Провадження № 33/801/550/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковбаса Ю. П.
Доповідач: Міхасішин І. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Міхасішина І.В.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - адвоката Горбатюка В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 05 червня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП,

встановив:

18 травня 2019 року о 09 год 15 хв водій ОСОБА_1 в м. Вінниці по вул. Чехова, 29, керуючи транспортним засобом марки «КАМАЗ 53712» р/н НОМЕР_1 , з напівпричепом KRONE FZP18 р/н НОМЕР_2 , був неуважним, не врахував дорожньої обстановки та не дотримався безпечного інтервалу внаслідок чого здійснив наїзд на напівпричіп SCHMITZ SKO22 р/н НОМЕР_3 , належний ОСОБА_2 Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Після цього ОСОБА_1 самовільно залишив місце пригоди, до якої був причетний.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.3(б), 13.1 та п. 2.10 Правил дорожнього руху України (далі- ПДР України), за що передбачена відповідальність статтями 122 -4, 124 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 05 червня 2015 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік та стягнуто судовий збір в сумі 384, 20 грн в дохід держави.

Не погодившись з такою постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову, про закриття провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що судом першої інстанції не були дотримані вимоги щодо повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи, дослідження усіх наявних у справі доказів. Суд першої інстанції не взяв до уваги його пояснення щодо обставин ДТП, не допитав свідків, не здійснив огляд транспортного засобу на предмет наявності пошкоджень для встановлення факту ДТП, не залучив експерта для визначення розміру майнової шкоди. Працівниками поліції в порушення вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395 не проведено огляд належного йому транспортного засобу на предмет наявності (відсутності) характерних пошкоджень, інших обставин ДТП та не залучено експерта для встановлення цих пошкоджень, не проведено фотофіксацію цього засобу, оскільки будь-які пошкодження його транспортного засобу відсутні. Речові докази заподіяння майнової шкоди відсутні, а тому у його діях відсутній склад правопорушення передбачений ст. 124 КУпАП. Внаслідок цього в його діях і відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 122-4 КУпАП, оскільки настання відповідальності за це правопорушення можливе лише у разі встановлення складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Крім того, судом першої інстанції не дотримані вимоги ст. 33 КУпАП: не враховані дані про його особу, ступінь вини та майновий стан, оскільки він зареєстрований як фізична особа-підприємець і основним видом його діяльності є перевезення вантажним автомобільним транспортом, також він є інвалідом третьої групи і на його утриманні перебуває неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому обраний вид адміністративного стягнення позбавить його можливості працювати за спеціальністю та забезпечувати належний добробут його родини, і позбавлення права керування транспортним засобом не може застосовуватись до осіб, які ними користуються в зв`язку з інвалідністю.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Горбатюка В.В. , перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення провадиться в межах обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення та у відношенні особи, щодо якої цей протокол був складений.

Пунктом 2.3 (б) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Безпечний інтервал - відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху (п. 1.10 ПДР України).

Згідно з протоколом серії БД №207234 від 18 травня 2019 року ОСОБА_1 18 травня 2019 року о 09 год 15 хв в м. Вінниця по вул. Чехова, 29 , керуючи транспортним засобом марки «КАМАЗ 53712» р/н НОМЕР_1 , з напівпричепом KRONE FZP18 р/н НОМЕР_2 , був неуважним, не врахував дорожньої обстановки та не дотримався безпечного інтервалу внаслідок чого здійснив наїзд на напівпричіп SCHMITZ SKO22 р/н НОМЕР_3 .

Відповідно до п. 2.10 (а) ПДР України разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Згідно з протоколом серії БД №300596 від 18 травня 2019 року, водій ОСОБА_4 18 травня 2019 року керуючи транспортним засобом марки «КАМАЗ 53712» р/н НОМЕР_1 , з напівпричепом KRONE FZP18 р/н НОМЕР_2 скоїв дорожньо-транспортну пригоду, а саме наїзд на напівпричіп SCHMITZ SKO22 р/н НОМЕР_3 , що стояв, після чого залишив місце пригоди.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно із схемою ДТП від 18 травня 2015 року, підписаною учасниками пригоди ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , внаслідок ДТП пошкоджено задню праву частину, деформовано задню стійку дверей напівпричіпу SCHMITZ SKO22 р/н НОМЕР_3 .

Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Під час розгляду справи судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, за яке передбачена відповідальність ст.124 КУпАП - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та ст. 122-4 КУпАП - залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, що було доведено матеріалами справи, зокрема: протоколами про адміністративне правопорушення серії БД №207234 від 18 травня 2019 року та серії БД №300596 від 18 травня 2019 року; схемою місця ДТП від 18 травня 2019 року; письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5 від 18 травня 2019 року, який пояснив, що 18 травня 2019 року о 09 год 00 хв він перебував поруч з автомобілем марки «RENO MAGNUM, д.н.з. НОМЕР_4 з напівпричепом SCHMITZ SKO22 р/н НОМЕР_3 , який стояв на території бази по АДРЕСА_2 , в той час як інший автомобіль марки «КАМАЗ», з напівпричепом р/н НОМЕР_2 під час паркування здійснив наїзд на напівпричіп SCHMITZ SKO22 р/н НОМЕР_3 , який внаслідок цього отримав пошкодження задньої правої частини, деформовано задню стійку дверей. Після цього водій автомобіль марки «КАМАЗ» від`єднав напівпричіп від «КАМАЗА» і залишив місце пригоди; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 18 травня 2019 року згідно з якими останній пояснив, що керуючи автомобілем «КАМАЗ» р/н НОМЕР_1 з причепом р/н НОМЕР_2 , та здійснюючи заїзд на стоянку по вул. Чехова,29 в м. Вінниця, здійснив наїзд на причіп р/н НОМЕР_4 , внаслідок чого були заподіяні механічні пошкодження. З причин термінового виїзду до лікарні, він від`єднав причіп, залишивши його на місці ДТП і виїхав з місця пригоди на автомобілі «КАМАЗ» р/н НОМЕР_1 .

Доводи апеляційної скарги про недоведеність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 КУпАП спростовуються матеріалами справи.

Також є безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не виконано вимоги ст. 33 КУпАП та не враховано особу порушника, ступінь його вини, майновий стан.

Так, відповідно до ст. 268 КУпАП Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Будь-яких клопотань про залучення доказів, які підтверджують майновий стан та характеризують особу порушника, в тому числі щодо свого працевлаштування ОСОБА_1 в суді першої інстанції не заявляв та відповідних доказів не подавав.

Натомість як під час складення протоколу і надання письмових пояснень, так і під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 зазначив, що не працює.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

ОСОБА_1 не навів обґрунтованих причин ненадання до суду першої інстанції доказів щодо реєстрації як фізичної особи-підприємця, який серед інших видів господарської діяльності здійснює перевезення вантажним автомобільним транспортом, перебування на його утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомостей про майновий стан, а тому такі докази не досліджуються апеляційним судом.

Відповідно до ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 вчинив грубе порушення ПДР України, а також з урахуванням особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про застосування стягнення в межах санкції, встановленої за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП - позбавлення права керуванням транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Доводи ОСОБА_1 , що судом необґрунтовано не застосовано ст. 30 КУпАП, згідно з якою позбавлення права керування засобами транспорту не може застосовуватись до осіб, які користуються цими засобами у зв`язку з інвалідністю не заслуговують на увагу, оскільки останнім не доведено, що він будучи інвалідом 3 групи, користується вантажним транспортним засобом, зокрема марки «КАМАЗ 53712» р/н НОМЕР_1 для перевезення вантажу у зв`язку з інвалідністю.

Крім іншого норми цієї статті не застосовуються у випадках залишення особами, які користуються транспортними засобами в зв`язку з інвалідністю на порушення вимог встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, учасниками якої вони є.

Судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст.ст. 279, 280 КУпАП дотримано, докази перевірено на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для справи встановлено, дії ОСОБА_1 за ст. 122-4, 124 КУпАП кваліфіковано правильно, доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови відсутні.

Враховуючи наведене, керуючи ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 05 червня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Міхасішин