Справа № 426/8378/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 року , м.Сватове

Суддя Сватівського районного суду Луганської області Осіпенко Л.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Сватівського ВП ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого в ТОВ «Артель-Транс» на посаді водія, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

В провадженні судді Сватівського районного суду Луганської області Осіпенко Л.М. перебуває справа про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст.122-4, ст.124 КУпАП.

З метою недопущення будь-яких сумнівів в об`єктивності, неупередженості та безсторонності судді при розгляді даної справи суддею Осіпенко Л.М. заявлено самовідвід у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 08 липня 2019 року, уклав договір про надання правової допомоги з адвокатом Цибульником О.С., який перебуває у зареєстрованому шлюбі та є чоловіком помічника судді Сватівського районного суду Луганської області ОСОБА_2 призначеної на посаду помічника заступника голови Сватівського районного суду Луганської області ОСОБА_3 .М. (а.с.21, 22).

Згідно вимог ст. 246 Кодексу України про адміністративні правопорушення порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Чинним Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено право учасників процесу на відвід головуючого при розгляді справи про адміністративне правопорушення і, відповідно, не передбачено порядку розгляду заяви про відвід. Проте діючі КПК України, ЦПК України, КАС України мають відповідні статті про відвід (самовідвід) судді, а тому, при розгляді даної заяви про відвід, слід застосувати аналогію права.

Кодекс України про адміністративні правопорушення фактично не передбачає процесуальних норм, які регламентують порядок вирішення питання про самовідвід судді. Між тим, згідно з ч.1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, від 04 листопада 1950 року, кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов`язків або будь-якого обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно з ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори», від 22 грудня 1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, на якій наголосив суд у справі «Олександр Волков проти України» (Заява № 21722/11) (пункти 104 та 106) існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведеним (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium), Series A, № 86; рішення від 09.11.2006р у справі «Білуга проти України).

Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в національному законодавстві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і, зокрема, врегулювання права на відвід та порядку розгляду заяви про відвід та самовідвід по справам про адміністративні правопорушення.

Враховуючи викладене, з врахуванням позиції Європейського Суду з прав людини, для забезпечення умов, за яких у сторін не виникло б будь-яких сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, з метою запобігання у подальшому нарікань на необ`єктивність та упередженість головуючого, а також звинувачень у заінтересованості в результаті розгляду справи, уникнення будь-яких сумнівів у об`єктивності суду та забезпечення права на справедливий суд, заява про самовідвід судді Осіпенко Л.М. з наведених підстав підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 8 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 246, 283, 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ :

Задовольнити заяву про самовідвід судді Осіпенко Людмили Миколаївни по справі про адміністративне правопорушення № 426/8378/19 (провадження № 3/426/6621/19) відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122-4, ст.124 КУпАП.

Справу передати до канцелярії Сватівського районного суду Луганської області для визначення іншого судді.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Л.М. Осіпенко