Номер провадження: 33/813/582/19
Номер справи місцевого суду: 521/1465/19
Головуючий у першій інстанції Гарський О. В.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Кравця Ю.І, за участю секретаря судового засідання Ткачука В.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси Гарського О.В.від 21.02.2019 року,

встановив
Зазначеною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 02.01.2019 року о 22 годині 30 хвилин керував транспортним засобом «Volkswagen Passat» державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Одесі по просп. Добровольського, 89 в порушення п. 2.9 «а» «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується «Drager Alcotest 6810» прилад ARСD - 0485 тест №2605, складений 02.01.2019 року, та відповідно до якого встановлено наявність 0.40 % алкоголю. За даним фактом 02.01.2019 року співробітниками поліції, складено протокол серія БД №070288 про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що не погоджується із оскарженою постановою суду та вважає її незаконною та необґрунтованою, такою, що не відповідає обставинам справи. Посилаючись при цьому на те, що дії працівників поліції, які складали протокол відносно нього, не відповідали встановленим законом вимогам, огляд його на стан алкогольного сп`яніння було проведено працівниками поліції за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатора, який фактично не був дозволений до застосування МОЗ та Держспоживстандартом на день проведення огляду. Крім того ОСОБА_1 звертає увагу на те, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 25.01.2019 року він протягом тривалого часу та на теперішній час перебуває у відрядженні та будь - які повістки про виклик до суду не отримував та належним чином про розгляд справи судом повідомлений не був, що позбавило його права надавати пояснення по справі та скористуватися правовою допомогою.
Посилаючись на вищенаведені обставини, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діяхскладу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивоване тим, що оскаржувану постанову у зв`язку з перебуванням у відрядженні він не отримував, про її існування дізнався з ЄДРСР 28.03.2019 року.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, в зв`язку з чим апеляційна скарга була розглянута у його відсутності.
Дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає необхідним поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без зміни, виходячи з наступного.
Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником.
На підтвердження доводів апелянта про дату отримання копії рішення суду, матеріали справи містять заяву ОСОБА_1 29.03.2019 року про надання йому копії постанови та ознайомлення його з матеріалами справи (а.с.13), відповідно до якої останній ознайомився з матеріалами справи у цей же день 29.03.2019 року, та 02.04.2019 року подав апеляційну скаргу, відповідно до штампу вхідної кореспонденції Малиновського районного суду м. Одеси (а.с. 14).
Зазначені обставини свідчать про те, що доводи апелянта про поважність пропуску строку на апеляційне оскарження постанови є обґрунтованими та відповідають дійсності, тому є підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, пропущеного з поважних причин, які не залежали від волі скаржника.
Що стосується посилання ОСОБА_1 на відсутність в його діяхскладу інкримінованого адміністративного правопорушення, апеляційний суд зазначає наступне.
У відповідностідо вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події адміністративного правопорушення, передбаченого у ч.1 ст.130 КУпАП необхідно з`ясувати, чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 070288 02.01.2018 року (а.с.2), ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за те, що він 02.01.2018 року, близько 22:30 год., в порушення вимог п/п «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом транспортним засобом «Volkswagen Passat» державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Одесі по просп. Добровольського, 89, у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився із застосування приладу «Drager Alcotest 6810» прилад ARСD - 0485 тест №2605, складеному 02.01.2019 року, у присутності двох свідків, рівень алкоголю становив 0.40 %.
Згідно ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Разом з тим, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, який проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст.266 КУпАП, окрім неї також керується затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену спільним Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Зокрема, пунктами 2, 6 Розділу І «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція) та п.п.1-6 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (Далі Порядок) передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоров`я.

Разом з цим, відповідно до змісту протоколу та письмових пояснень свідків, ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора, результат тесту був позитивний, та показав 0.40 проміле алкоголю.

Крім того, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 на місці складення протоколу не надав ніяких пояснення з приводу складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не заперечував проти його змісту та зазначений протокол підписав.
Також суд приймає до уваги те, що матеріали справи не місять жодних доказів того, що ОСОБА_1 не погоджувався пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

За вказаних обставин апеляційний суд критично ставиться до твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що дані, отримані за допомогою газового аналізатору «Drager Alcotest 6810», який не міг бути дозволеним до застосування на день проведення огляду на стан сп`яніння, не можуть вважатися належними доказами, тож є підстави вважати, що стан алкогольного сп`яніння у визначеному законом порядку встановлений не був.
На підставі наведеного, вважаю, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні та правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, тому висновок районного суду про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є законним та обґрунтованим, тож підстав для скасування постанови суду не вбачає.

При визначені виду та міри адміністративного стягнення, судом були додержані вимоги ст. 33 КУпАП на накладено стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною.

У відповідності до ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.
Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,
постановив
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 21.02.2019 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І.Кравець