Номер провадження: 33/813/944/19
Номер справи місцевого суду: 521/6428/19
Головуючий у першій інстанції Корой В.Д.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Журавльов О.Г., за участю секретаря Павлючук Ю.В., розглянувши апеляційну скаргу представника Одеської митниці Державної фіскальної служби України - Безлущенка О.С. на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 26 червня 2019 року,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №0351/50000/19 від 01.02.2019 року, складеного відносно ОСОБА_1 за ознаками скоєння правопорушення, передбаченого ст. 476 МК України, 03 травня 2017 року між компанією «FARREACHING AUTO PARTS MANUFACTORING CO., LTD» (Китай) та ТОВ «Науково-виробничий центр Північ» (Україна) було укладено зовнішньоекономічний контракт №01-FAR щодо поставки в Україну товарів.

В рамках наведеного зовнішньоекономічного контракту на судні закордонного плавання ZHI HANG у контейнері BSIU9622661 до зони діяльності Одеської митниці ДФС прибули товари «автомобільні запчастини».

07.12.2018 року декларантом - директором ТОВ «Науково-виробничий центр Північ» ОСОБА_1 була підготовлена та подана до митного поста «Одеса-центральний» Одеської митниці ДФС митна декларація типу «ІМ 40 АА» (далі - МД), яка була прийнята до митного оформлення та зареєстрована за номером №UA500010/2018/022207 на товари 1-10 «Обладнання для фільтрування, фільтри забору повітря, фільтри для фільтрування палива, частини для дискових гальм, сайлентблоки важеля, важелі, катушки запалювання, свічки запалювання, кліпси, відбійник амортизатора. Країна виробництва - Японія», що переміщувались в контейнері BSIU9622661.

Разом із митною декларацію до митниці були подані коносамент від 25.04.2018 року №HLCUSZX1804BCXS0, інвойс компанії «FARREACHING AUTO PARTS MANUFACTORING CO., LTD» від 16.03.2018 року № PLFR180301, контракт від 03.05.2017 року №01-FAR та додаткову угоду №1 до нього від 07.09.2017 року та інші товаросупровідні та комерційні документи.

Відповідно до МД та наданих митниці документів, зазначений вантаж прямував від фірми відправника/продавця/ «FARREACHING AUTO PARTS MANUFACTORING CO., LTD» (Китай) на адресу одержувача ТОВ «Науково-виробничий центр Північ» (Україна).

15.12.2018 року посадовими особами Одеської митниці ДФС було проведено митний огляд товарів, які знаходились в контейнері BSIU9622661 за МД №UA500010/2018/022207.

За результатами проведеного митного огляду встановлено, що вантаж у доглянутих місцях відповідає даним заявленим у МД, але згідно форми контролю зроблено запит до відділу організації митного контролю у зв`язку з тим, що були виявлені ознаки використання об`єктів прав інтелектуальної власності за номером 3203 (TOYOTA), товари 1-10 є в митному реєстрі об`єктів права інтелектуальної власності.

26.12.2018 року до Одеської митниці ДФС, діючи на підставі довіреності, листом від 26.12.2018 року №GLF-1792-1, звернулась представник TOYOTA MOTOR CORPORATION з проханням надати дозвіл на відбір проб товарів, що переміщуються за МД №UA500010/2018/022207 від 07.12.2018 року.

Враховуючи виявлене в ході проведення митного огляду неправомірного використання ОГПВ за номером 3203 (TOYOTA) та на підставі вищевказаного листа представника правовласника, згідно акту №001 від 09.01.2019 року посадовими особами разом з представником правовласника відібрано зразки товарів 1-10 відповідно до ч. 12 ст. 399 МК України для проведення експертного дослідження.

Листом представника TOYOTA MOTOR CORPORATION Мошинської Н.М. від 15.01.2019 року №GLF-1792,2 (вх. митниці від 15.01.2019 №520/10-29) митницю повідомлено, що згідно висновку експерта від 15.01.2019 року №19/9-3/01(ІВ)-ЕД/19 Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України: словесне позначення «TOYOTA», нанесене на зразках товарів (та їх упаковку), вказаних в акті №001 про взяття зразків товарів з метою передавання їх на експертизу, як передбачено положенням ч.12 ст. 399 МК України від 09 січня 2019 року (заявлених за МД №UA5 00010/2018/022207), та знак для товарів та послуг за свідоцтвом України №4911 від 16.05.1994 - TOYOTA, правовласником якого є Тойота Йідося Кабусікі Кайся (Тойота Мотор Корпорейшн) Аічікен, Японія, є схожим настільки, що їх можна сплутати; зображувальне позначення, нанесене на зразках товарів (та їх упаковку), вказаних в акті №001 про взяття зразків товарів з метою передавання їх на експертизу як передбачено положенням ч. 12 ст. 399 МК України від 09 січня 2019 року (заявлених за МД №ІІА500010/2018/022207), та знак для товарів і послуг за свідоцтвом України №4013 від 15.03.1994 року, правовласником якого є компанія Тойота Дзідося Кабусікі Кайся , (Тойота Мотор Корпорейшн), Тойота АічіКен, Японія, є схожими настільки, що їх можна сплутати; комбіноване позначення, нанесене на зразках упаковках для товарів, вказаних в акті № 001 про взяття зразків товарів з метою передавання їх на експертизу як передбачено положенням ч. 12 ст. 399 МК України від 09.01.2019 року (заявлених за МД №ІІА500010/2018/022207), та знак для товарів та послуг за свідоцтвом України №4010 від 15.03.1994 року, правовласником якого є Тойота Дзідося Кабусікі Кайся , (Тойота Мотор Корпорейшн), схожими настільки, що їх можна сплутати.

Тобто, ввезення на митну територію України вищевказаних товарів є порушенням охоронюваних законом прав інтелектуальної власності компанії ТОYОТА.

Таким чином, у контейнері ВSIU9622661 за МД №иА500010/2018/022207 переміщувався товар, дозвіл на переміщення якого через митний кордон України власником права інтелектуальної власності на зображення знаку для товарів і послуг не надавалися та цей товар переміщувався з порушенням прав інтелектуальної власності.

Відповідальна особа за декларування товарів, які переміщувались через митний кордон України у контейнері BSIU9622661 та надання до митниці документів необхідних для здійснення митного контролю згідно МД №UA500010/2018/022207 є декларант - директор ТОВ «Науково-виробничий центр Північ» ОСОБА_1 , яка відповідно до вимог ст. 266 МК України несе відповідальність, передбачену Митним кодексом України, у повному обсязі.

Враховуючи зазначене, Одеська митниця ДФС вважає, що декларантом - директором ТОВ «Науково-виробничий центр Північ» ОСОБА_1 переміщено на митну територію України товар: із словесним, зображувальним та комбінованим позначенням, схожих для знаків для товарів та послуг «TOYOTA», що внесені в реєстри інтелектуальної власності на майнові права, та які належать компанії «Тойота» (Тойота Мотор Корпорейшн), чим скоєно порушення митних правил, передбачене ст. 476 Митного кодексу України.

Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 26 червня 2019 року провадження по адміністративній справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ст. 476 МК України закрито за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Повернуто ОСОБА_1 вилучений протоколом про порушення митних правил №0351/20500/19 товар для митного оформлення в митному режимі «Реекспорт» і подальшого вивезення товару за межі митної території України.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Одеська митниця ДФС через представника Безлущенка О.С. подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, постановити нову, якою визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні нею правопорушення, передбаченого ст. 476 МК України та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з конфіскацією товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що: 1) ОСОБА_1 не добросовісно здійснювала декларування, суддею не враховано п. 2, 4 ст. 266 МК України; 2) листування між компаніями щодо помилкового направлення товару до України відбулось після того, як порушення було виявлено та складено адміністративний протокол; 3) судом першої інстанції зазначено, що ОСОБА_1 задекларувала всі відомості щодо товару та надала всі документи, проте, ознакою порушення ст. 476 МК України є переміщення товарів через митний кордон України з порушенням прав інтелектуальної власності.

В судовому засіданні представник Одеської митниці ДФС - Ковташ Д.М. підтримав апеляційну скаргу, просив суд її задовольнити.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Лисевич С.В. в суді апеляційної інстанції заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив суд залишити судове рішення без змін.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, апеляційний суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги з наступних підстав.

За ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення гарантоване ст. 7 КУпАП, за якою ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Відповідно до статей 1 та 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Визначення «законності» або «згідно із законом» досить широко наведено в практиці ЄСПЛ, яка є джерелом права, у зв`язку із чим є обов`язковою до врахування судами при розгляді справ відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Так, в рішенні «Салов проти України» (Salov v. Ukraine) від 27 квітня 2004 р. ЄСПЛ нагадав, що фраза «відповідно до закону» вимагає, щоб оскаржуваний захід мав певне підґрунтя в національному праві.

Крім того, у рішенні по справі «Пантелеєнко проти України» (Panteleyenko v. Ukraine) від 29 червня 2006 р., заява №11901/02, в п. 60 ЄСПЛ зазначено, що «законність розуміють як фундаментальну юридичну категорію, що є критерієм правового життя суспільства і громадян; законність також розглядають як «принцип, метод та режим суворого, неухильного дотримання, виконання норм права всіма учасниками суспільних відносин». У правовій державі законність (правозаконність) є гарантією правомірності застосованого примусу».

Однак концепція «законності» стосується не лише статті 8, але й багатьох інших статей Конвенції. Наприклад, у справі «Кац та інші проти України» (Kats and Others v. Ukraine, заява №29971/04), рішення від 18 грудня 2008 року, ЄСПЛ зазначив, що слово «законний» та словосполучення «відповідно до процедури, встановленої законом», які містяться в пункті 1 статті 5, по суті, відсилають до національного законодавства і встановлюють обов`язок забезпечувати дотримання матеріально-правових та процесуальних норм такого законодавства.

Ще однією вартою уваги справою за статтею 8 Конвенції, в якій йдеться про принцип законності, є «Володимир Поліщук та Світлана Поліщук проти України» (Vladimir Polishchuk and Svetlana Polishchuk v. Ukraine, заява №12451/04), рішення від 30 вересня 2010 року, в п. 44 якого ЄСПЛ наголосив, що «словосполучення «згідно із законом» у пункті 2 статті 8 Конвенції, по суті, стосується національного законодавства і встановлює обов`язок забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм (див. рішення від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» (Panteleyenko v. Ukraine), заява №11901/02, п. 49).

Таким чином, особа може бути піддана заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, що кореспондується із ст. 245 КУпАП, за якою завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Статтею 397 МК України встановлено, що органи доходів і зборів сприяють захисту прав інтелектуальної власності під час переміщення товарів через митний кордон України відповідно до цього Кодексу та інших законів України. Митний контроль і митне оформлення товарів, що містять об`єкти права інтелектуальної власності, які охороняються відповідно до закону, та ввозяться на митну територію України або вивозяться з митної території України, здійснюються в загальному порядку з урахуванням особливостей, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що між «FARREACHING AUTO PATS MANUFACTORING CO.LTD» та ТОВ «Науково-виробничий центр Північ» було укладено зовнішньоекономічний контракт №01-FAR щодо поставки в Україну товарів, на виконання якого на судні закордонного плавання ZHI HANG у контейнері BSIU9622661 до зони діяльності Одеської митниці ДФС прибули товари «автомобільні запчастини».

Відповідно до ч. 3 ст. 335 МК України та п. 2.1 «Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа», затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 30.05.2012 року №653 для здійснення митного оформлення товарів декларант подає до підрозділу митного оформлення митну декларацію, рахунок або інший документ, який визначає вартість товару (інвойс), та у випадках, встановлених Митним кодексом України також декларацію митної вартості.

Згідно з «Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа», затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року №651 (далі - Порядок заповнення митних декларацій), у разі поміщення товарів у митний режим імпорту в графі 31 митної декларації зазначаються відомості про найменування та кількість товару згідно з рахунком або іншим документом, що визначає вартість товару.

До митної декларації ОСОБА_1 додала інвойс продавця від 16.03.2018 року №PLFR180301 та пакувальний аркуш до цього інвойсу, де вказаний повний асортимент товару, який декларується. При цьому в колонці «торгівельна марка» інвойсу та пакувального аркушу зазначено «TOYOTA», а в колонці країна виробництва - «JAPAN».

Тобто, всі необхідні для декларування та митного оформлення відомості ОСОБА_1 було задекларовано митниці. Це підтверджується актом про проведення митного огляду, де зазначено про те, що товар відповідає заявленим в митну декларацію даним.

Всі отримані нею від продавця документи на товар було пред`явлено митниці та додано до митної декларації.

Відповідно до п. 4.1, 4.9, зовнішньоекономічного контракту №01-FAR, відвантаження товару покупцю здійснюється продавцем або вантажовідправником, продавець надає інвойс. Якість товару повинна відповідати вимогам технічних умов виробника.

Таким чином, з умов контракту, продавець товару - компанія «FARREACHING AUTO PATS MANUFACTORING CO.LTD» є відповідальною за надання дозвільних документів.

Пунктом 4 контракту №01-FAR встановлено, що у разі необхідності продавець надає покупцю сертифікат про походження товару.

Відповідно до п. 10.1.9 контракту встановлено, що продавець на прохання покупця зобов`язаний сприяти продавцю в отриманні необхідних дозвільних документів.

Згідно п. 9.1, 9.4 контракту у разі виявлення неякісного товару покупець (одержувач) зобов`язаний скласти рекламаційний акт і пред`явити претензію продавцю. При цьому продавець повинен повернути ціну неякісного товару.

Як встановлено в ході розгляду справи, ТОВ «Науково-виробничий центр Північ» 27.05.2019 року надіслало на адресу компанії «FARREACHING AUTO PATS MANUFACTORING CO.LTD» претензію №1 з вимогою негайно надати сертифікат про походження товару, а також дозвіл компанії «TOYOTA» на поставку товару, підтвердити готовність покрити всі матеріальні витрати, пов`язані з виявленням порушення митних правил та не вимагати від компанії ТОВ «Науково-виробничий центр Північ» сплати коштів за ці товари в випадку їх конфіскації.

У відповіді на вищезазначений лист компанія «FARREACHING AUTO PATS MANUFACTORING CO.LTD» визнала те, що вони помилково направили товар в Україну до моменту отримання дозволу від компанії «TOYOTA». Однак, не згодні з порушенням ними умов контракту і повідомили про те, що ними вживаються заходи щодо отримання відповідних дозволів, при цьому висловили бажання повернути товар або провести за нього оплату.

Таким чином, всупереч доводів апеляційної скарги, судом встановлено, що ОСОБА_1 діяла в рамках вимог контракту №01-FAR та відразу після виявлення відсутності дозвільних документів вчинила всі залежні від неї дії спрямовані на вирішення ситуації в рамках законодавства та дотримуючись вимог Митного кодексу України.

ОСОБА_1 , керуючись виконанням контракту №01-FAR, не очікуючи негативних дій з боку компанії «FARREACHING AUTO PATS MANUFACTORING CO.LTD», здійснювала декларування товару відповідно до вимог Митного кодексу України.

Як встановлено судом, компанія «FARREACHING AUTO PATS MANUFACTORING CO.LTD» добросовісно не виконала умови контракту №01-FAR, не надавши всіх необхідних дозвільних документів та помилково направила товар в Україну.

Відповідно до ст. 190 МК України товари можуть вважатися помилково ввезеними на митну територію України, якщо митний орган переконається в тому, що ввезення цих товарів не є результатом умисних дій. Помилкове ввезення товарів не може вважатися порушенням митних правил.

Таким чином, судом встановлено, що компанія «FARREACHING AUTO PATS MANUFACTORING CO.LTD» в ході виконання контракту №01-FAR помилково направила в Україну товари із зображенням товарного знаку TOYOTA без додавання дозвільних документів.

Відповідно до ст. 196 МК України не можуть бути пропущені через митний кордон України товари, що переміщуються через митний кордон України з порушенням вимог цього Кодексу та інших законів України. Перевізник зобов`язаний здійснити зворотне вивезення товарів, ввезення і транзит яких на митну територію України заборонений.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 190 МК України, помилково ввезені на митну територію України товари вивозяться за межі цієї території на підставі товаросупровідних документів, якщо такі товари не пропущені на митну територію України. Помилково ввезені на митну територію України товари, які були пропущені на митну територію України і які зберігають статус іноземних товарів, вивозяться за межі цієї території у митному режимі реекспорту на підставі товаросупровідних документів, згідно з якими ці товари були ввезені.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 86 МК України, митний режим реекспорту може бути застосований до товарів, які при ввезенні на митну територію України мали статус іноземних та визнані помилково ввезеними на митну територію України.

Таким чином, всупереч доводів апеляційної скарги, судом правильно встановлено, що товари із зображенням товарного знаку TOYOTA без додавання дозвільних документів компанією «FARREACHING AUTO PATS MANUFACTORING CO.LTD» були помилково ввезені на митну територію України та підлягають реекспорту, тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.

Згідно положень ч. 1 ст. 516 МК України, визнавши за необхідне проведення експертизи, посадова особа органу доходів і зборів, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, виносить постанову, у якій визначаються підстави для призначення експертизи, прізвище експерта або найменування спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, його відокремленого підрозділу чи іншої відповідної установи, в якій має проводитися експертиза. У цій же постанові ставляться конкретні питання, які мають бути вирішені під час проведення експертизи, а також визначаються матеріали, що передаються у розпорядження експерта.

З висновку експерта від 15.01.2019 року №19/9-3/01(ІВ)-ЕД/19 Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України вбачається, що задекларовані товари є схожими настільки, що їх можна сплутати (а.с.66-110).

Таким чином, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо порушення ОСОБА_1 . п. 2, 4 ст. 266 МК України.

Оскільки ОСОБА_1 як керівник підприємства та як декларант діяла в законний спосіб та виключно в рамках своїх повноважень, жодних відомостей не приховувала, не знала, не передбачала, не повинна була і не могла знати та передбачати можливість настання будь-яких шкідливих наслідків, а відповідальним за відвантаження, внесення даних у інвойс, за якість товару та за надання дозвільних документів несе продавець товару, а саме компанія «FARREACHING AUTO PATS MANUFACTORING CO.LTD», тому її вина у скоєнні адміністративного правопорушення відсутня.

Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного судового рішення. Одночасно доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм права зводяться до незгоди з висновками суду та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Крім того, матеріалами справи підтверджено та не спростовано, що компанія «FARREACHING AUTO PATS MANUFACTORING CO.LTD» в ході переписки з ТОВ «Науково-виробничий центр Північ» визнала те, що вони помилково направили товар в Україну до моменту отримання дозволу від компанії «TOYOTA» та висловили бажання повернути товар.

При цьому апеляційний суд враховує, що відповідальність за ст. 476 МК України передбачена за ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території товарів, призначених для виробничої або іншої підприємницької діяльності, з порушенням охоронюваних законом прав інтелектуальної власності.

В ході судового розгляду було встановлено, що охоронювані законом права інтелектуальної власності порушені не були.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 476 МК України.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що суд першої інстанції обґрунтовано закрив провадження по справі стосовно ОСОБА_1 в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 476 МК України.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника Одеської митниці Державної фіскальної служби України - Безлущенка О.С. залишити без задоволення.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 26 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г.Журавльов