 6.2 після закінчення строку дії Договору, якщо сторони продовжують виконувати його умови, договір вважається поновлений на невизначений термін.

Обґрунтовуючи свої вимоги апелянт зазначає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам, що містяться в матеріалах справи, дослідив їх не повно та оцінив неправильно; безпідставно відмовив в долученні до матеріалів справи стенограми судового засідання що відбувалось в Софіївському районному суді в якій зафіксовані його свідчення, та свідчення ОСОБА_3 про обставини події яка саме розглядається, пославшись лише на те, що ця стенограма була виконана стороною захисту незважаючи на те, що текст цієї стенограми підтверджується аудіозаписом; залишив без вирішення клопотання від 10.10.2018 року про закриття провадження по справі (суд долучив дане клопотання до справи, наголосивши про його вирішення в подальшому, якого насамперед не відбулось); відмовив в задоволенні клопотання від 15.03.2019 року про допит в суді інспектора ПП лейтенанта поліції ОСОБА_4 який безпосередньо приймав участь в огляді місця ДТП, разом з іншим інспектором ОСОБА_5 , робив відповідні вимірювання при складанні схеми ДТП та особисто опитував учасників події про обставини її скоєння; відмовив в задоволенні клопотання від 02.04.2019 року про призначення судової автотехнічної експертизи з урахуванням всіх пояснень учасників ДТП здобутих в суді, мотивуючи це тим, що в матеріалах справи вже є така експертиза, але яка була призначена за клопотанням представника потерпілого, ще до того як були допитані учасники ДТП, з порушенням порядку розгляду справи, який суд сам і встановив, 16.04.2019 року за усним клопотанням сторони захисту не долучив до матеріалів справи фотознімок місця ДТП із зазначенням на ньому місця зіткнення, яке свідчить що ТЗ контактували між собою не в правій смузі, як зазначає ОСОБА_3 а на відстані 3,3 м від правого краю проїзної частини, та фотознімок місця ДТП із зазначенням на ньому траєкторій руху ТЗ.

Зазначає, що твердження суду про те, що ОСОБА_1 своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки, спростовується матеріалами справи, а саме його письмовим поясненням та допитом в суді, який зафіксований аудіо записом. Він однозначно вказував, про те, що в момент виникнення небезпеки для руху ним застосовувалось екстрене гальмування і будь яких спростувань цього матеріали справи не містять, а отже в його діях не може вбачатись порушення вимог п. 12.3 ПДР.

Також вказує, що суд у винесеній постанові обмежився перерахуванням документів наявних в матеріалах справи при цьому не навів докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, неправильно оцінив докази і відповідно неправильно встановив обставини, які мають значення для справи, крім того в матеріалах справи є й інші беззаперечні докази відсутності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та заявлене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, приходить до наступних висновків.

Доводи ОСОБА_1 про поважність причини пропуску строку на оскарження постанов суду першої інстанції у зв`язку з тим, що захисник Тарнапович Д.С. звертаючись перший раз з апеляційною скаргою був належною стороною по справі є обґрунтованими, тому строк на подачу апеляційної скарги слід поновити.

Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з правовою позицією, викладеною в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року, при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247 і 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повному обсязі.

Судом першої інстанції, при винесені постанови стосовно ОСОБА_1 вжито належних заходів, спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення, а його висновки про доведеність вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідають матеріалам справи.

Так, висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 424539 від 19 липня 2018 року (а.с. 1); схемою місця ДТП (а.с. 2), письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (а.с. 3-5), фототаблицею до схеми ДТП (а.с. 6), висновком експерта № 7/10.1/330 від 29.11.2018 року (а.с. 48).

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам, що містяться в матеріалах справи, дослідив їх не повно та оцінив неправильно; безпідставно відмовив в долученні до матеріалів справи стенограми судового засідання що відбувалось в Софіївському районному суді в якій зафіксовані його свідчення, та свідчення ОСОБА_3 про обставини події яка саме розглядається, пославшись лише на те, що ця стенограма була виконана стороною захисту незважаючи на те, що текст цієї стенограми підтверджується аудіозаписом; залишив без вирішення клопотання від 10.10.2018 року про закриття провадження по справі (суд долучив дане клопотання до справи, наголосивши про його вирішення в подальшому, якого насамперед не відбулось); відмовив в задоволенні клопотання від 15.03.2019 року про допит в суді інспектора ПП лейтенанта поліції ОСОБА_4 який безпосередньо приймав участь в огляді місця ДТП, разом з іншим інспектором ОСОБА_5 , робив відповідні вимірювання при складанні схеми ДТП та особисто опитував учасників події про обставини її скоєння; відмовив в задоволенні клопотання від 02.04.2019 року про призначення судової автотехнічної експертизи з урахуванням всіх пояснень учасників ДТП здобутих в суді, мотивуючи це тим, що в матеріалах справи вже є така експертиза, але яка була призначена за клопотанням представника потерпілого, ще до того як були допитані учасники ДТП, з порушенням порядку розгляду справи, який суд сам і встановив, 16.04.2019 року за усним клопотанням сторони захисту не долучив до матеріалів справи фотознімок місця ДТП із зазначенням на ньому місця зіткнення, яке свідчить що ТЗ контактували між собою не в правій смузі, як зазначає ОСОБА_3 а на відстані 3,3 м від правого краю проїзної частини, та фотознімок місця ДТП із зазначенням на ньому траєкторій руху ТЗ не заслуговують на увагу, оскільки суд за власною ініціативою у відповідності до ст. 252 КупАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд ставиться критично до доводів апеляційної скарги про те, що суд не навів докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, неправильно оцінив докази і відповідно неправильно встановив обставини, які мають значення для справи, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції враховано схему місця ДТП, з якою погодилися обидва учасника ДТП, підписавши її без зауважень, фото таблицю додану до справи, з яких вбачається, що автомобіль Daewoo знаходиться в напрямку руху вул. Симбірцева, на відстані 25,2 м. правим заднім колесом від електроопори № 37, на відстані 0,8 м. правим заднім колесом від правого краю дороги, на відстані 1 м. правим переднім колесом від правого краю дороги. Автомобіль ВАЗ 211140 під знаходиться в напрямку руху вул. Симбірцева, переднє праве колесо автомобіля перебуває на відстані 18,6 м. від електроопори 37, заднє праве колесо перебуває на відстані 16,3 м. від електроопори 37. Праве переднє колесо Автомобіля № 2 знаходиться на відстані 2,2 м. від уявного правого краю дороги, заднє праве колесо знаходиться на відстані 2,8 м. від уявного правого краю дороги. Під № 3 на схемі зображено осип лакофарбового покриття, яке знаходиться на відстані 2,2 м. від правого краю проїзної частини дороги, має ширину 2,7 м., довжину 14,2 м. Під номером 4 зображено місце зіткнення зі слів водія ОСОБА_1 на відстані 3,2 м. від правого краю проїзної частини дороги та на відстані 4,8 м. від електроопори 37. Під № 5 зображена залізнична колія без прив`язки до місцевості. Під номером 6 зображено два сліди юзу від автомобіля. Перший з них знаходиться на відстані 3,3 м. від правого краю проїзної частини дороги та має довжину 08, м. Другий слід юзу знаходиться на відстані від 3,9 м. до 2,3 м. від уявного правого краю проїзної частини дороги та має загальну довжину 4,3 м. Під номером 7 зображено місце зіткнення зі слів водія ОСОБА_3 на відстані 1,7 м. від правого краю проїзної частини дороги та перебуває на відстані 3,9 м. до електроопори 37. У транспортного засобу Daewoo маються пошкодження лівої передньої частини автомобіля, у транспортного засобу ВАЗ 211140 маються пошкодження правої передньої частини автомобіля.

Згідно Висновку експерта від 29.11.2018 за результатами проведення автотехнічної експертизи № 7/10.1/330 по матеріалам адміністративної справи № 212/5334/18 експерт дійшов висновку, що виходячи з відстані, які подолав автомобіль «Daewoo Nubira» в загальмованому стані після зіткнення з автомобілем «ВАЗ 211140», мінімальна швидкість руху автомобіля «Daewoo Nubira» на момент застосування гальмування складає 76,6 … 77,7 км/год. Обраний водієм ОСОБА_1 інтервал між автомобілями «Daewoo Nubira» та «ВАЗ 211140» (0,5 м) з технічної точки зору, був небезпечним. Водій ОСОБА_1 виявивши автомобіль «ВАЗ 211140», який рухався попереду в смузі руху керованого автомобіля, повинен був оцінити його як перешкоду для руху. У зв`язку з технічною неспроможністю пояснень водія ОСОБА_1 в частині процесу зближення транспортних засобів, дати відповідь на поставлене питання, на даному етапі дослідження, не є можливим (за свідченнями ОСОБА_1 ). В діях водія ОСОБА_1 по керуванню автомобілем «Daewoo Nubira» вбачаються невідповідності вимогам п. 12.3, 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху України. Невідповідність вимогам п. 12.3 ПДР України, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку (за свідченнями ОСОБА_3 ).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 він 05.07.2018 о 13.50 год. керував автомобілем DAEWOO Nubira днз НОМЕР_1 та рухався з двома пасажирами по вул. Конституційній з боку вул. С. Колачевського в бік вул. Симбірцева зі швидкістю 50 км/год. на сухому асфальтному покриттю в крайньому правому ряду у світлий час доби. Ліворуч від нього рухався автомобіль та інтервал між ними складав 0,5 м. Після перетину залізничного переїзду на відстані 20 м. він побачив небезпеку для руху, оскільки автомобіль ВАЗ днз НОМЕР_2 почав здійснювати маневр повороту, а саме поворот праворуч, тим самим притискаючи його до краю проїзної частини. Для запобігання зіткненню автомобілів він почав різке гальмування зі звуковим сигналом. Після зіткнення він проїхав приблизно 15 м. до повної зупинки транспортного засобу.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_3 він 05.07.2018 керував автомобілем ВАЗ днз НОМЕР_2 із пасажиром. Позаду нього рухався автомобіль DAEWOO Nubira днз НОМЕР_3 НОМЕР_4 на відстані 25-35 м. За 15 м. до здійснення повороту праворуч увімкнув покажчик повороту та продовжував маневр. В цей час відчув удар в передню праву частину автомобіля ВАЗ. Після цього його відкинуло на ліву крайню частину полоси руху та вивернув кермо праворуч. Після удару транспортний засіб по дузі до середини проїзної частини. Перешкод для руху зі сторони інших учасників дорожнього руху не було.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_6 він 05.07.2018 перебував в автомобілі ВАЗ днз НОМЕР_2 в якості пасажира та керував цим автомобілем його батько ОСОБА_3 Автомобіль ВАЗ повертав праворуч із увімкненим покажчиком повороту на швидкості приблизно 5 км/год в цей час в автомобіль врізався автомобіль DAEWOO Nubira днз НОМЕР_1 на великій швидкості в передню праву частину автомобіля.

Суд першої інстанції врахував показання ОСОБА_1 стосовно різкої зміни напрямку руху автомобіль «ВАЗ 211140», та вважав їх такими, що не узгоджуються із показаннями наданими у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_6 та експертом ОСОБА_7 визнані з технічної точки зору не спроможними.

Згідно п. 12.3 Правил дорожнього руху України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Отже судом першої інстанції повно та всебічно досліджені матеріали справи про адміністративне правопорушення, які у своїй сукупності з усією очевидністю вказують на те, що в діях водія ОСОБА_1 убачається порушення п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які знаходяться у причинному зв`язку із настанням ДТП, та в діях останнього містяться ознаки правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктивних обставин, які б виключали можливість водія ОСОБА_1 у разі виявлення небезпеки для руху або перешкоди вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, в момент виникнення небезпеки для нього у вигляді автомобіля ВАЗ 211140, тобто виконання вимог п. 12.3 ПДД України водієм ОСОБА_1 , у судовому засіданні не встановлено.

Вивчивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Тобто суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП.

При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.

Порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2019 року задовольнити.

Апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 квітня 2019 року у справі про адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду А.П. Іванова