Справа № 285/2502/19
провадження в справі 3/0285/1100/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 липня 2019 року м. Новоград-Волинський

Суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області Михайловська А. В. , розглянувши матеріали, що надійшли з Новоград-Волинського ВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч.3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі - КУпАП),- -

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 07.07.2019 року водій ОСОБА_1 07.07.2019 року о 19 год. 35 хв. по вул. Івана Франка, 3 а в м. Новоград-Волинський, Житомирської області, керував автомобілем ВАЗ 2107 д/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння ( різкий запах алкоголю з ротової порожнини), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання правопорушник ОСОБА_1 не прибув. Про місце та час розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином за місцем проживання.

Відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, ЄСПЛ у своєму рішенні по справі «Пономарев проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Також Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.89 р. у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а тому з метою не уникнення відповідальності правопорушником, приходжу до висновку, про можливість розгляду справи без його присутності.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні доведена матеріалами справи, зокрема, даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 079761 від 07.07.2019 року; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 07.07.2019 року; довідкою № 912 від 08.07.2019 року згідно якої ОСОБА_1 позбавлений посвідчення водія та притягався до адміністративної відповідальності 26.12.2018 року, 21.09.2019 року, 30.03.2019 року за ст. 130 КУпАП, а також, копією постанови судді від 04.02.2019 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, від 06.02.2019 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, від 04.04.2019 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП, від 17.04.2019 року за ч. 2 ст. 130 КУпАП, від 13.05.2019 року за ч. 2 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного, аналізуючи всі обставини справи в їх сукупності, наявні в справі докази, приходжу до висновку про необхідність застосування до правопорушника ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 3 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років, що буде необхідним і достатнім для виправлення порушника та виконання завдань КУпАП.

Підстави для застосування іншого, більш м`якого або суворого стягнення, відсутні.

Відповідно до ст. 40-1, ч. 5 ст. 283 КУпАП судовий збір у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, 130, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. судового збору.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області .

Суддя А.В.Михайловська