ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/2624/18 Номер провадження 33/814/332/19Головуючий у 1-й інстанції Новак Ю. Д. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М.,

з участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Вірабяна Е.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Полтави від 26 грудня 2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, військового пенсіонера,

визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, із застосуванням ст. 36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 352,4 грн.

Згідно з постановою, 19.11.2018 року, о 15год. 30 хв. в м. Полтава по вул.Великорогізнянська, 9, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford Escape», д.н.з. НОМЕР_1 , на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану звуковим та світловим спецсигналом, встановленому на службовому автомобілі, не зупинився. Був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі, чим порушив п.2.4 ПДР України.

Також, 19.11.2018 року, о 15 год. 30 хв. в м. Полтава по вул. Великорогізнянська,9, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford Escape», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер ARAM-3551» у присутності двох свідків. Результат огляду позитивний - 1,87 проміле, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_1

В апеляційній скарзі просить постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати та прийняти нову, якою закрити провадження у справі.

Вказує, що суд порушив його право на захист, оскільки розгляд справи відбувся у його відсутність, а його не було належним чином повідомлено про дату розгляду.

Наводить доводи про те, що керував автомобілем його неповнолітній син, в той час як він відпочивав вдома. Під психологічним тиском працівників поліції та з метою захисту неповнолітнього сина змушений був обмовити себе, повідомивши працівників поліції, що начебто він керував транспортним засобом. При спілкуванні, біля помешкання працівники поліції запропонували пройти тест на встановлення стану сп`яніння на що він погодився.

Не заперечує факт перебування у стані алкогольного сп`яніння, але заперечує факт керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а також невиконання законних вимог поліцейського.

Вважає, що в матеріалах справи відсутні будь-які беззаперечні докази, які б підтверджували в його діях склад адміністративних правопорушень, передбачених ст..122-2, 130 КУпАП

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та адвоката ОСОБА_2 на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши їм аналіз та оцінку, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Так, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обґрунтовуючи висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.. 122-2 та ч.1 ст.130 КУпАП суд першої інстанції послався на дані протоколів про адміністративні правопорушення, письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відеозапис камер поліцейських, роздруківку приладу «Драгер» та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Вважаю висновки суду першої інстанції помилковими з таких підстав.

Так, ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що 19.11.2018 перебував вдома і транспортним засобом «Ford Escape», д.н.з. НОМЕР_1 взагалі не керував. Автомобілем користувався його син, який прийшовши додому повідомив про переслідування поліцейськими транспортного засобу. Працівники поліції прийшли до місця його проживання і склали адміністративний протокол. Не заперечує, що в цей день перебував в стані алкогольного сп`яніння, але за кермом автомобіля не перебував.

Допитаний свідок ОСОБА_5 син ОСОБА_1 , пояснив, що саме він 19.11.2018 керував автомобілем «Ford Escape», д.н.з. НОМЕР_1 і на вимогу працівників поліції про зупинку не виконав їх вимоги і поїхав додому, бо злякався.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вказали, що дійсно у їх присутності ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак поряд з ним знаходився і син ОСОБА_1 , хто саме керував транспортним засобом не бачили, так як були запрошені в якості свідків вже під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1

Допитаний працівник патрульної поліції ОСОБА_6 пояснив, що переслідування транспортного засобу здійснював інший патрульний екіпаж, а він лише проводив огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Задля перевірки пояснень ОСОБА_1 та з`ясування обставин вчинення адміністративних правопорушень, неодноразово викликався інспектор УПП у м.Полтаві ОСОБА_7 ., для надання пояснень з приводу зазначених в протоколі обставин, проте останній жодного разу до суду апеляційної інстанції не з`явився з невідомих суду причин.

З переглянутого відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається лише проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, в присутності двох свідків, проте сам факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не зафіксований.

Відеозапис, який підтверджує правопорушення за ст..122-2 КУпАП у матеріалах справи відсутній.

На запит суду від управління патрульної поліції надійшло повідомлення про неможливість надати відеозапис від 19.11.2019 щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст..122-2 КУпАП, оскільки закінчився строк його зберігання.

Отже, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та свідків, дослідивши наявні у справі докази, достовірно зробити висновок про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст..122-2 та ч.1 ст.130 КУпАП саме ОСОБА_1 неможливо, оскільки відсутні належні та достатні докази на підтвердження його винуватості в інкримінованих йому правопорушеннях.

Положення статті 62 Конституції України визначають, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин приходжу до висновку, що лише протоколи про адміністративні правопорушення, за відсутності інших доказів, є недостатніми для доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст..122-2 та ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене, апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає до задоволення, а постанова скасуванню із закриттям справи за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Полтави від 26 грудня 2018 року скасувати, постановити нову, якою провадження в справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст..122-2 та ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду В.М. Герасименко