Справа № 752/4210/19 Головуючий в суді І інстанції - Валігура Д.М.
Провадження № 33/824/2142/2019 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі:

судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника Тагієвої Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 квітня 2019 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 квітня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, 21 лютого 2019 року о 01 годині 15 хвилин, в м. Києві по просп. Науки, 1/1 керував автомобілем «БМВ», номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря нарколога КМКНЛ «Соціотерапія» за адресою: м. Київ, просп. Визволителів, 6.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Вважав, що розгляд у суді першої інстанції проведений формально, а зібрані матеріали досліджені із неналежною повнотою. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що у ході судового розгляду судом було порушено його право на захист, яке полягало у відмові видачі копії відеозапису із нагрудної камери поліцейських з місця події, та відмові у задоволенні клопотання про виклик та допит поліцейського та лікаря-нарколога КМНКЛ «Соціотерапія». Апелянт вказав на те, що наданий поліцейськими відеозапис є неповним та не відтворює дійсні обставини із місця події. На думку апелянта вказаний відеозапис не дає можливості зрозуміти причини зупинки транспортного засобу під його керуванням, появу двох свідків. Вважав, що поза увагою судді місцевого суду залишилась та обставина, що його огляд у КМНКЛ «Соціотерапія» був проведений із грубим порушенням вимог ст.266 КУпАП та інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак, алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, які полягали у тому, що на момент прибуття до закладу охорони здоров`я поліцейські не заповнили протокол про адміністративне правопорушення та направлення на медичний огляд. Окрім цього, апелянт звернув увагу на те, що лікарем-наркологом він був оглянутий лише на реакцію зіниць очей на світло, артеріальний тиск, рухи та концентрацію уваги, а біологічні проби на проведення лабораторних досліджень у нього не відбиралися, натомість відповідний огляд був проведений за допомогою газоаналізатору «Драгер», що, на думку апелянта, є грубим порушенням вимог Інструкції. Поряд із цим, ОСОБА_1 вказав на порушення територіальності проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, який полягав у тому, що найближчим закладом охорони здоров`я до місця події був КМНКЛ «Соціотерапія» по вул. Деміївській, 5-а, у м. Києві, натомість працівники поліції доставили його до територіального відділення цього закладу по вул. Визволителів, 6. Із урахуванням викладеного, вважав проведений огляд на стан сп`яніння недопустимим доказом, який не міг бути використаний у якості доведення його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП. Просив постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вислухавши пояснення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника, які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили її задовольнити;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновки судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння стверджуються висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння від 21.02.2019р., відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції АА00374, з якого вбачаються обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та обставини його огляду на стан алкогольного сп`яніння, іншими доказами.

Дослідивши указані докази та надавши їм належну юридичну оцінку суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст. 130 КУпАП, необхідності накладення на нього стягнення та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. 23 і 33 КУпАП наклав на нього стягнення у межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що працівниками поліції не було вказано причини зупинки його транспортного засобу, не вказано підстав для запрошення свідків спростовуються оглянутим в суді апеляційної інстанції відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції, з якого вбачається, що працівниками поліції ОСОБА_1 було названо причину зупинки його транспортного засобу, а саме, технічна несправність та роз`яснено ту обставину, що огляд водія на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, щодо проведення якого ОСОБА_1 не заперечував, проводиться у присутності двох свідків, у зв`язку з чим працівниками поліції були запрошені дві особи, в присутності яких працівниками поліції було проведено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». При цьому будь - яких заперечень чи зауважень ОСОБА_1 не висловлював.

Посилання ОСОБА_1 на те, що огляд його на стан сп`яніння проведено працівниками поліції з порушеннями, оскільки він змушений був тричі продувати Драгер, є безпідставними та спростовуються відеозаписом з нагрудної камери працівників поліції. Крім того, в суді апеляційної інстанції захисником надані пояснення про те, що при проведенні огляду ОСОБА_1 на місці зупинки будь - яких порушень з боку працівників поліції допущено не було.

Та обставина, що ОСОБА_1 не було надано копії запису з нагрудної камери працівників поліції та що судом першої інстанції не було переглянуто вказаний відеозапис під час розгляду справи не може бути підставою для скасування прийнятої щодо нього постанови, оскільки ОСОБА_1 та його захисник приймали участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, в ході якого було переглянуто вказаний відеозапис, мали можливість надати свої пояснення з приводу вказаного відеозапису, надати усі докази на свій захист, які вважали за необхідне. Надані ОСОБА_1 докази та наведені аргументи не указують на помилковість висновків судді місцевого суду та незаконність ухваленого рішення.

Посилання захисника на неспівпадання фактичного часу проведення огляду ОСОБА_1 в медичному закладі з часом, який зазначений на відеозаписі та не відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не спростовує правильності висновків суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та необхідності накладення на нього адміністративного стягнення. Не правильне встановлення часу вчинення адміністративного правопорушення не може вплинути на вирішення питання про законність чи незаконність ухваленого рішення із урахуванням того, що час вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення. Крім того, в суді апеляційної інстанції ні ОСОБА_1 ні його захисник не заперечували того факту, що того дня ОСОБА_1 вживав алкогольні напої, а саме, пиво. Та обставина, що матеріали справи не містять даних про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, на думку суду, вказує на не виконання працівниками поліції вимог нормативних документів, які регламентують необхідність виконання цієї дії і не може бути підставою для скасування чи зміни постанови судді місцевого суду.

Також нормами чинного законодавства не передбачено конкретного часу складання направлення на огляд, а лише міститься вимога про те, що поліцейські повинні забезпечити доставку водіїв транспортних засобів до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для проведення такого огляду. При цьому в матеріалах справи наявна копія направлення водія ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до КМНКЛ «Соціотерапія» від 21.02.2019р.

Також є безпідставними доводи захисника про те, що лікарем допущені суттєві порушення при проведенні огляду ОСОБА_1 в КМНКЛ «Соціотерапія». Та обставина, що огляд було проведено лише один раз, що суперечить вимогам Інструкції про порядок проведення огляду спростовується актом медичного огляду від 21.02.2019р. №002012, з якого вбачається, що від проведення повторного обстеження ОСОБА_1 відмовився. За результатами проведеного огляду встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, результат обстеження - 0,27%.

Крім того, відповідно до п. 10 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008р. №1103, та п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь - який час доби за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання МОЗ. Проведення лабораторних досліджень є обов`язковим для визначення наркотичного засобу або психотропної речовини. Враховуючи викладене доводи захисника про те, що лікарем порушено порядок огляду не ґрунтуються на вимогах закону та у суду відсутні підстави для визнання висновку за результатами огляду та акту огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння недопустимими доказами.

Доводи апелянта в частині того, що огляд його на стан алкогольного сп`яніння був проведений не в найближчому медичному закладі, є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах закону з огляду на наступне. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на такий стан в інших закладах забороняється. Наказом Департаменту охорони здоров`я Київської міської державної адміністрації від 30.05.2016 року №236 визначено Київську міську наркологічну клінічну лікарню «Соціотерапія» (м. Київ, вул. Визволителів -6) як єдину установу в м. Києві, якій надано таке право.

Таким чином суд приходить до висновку про те, що розгляд цієї справи суддею місцевого суду проведений відповідно до вимог закону, при її розгляді та ухваленні рішення суддею дотримані вимоги ст. 23, 245, 280 КУпАП, рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності із накладенням стягнення є обґрунтованим і належним чином мотивоване. Підстав для скасування чи зміни постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 15 квітня 2019 року щодо ОСОБА_1 суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 15 квітня 2019 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька