Справа №461/3212/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2019 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживає: АДРЕСА_1 ,

за ст.ст.124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

28.04.2019 року о 21 годині 00 хвилин, по вул. Вітовського-Коцюбинського у м. Львові, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення з автомобілем Daсia Logan д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . У результаті ДТП автомобілі отримали технічні ушкодження, чим ОСОБА_2 порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім цього, 28.04.2019 року о 21 годині 00 хвилин, по вул. Вітовського-Коцюбинського у м. Львові, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 , будучи учасником ДТП, залишив місце пригоди та не повідомив орган чи підрозділ поліції про ДТП, чим порушив вимоги п. 2.10 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - скеруванням рекомендованої кореспонденцією. Відповідно до положень ст.268 КУпАП його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважаю, що в діях громадянина ОСОБА_2 є склад вказаних вище адміністративних правопорушень, що підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ОБ №212734 від 28.04.2019 року, серії ОБ №212735 від 28.04.2019 року, схемою місця ДТП, поясненнями учасників ДТП та свідка, рапортом.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, 122-4 КУпАП доведена повністю.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи особу ОСОБА_2 , характер вчинених правопорушень, ступінь вини у скоєному, беручи до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу.

Крім того, ст.40-1КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Так, згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому з ОСОБА_2 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 384,20 гривень.

Керуючись ст.ст. 122-4, 124, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 384 гривень 20 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.В. Стрельбицький