РОЗДІЛЬНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А НОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 511/1180/19

номер провадження 3/511/535/19

01.07.2019року Роздільнянський районний суд Одеської області Іванова О. В. , розглянувши матеріали справи, які надійшли з Роздільнянського відділення поліції ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, маючої на утриманні малолітньої дитини,2017 року народження, тимчасово не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий 10.05.2017року органом 5141,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 365058, складеного 01.07.2019 року інспектором поліції Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області Вдовиченко В.В. вбачається, що ОСОБА_1 , 19.06.2019 року в денний час, в с. Кучурган , Роздільнянського району, Одеської області, по вул. Горохова, № 49, виражалася нецензурною лайкою, на адресу ОСОБА_7 , чим своїми діями вчинила дрібне хуліганство, а відтак є підстави для притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , яка визнала свою вину частково, пояснила, що 19.06.2019 року у її дитини відбувався день народження, вона проживає з чоловіком у якого від першого цивільного шлюбу є діти, яких вона забажала запросити на день народження їх зведеного брата. Приїхавши до місця проживання дітей з їх мамою, до неї вийшла їх бабуся, яка почала її лаяти та сказала, що дітей їй не дасть. У відповідь на лайку вона також відповіла нецензурною лайкою. В подальшому на день народження дітей привезла сама їх мати, та все закінчилося добре . Однак, не вважає, що допустила якісь хуліганські дії, так як громадський порядок і спокій громадян вона не порушувала, і нецензурною лайкою на адресу останньої виразилася один раз і те через спонукання бабусі.

Розглянувши надані матеріали, документи та докази, наявні в цих матеріалах, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 173 КУпАП відповідальність настає за вчинення дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положення ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування

обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, на підставі задекларованого принципу, що міститься в ст. 7 КУпАП, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Положеннями ст.ст.251, 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частиною 1 ст. 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення правопорушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Даний протокол не відповідає вимогам КУпАП.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що дослівно « ОСОБА_1 , 19.06.2019 року в денний час, в с. Кучурган , Роздільнянського району, Одеської області, по вул. Горохова, № 49, виражалася нецензурною лайкою, на адресу ОСОБА_7 », проте в чому виражалося вчинення дрібного хуліганства не зазначено .

Зазначений склад адміністративного правопорушення не відповідає фабулі статті 173 КУпАП.

Вказані обставини, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 нічим, не підтверджуються.

В матеріалах справи, а відтак і в протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє посилання на будь-яких свідків. Окрім пояснень самої ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та заяви, інших доказів матеріали адміністративного провадження не містять, тим паче що пояснення цих осіб дуже різняться, та особа яка склала протокол ці протиріччя не усунула, а виключно на власний розсуд склала протокол відносно гр . ОСОБА_1

В даному випадку наявність самого по собі процесуального документу - протоколу про адміністративне правопорушення, складеного без врахування всієї сукупності доказів, не вказує на вчинення правопорушення з боку ОСОБА_1

Крім того, відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП протокол повинен містити дані про свідків і потерпілих, що також не відображено в протоколі , а суд самостійно позбавлений можливості встановлювати та знаходити зазначених осіб.

У даній справі протокол, який є документом, що офіційно засвідчує факт неправомірних дій і є одним із основних джерел доказів, але з нього суті правопорушення з`ясувати неможливо, оскільки не вказано якими діями було спричинено дрібне хуліганство, що в даному випадку посадовими особами поліції виконано не було.

Таким чином у протоколі про адміністративне правопорушення, склад якого передбачений ст. 173 КпАП, обов`язково має бути зазначено , які саме дії правопорушника утворюють склад даного правопорушення та має бути обов`язково зазначено які дії вчинені, та якими діями ОСОБА_1 порушеного громадський порядок і спокій громадян. Можливо інспектор поліції мав виключно на увазі гр. ОСОБА_7 , та її спокій, то суд з такою позицією інспектора поліції погодитися не може, оскільки відсутні будь-які інші скарги

щодо порушення громадського порядку, чи спокою будь-кось ще.

Інспектором поліції, в судовому засіданні не доведено, неправомірних дій ОСОБА_1 які спричинили дрібне хуліганство.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може гуртуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Оскільки судом робиться висновок щодо невідповідності протоколу, в судовому засіданні особа, відносно якої складено протокол вказаних подій не підтвердила, встановити свідків та потерпілу особу цієї події суд самостійно позбавлений можливості, суду надані тільки копії пояснень (без наявності оригіналів, або будь-яких даних щодо місця їх знаходження), вказане є підставою для закриття провадження по справі.

Суд вважає, що фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості повинні тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, що має суттєве значення для вирішення справи по суті, та унеможливлює винесення постанови про визнання правопорушника винним.

З огляду на викладене, за відсутності інших об`єктивних джерел фактичних даних про обставини, що підлягають доказуванню в цій справі, дані, що відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Таким чином, оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, що має суттєве значення для вирішення справи по суті, та унеможливлює винесення постанови про визнання правопорушника винною.

З урахування вищенаведеного, згідно ст.247 п.1 КУпАП, провадження по справі належить закрити, якщо судом встановлено, що в діях особи у відношенні якої, складено протокол про адміністративні правопорушення, відсутні склад та подія адміністративного правопорушення.

Підсумовуючи усе викладене вище, провадження по даній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності належить закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.173, 245, 247 п.1, 251, 252, 254, 256, 280, 284 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення

ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП - закрити, в зв`язку з відсутністю в її діях складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О. В. Іванова

Постанова набрала законної сили "______" ____________20___р.

Строк пред`явлення до виконання постанови 3 місяці.