справа № 274/3396/19
провадження № 3/0274/1492/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

20.06.2019 року. м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Вдовиченко Т.М., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Управління захисту економіки в Житомирській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів Житомирської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, приватного підприємця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,-

В с т а н о в и в:

Згідно протоколу № 187 про адміністративне правопорушення, пов"язане з корупцією, від 30.05.2019 року, ОСОБА_1 , відповідно до підпункту "д" пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про запобігання корупції" (далі-Закон), являючись суб"єктом відповідальності за правопорушення, пов"язані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції" несвоєчасно, без поважних причин подав декларацію після звільнення за 2017 рік тільки 20.04.2018 року, тобто несвоєчасно, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в інкримінованому йому правопорушенні визнав, пояснив суду, що декларацію після звільнення він подав невчасно, оскільки не знав про необхідність її подання після звільнення. При цьому, зазначив, що вимоги Закону України "Про запобігання корупції" йому роз"яснювали. Також зазначив, що лише після надходження відповідного листа з ДУ «БВК № 70» він подав щорічну декларацію після звільнення за 2017 рік, тобто лише 20.04.2018 року.

Прокурор Бердичівської місцевої прокуратури Висоцька О.В. в судовому засіданні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, пов"язане з корупцією, від 30.05.2019 року, підтримала, зазначила про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а тому просила призначити стягнення порушнику у вигляді штрафу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який визнав свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, прокурора Висоцьку О.В., та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до статей 245, 278, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 наказом від від 18.05.2009 р. № 12 о/с ДУ «БВК № 70» було призначено на посаду молодшого інспектора відділу охорони ДУ «Бердичівська виправна колонія № 70» (а.с. 16).

Визначено посадові обов`язки ОСОБА_1 , як молодшого інспектора відділу охорони (а.с. 18-20).

Наказом начальника державної установи «Бердичівська виправна колонія № 70» № 87/ОС-17 від 01.11.2017 р. ОСОБА_1 звільнено зі служби за власним бажанням (а.с. 22).

Після звільнення, 03.11.2017 р. ОСОБА_1 отримав трудову книжку (а.с. 17).

Приписами статті 3 Закону визначено коло осіб, на яких поширює свою дію цей Закон, зокрема підпунктом «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону передбачено його розповсюдження на осіб рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби.

Отже, ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані із корупцією, у тому числі за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до частини 2 ст. 45 Закону особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а"' і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, а саме зобов`язані щорічно до 01 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 2 від 10.06.2016 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 958/29088) визначено, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи:

1. перший етап - з 00 годин 00 хвилин 01 вересня 2016 року для таких типів декларацій (повідомлень) та суб`єктів декларування: щорічні декларації за 2016 рік службових осіб, які станом на 01 вересня 2016 року займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище. Зазначені у цьому абзаці декларації подаються протягом 60 календарних днів з дати, визначеної у цьому абзаці;

декларації, передбачені абзацом першим частини другої статті 45 Закону (декларації осіб, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування), службових осіб, які 01 вересня 2016 року чи пізніше цієї дати припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та станом на день такого припинення займають згідно зі статтею 50 Закону відповідальне та особливо відповідальне становище.

2. другий етап - з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2017 року для всіх інших суб`єктів декларування та декларацій (повідомлень), передбачених Законом.

Однак, судом встановлено, що згідно даних з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подав декларацію після звільнення за 2017 рік в термін до 01.04.2018 р. лише 20.04.2018 року, тобто несвоєчасно (а.с. 9).

Окрім того, зі змістом вимог Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 був ознайомлений особисто під розпис, що підтверджується витягом з фінансового контролю (а.с. 21).

Судом встановлено, що доказами винуватості ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні, окрім визнання ним вини в судовому засіданні, також є протокол № 187 від 30.05.2019 р. про адміністративне правопорушення, пов"язане з корупцією, та матеріали справи, а саме: витяг з наказу від 18.05.2009 р. № 12 о/с ДУ «БВК № 70» про призначення ОСОБА_1 на посаду молодшого інспектора відділу охорони ДУ «Бердичівська виправна колонія № 70»; витяг з наказу начальника держаної установи «Бердичівська виправна колонія № 70» № 87/ОС -17 від 01.11.2018 р. про звільнення ОСОБА_1 зі служби за власним бажанням; повідомлення про отримання ОСОБА_1 трудової книжки 03.11.2017 р.; витяг з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, згідно яких ОСОБА_1 подав декларацію після звільнення за 2017 рік лише 20.04.2018 р.; повідомлення НАЗК про факт несвоєчасного неподання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування; письмові пояснення ОСОБА_1 на підтвердження обставин, викладених в протоколах.

Отже, на підставі вищенаведеного, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , прокурора Висоцьку О.В., та дослідивши матеріали справи в їхній сукупності, суд приходить до висновку, про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Також суд наголошує, що відповідно до ст. 68 Конституції України, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Призначаючи стягнення, суддя враховує характер вчиненого діяння, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (вперше притягається до адміністративної відповідальності), відношення до вчиненого (вину визнає), майновий стан (працевлаштований), відсутність обставин, що пом"якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 та ступінь його вини, тому вважає доцільним накласти на нього стягнення в межах санкції зазначеної статті, у виді штрафу, яке буде достатнім для його виправлення та запобігатиме вчиненню ним нових правопорушень.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір, розмір і порядок сплати якого встановлюється законом.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір", розмір судового збору, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись статтями 23, 27, 33, 34, 35, 40-1, 283, 284, 172-6 ч. 1 КУпАП, суддя,-

П о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі п"ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 850 (вісімсот п"ятдесят) грн., який сплатити на р/рахунок: 6005, отримувач: Бердичів, УК /м.Бердичів/ 21081100, код отримувача: 37752874, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку: 899998, код класифікації: 21081100.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп. на р/р: 6005, отримувач коштів: Бердичів, УК /м.Бердичів/, 22030101, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030101.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя Т.М.Вдовиченко