Справа № 126/993/19
Провадження № 33/801/539/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гуцол В. І.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Сало Т.Б., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бершадського районного суду Вінницької області від 27 травня 2019 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Бершадського районного суду Вінницької області від 27 травня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану постанову, а матеріали про адміністративне правопорушення направити на розгляд трудового колективу за місцем його роботи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що йому судом не надано можливості надати пояснення у справі та не взято до уваги його усне клопотання про надання для ознайомлення матеріалів справи, а також відкладення судового засідання з метою залучення захисника; працівниками поліції йому не вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння. Крім того, внесені до протоколу дані не відповідають дійсності, оскільки в ньому помилково зазначено, що він не працює; в матеріалах справи відсутні дані щодо того, чи має поліцейський, який проводив огляд на стан алкогольного сп`яніння спеціальні знання для огляду особи на стан сп`яніння; не надано та в матеріалах справи відсутні сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірюваної техніки; документів, які підтверджують наявність дозволів від МОЗ та Держспоживстандарту на використання спеціальних технічних засобів при складенні протоколу йому не надано та такі відсутні в матеріалах справи; судом не направлено матеріалів справи на доопрацювання; судом помилково зазначено в постанові, що він визнав вину, оскільки він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що не взято судом першої інстанції до уваги; судом не враховано особу правопорушника, зокрема те, що його дружина не працює і на його утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №203462 від 01.05.2019, складеного поліцейським СРПП Піщанського ВП старшим лейтенантом поліції Петрушенко О.А., 01.05.2019 о 23 год. 10 хв. в с. Красносілка Бершадського району по вул. Центральній водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-111830 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу "Драгер" в присутності двох свідків (а.с.2).

Внаслідок цього ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до роздруківки приладу «Драгер» 6810, результат тесту 0,77%, в якому міститься підпис ОСОБА_1 про ознайомлення з результатами огляду (а.с.3).

В акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведений за допомогою приладу «Драгер» 6810, результати огляду проба позитивна, 0,77%. З результатами огляду згоден, що підтверджується підписом ОСОБА_1 (а.с.4).

Вищенаведені докази на переконання апеляційного суду є належними, допустимими та достовірними доказами в справі, які взаємоузгоджуються між собою.

Згідно з вимогами п. 2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Під час розгляду справи суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.280 КУпАП з`ясував всі обставини, що підлягають доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та вищезазначеними матеріалами справи.

Апеляційним судом приймається до уваги, що ОСОБА_1 в суді першої інстанції вину у скоєному правопорушенні визнав повністю та просив його суворо не карати.

Доводи апеляційної скарги, про те, що зазначення в постанові суду, що правопорушник визнав вину, не відповідає дійсності, оскільки він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, спростовуються матеріалами справи.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 погодився з результатами проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння підтверджується також наявними в матеріалах справи письмовими поясненнями свідків.

У зв`язку із визнанням вини, судом першої інстанції не надавався поглиблений аналіз обставинам справи, які визнанні правопорушником.

Твердження апелянта з приводу того, що його усне клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та залучення захисника судом не взято судом до уваги, є безпідставними, оскільки в матеріалах справи відсутні докази звернення ОСОБА_1 до суду із такими клопотаннями.

Жодних зауважень, в тому числі щодо невручення ОСОБА_1 копії протоколу про адміністративне правопорушення, акту огляду на стан алкогольного сп`яніння та документів, які підтверджують наявність дозволів МОЗ та Держспоживстандарту на використання спеціальних технічних засобів, протокол не містить, письмові пояснення ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.

Що стосується доводів апеляційної скарги про ненадання працівниками поліції Завальнюку О.А. сертифіката відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, то відповідно до вимог п.5 розділу ІІ наказу МВС України та МОЗ України «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 №1452/735, такі документи надаються на вимогу особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння.

Твердження апелянта про не врахування особи правопорушника, зокрема, що його дружина не працює і на його утриманні знаходиться двоє малолітніх дітей, то такі не беруться до уваги, оскільки не впивають на визначений судом вид стягнення, визначений диспозицію ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вимога апеляційної скарги про направлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення на розгляд трудового колективу, де працює ОСОБА_1 не була предметом розгляду в суді першої інстанції, тому апеляційним судом не розглядається.

У матеріалах справи достатньо доказів для того, щоб зробити висновок про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаеного ч. 1 ст. 130 КУпАП. Свою невинуватість у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення ОСОБА_2 не довів.

Зважаючи на те, що протокол про адміністративне правопорушення складено поліцейським у відповідності до ст. 256 КУпАП, а суд першої інстанції повно, всебічно дослідив обставини вчинення правопорушення та дійшов до вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Призначене суддею адміністративне стягнення за вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає вимогам ст. 33 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Бершадського районного суду Вінницької області від 27 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало