Справа № 461/1583/19 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 33/811/334/19 Доповідач: Михалюк В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді Михалюка В.О.,

з участю особи, що притягувався до відповідальності гр. ОСОБА_1 ,

захисника - адвоката Сорокового П.М.,

представника митниці ДФС Дунаса М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС Лубоцького Б.І. на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 14 березня 2019 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 14 березня 2019 року провадження у справі про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм у приватного підприємця ОСОБА_2 , закордонний паспорт НОМЕР_1 , виданий 08 листопада 2017 року,

до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вилучений відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0760/20900/19 від 11 лютого 2019 р. товар повернуто ТзОВ «Прогрес Д.Ф.» після проведення митного оформлення.

При цьому, в постанові зазначено, що згідно протоколу про порушення митних правил № 0760/20900/19 від 11 лютого 2019 року 11 лютого 2019 року близько 15 години 52 хв. гр. України ОСОБА_1 , слідуючи в робочій поїздці з Республіки Польща до України через митний пост «Рава Руська - Хребене» Львівської митниці ДФС, в якості водія вантажного автомобіля марки «SCANIA», модель «R 420» , реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN- НОМЕР_3 з причіп платформою марки «SCHMITZ», модель «ZCS 18», реєстраційний номер НОМЕР_4 , VIN- НОМЕР_5 , прибув в зону митного контролю.

Водієм ОСОБА_1 було подано наступні документи до митного контролю: свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів № САО 057396 від 08 вересня 2012 року та № СХ0 057397 від 08 вересня 2012 року; фактура № FS 2/02/2019 від 08 лютого 2019 року; митна декларація № 19PL361010E0151854 від 08 лютого 2019 року; CMR-N 730 від 08 лютого 2019 року; попереднє повідомлення EE № UA209000/2019/904862; пакувальний лист.

У відповідності до поданих гр. ОСОБА_1 товаросупровідних документів у вищезазначеному транспортному засобі та причіп платформою ним переміщувався товар, а саме: «Вироби теслярські, елементи опалубки для бетонування, дерев`яні: балки (бувші у використанні), код товару - ».

Згідно до митної декларації № 19PL361010E0151854 від 08 лютого 2019 року вага переміщуваного гр. ОСОБА_1 товару складає 20350,00 кг, а кількість 1350 шт.

Під час проведення візуального огляду автомобіля виникла підозра про наявність в автомобілі товарів, що перевищують кількість зазначену в товаросупровідних документах, автомобіль та причіп-платформу було направлено на митний огляд.

Під час проведення митного огляду автомобіля марки «SCANIA», модель «R 420», реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN- НОМЕР_3 з причіп платформою марки «SCHMITZ», модель «ZCS 18», реєстраційний номер НОМЕР_4 , VIN- НОМЕР_5 , відповідно до акта митного огляду від 11 лютого 2019 року № 209000/2019/17358, було здійснено повне вивантаження та зважування товару. В результаті зважування встановлено, що вага вантажу складає 23020 кг. В результаті поштучного перерахування елементів опалубки виявлено 100 штук балок, кількість яких не внесена в пакувальний лист, та митну декларацію № 19PL361010E0151854 від 08 лютого 2019 року, а саме: балка Р-3900 - 900 штук, хоча дана позиція товару заявлена у кількості 800 штук. Загальна вартість предметів ПМП відповідно до фактури № FS 2/02/2019 від 08 лютого 2019 року та курсу валют НБУ становить 11903,08 грн.

Прийняте рішення про закриття відносно ОСОБА_1 даного адміністративного провадження у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення суд мотивував тим, що ОСОБА_1 не заявлялись жодні відомості за встановленою формою, а вказане попереднє повідомлення щодо товару оформлялось отримувачем вантажу, а за вчинення порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, притягуються особи, які вчинили переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

На дану постанову судді представник Львівської митниці ДФС Лубоцький Б.І. подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що постанова суду першої інстанції є необгрунтованою, яка базується на припущеннях, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення даної справи. Зазначає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам та матеріалам справи, а відхилення доказів, долучених до матеріалів справи зі сторони митниці є неприпустимим. Вказує, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України. оскільки він вчинив дії спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо ваги товарів, їх кількості та кількості вантажних місць.

Просить дану постанову судді скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та накласти на нього стягнення, передбачене даною статтею в повному обсязі, а також стягнути витрати за зберігання товару на складі митниці, вилученого протоколом про порушення митних правил № 4995/20900/18.

Заслухавши в судовому засіданні представника митниці Дунаса М.О., який підтримав апеляційну скаргу, виступ ОСОБА_1 та його захисника адвоката Сорокового П.М., які просили рішення суду першої інстанції залишити без змін, розглянувши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга представника Львівської митниці ДФС Лубоцького Б.І. не підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Так, відповідно до ст.ст. 486 МК України та 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, в тому числі і порушення митних правил, є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється наявними у справі доказами.

І як вбачається зі ст. 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил необхідно з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції даної вимоги закону дотримався у повній мірі та прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Так, статтею 483 МК України передбачена відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Безпосереднім об`єктом посягання при вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 483 МК України, є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України. Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України.

Для притягнення до відповідальності за ст. 483 МК України необхідна наявність умислу в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України (п.6 Постанови Пленуму Верховного суду від 03.06.2005 року № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил»).

Ст. 257 МК України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до ст. 194 МК України у разі ввезення товарів на митну територію України декларант або уповноважена ним особа попередньо повідомляють орган доходів і зборів, у зоні діяльності якого товари будуть пред`явлені для митного оформлення, про намір ввезти ці товари. Попереднє повідомлення про намір ввезти товари на митну територію України здійснюється шляхом надання органу доходів і зборів, в зоні діяльності якого товари будуть пред`явлені для митного оформлення, попередньої митної декларації або іншого документа, що може використовуватися замість митної декларації відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Таким чином, обов`язковим документом який надає право на переміщенні товару є попереднє повідомлення, яке оформляється у формі митної декларації (в даному випадку форми ІМ 40 ЕЕ).

Вищевказана транспортна операція передбачала прибуття у пункт перетину мп «Рава-Руська», Львівської митниці ДФС, здійснюючи комерційне перевезення (робочу поїздку) до пункту призначення та завершення митних процедур, які передбачають митне оформлення, митний контроль та справляння митних платежів в зоні діяльності митного поста «Малехів» вказаної у відповідності до умов ЗЕД між «продавцем» та «покупцем» у напрямку «в`їзд в Україну», в умовах попереднього повідомлення, що було заявлено згідно повідомлення про намір ввезення МД UA2G90G0/2019/904862 від 08.02.2019 р.

Покупцем товару ТзОВ «Прогрес Д.Ф.» було подано попереднє повідомлення відносно даного переміщення, що знаходиться у Єдиній автоматизовані інформаційній системі Державної митної служби України (ЄАІС ДМС України), EE № UA209000/2019/904862 08.02.2019 р.

Натомість митним органом у провину ОСОБА_1 ставиться те, що ним було вчинено дію, спрямовану на переміщення товарів через митний кордон України з поданням органу доходів і зборів документи, що містять неправдиві відомості щодо ваги товарів, їх кількості та кількості вантажних місць.

Згідно ч. 2 ст. 460 МК України перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості (стаття 483 цього Кодексу), виключно у разі якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (CMR).

Відповідно до положення Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Мінтрансу України від 14.10.1997 року № 363 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 20.02.1998 року за № 128/2568 вантажне місце це умовна одиниця вантажу для приймання його для перевезення або здачі вантажоодержувачу при здійсненні навантаження або розвантаження рухомого складу.

Товар, який переміщався згаданим вище автомобілем містив одне «вантажне місце» в розумінні чинного законодавства та являв собою єдину збірну конструкцію за одним кодом УКТЗЕД, що вбачається із товаросупровідних документів та попередньої декларації. Таким чином, невідповідності щодо кількості вантажних місць при переміщені вантажу допущено не було. Окрім того, перевірка елементів єдиної конструкції, її частин, кріплень, ущільнювачів не є обов`язком водія.

Крім цього у графі 8.3.3 акту про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 11.02.2019 року, де зазначається відмітка про відповідність характеристик товарів даним, зазначеним у митній декларації чи інших документах, вказано, що кількість місць та опис відповідають даним, зазначеним в документах, а маркування та вага товару взагалі не перевірялися, хоча у провину ОСОБА_1 ставиться те, що ним було вчинено дію, спрямовану на переміщення товарів через митний кордон України з поданням органу доходів і зборів документи, що містять неправдиві відомості щодо ваги товарів, їх кількості та кількості вантажних місць.

Переміщення ж товару відбувалось згідно попереднього повідомлення про намір ввезення товару згідно ЕЕ № UА209000/2019/904862 від 08.02.2019 р., з боку учасника ЗЕД, а саме одержувачем/покупцем - ТзОВ «Прогрес Д. ОСОБА_3 » через декларанта/посередника.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ОСОБА_1 не заявлялись жодні відомості, в тому числі неправдиві, за встановленою формою, а вказане попереднє повідомлення оформлялось отримувачем вантажу.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного переконання, що дії ОСОБА_1 не містять складу порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, а тому приходить до переконання, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачається, у зв`язку з чим відмовляє представнику Львівської митниці ДФС Лубоцькому ОСОБА_4 І. в задоволенні його апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Львівської митниці ДФС Лубоцького Б.І. залишити без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 14 березня 2019 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду В.О. Михалюк