П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2019 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами протоколу ЗхРУ №327627 від 09 липня 2019 року складеного інспектором прикордонної служби майстер 4-ї групи ІПК ВІПС «Ужгород» (тип А) ВПС «Ужгород» (тип Б) ст. прапорщиком Заборським В.С. складеного відносно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , м. Хуст, Закарпатської обл. - за ч.1ст.204-1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ, №327627 від 09.07.2019 року, вбачається що 09.07.2019 року о 06 год. 00 хв., під час перетинання державного кордону в пункті пропуску «Ужгород» був виявлений прикордонним нарядом «Перевірка документів» на паспортний контроль для в`їзду в Україну пред`явив недійсний паспортний документ термін дії якого закінчився 26.01.2019 р. вчинив спробу незаконного перетинання ДК. Чим порушив вимоги ст.12 Закону України, «Про державний кордон України», від 04.11.1999 р., а саме вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

Громадянин України ОСОБА_1 , в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. На адресу суду надійшло пояснення, згідно якого ОСОБА_1 вказує, що при пересічені прикордонного пункту рейсовим автобусом, у нього було вилучено паспорт який прострочено на чотири місяці.

Дослідивши адміністративні матеріали, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст.ст.245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Частина 1 статті 204-1 КУпАП передбачає відповідальність за перетинання або спроба перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або за документами, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Відповідно до ч.1 ст.2 та ч.1 ст.3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в України громадян України» документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну, є: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну (дає право на в`їзд в Україну). Перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону.

Пунктом 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затв. ПКМУ №57 від 27.01.1995 року, передбачено, що перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю (далі - пункти пропуску), якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт; службовий паспорт; проїзний документ дитини; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу. У разі коли громадянин, який постійно проживає в Україні, втратив зазначені документи (далі - паспортні документи) за межами України або якщо строк дії таких документів закінчився під час перебування громадянина за межами України, або встановлено, що вони є недійсними з інших причин, документом, що дає право на в`їзд в Україну, є посвідчення особи на повернення в Україну, яке видається дипломатичним представництвом або консульською установою України за кордоном.

Згідно п.1 ч.1 статті 2 Закону України «Про громадянство» законодавство України про громадянство ґрунтується на таких принципах: єдиного громадянства - громадянства держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

З досліджених судом матеріалів встановлено, що ОСОБА_1 , 09.07.2019 року о 06 год. 00 хв., під час перетинання державного кордону в пункті пропуску «Ужгород» був виявлений прикордонним нарядом «Перевірка документів» на паспортний контроль для в`їзду в Україну пред`явив недійсний паспортний документ термін дії якого закінчився 26.01.2019 р. вчинив спробу незаконного перетинання ДК. В подальшому у останнього, згідно протоколу про вилучення (тимчасове затримання) паспорта для виїзду за кордон від 09.07.2019 року,було вилучено паспортний документ гр. України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 .

Отже, громадянин України, ОСОБА_1 , вчинив спробу незаконного перетину ДКУ. Своїми діями порушив вимоги ст.12 ЗУ «Про Державний кордон України» та ПКМУ №57 від 27.01.1995 року та ст.. 2 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадянами України». Вказані обставини в своїй сукупності вказують про наявність в діях останнього ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченогоч.1 ст.204-1 КУпАП, а отже його дії - кваліфіковані правильно.

Вина правопорушника підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ЗхРУ №327627 від 09.07.2019 року, та матеріалами доданими до нього, протоколом про вилучення (тимчасове затримання) паспорта громадянина України для виїзду за кордон, рапортом інспектора прикордонної служби майстра 4-ї групи ІПК ВІПС «Ужгород» (тип А) ВПС «Ужгород» (тип Б) ст. прапорщика ОСОБА_2 , рапортом ІПС 1 категорії 1-ї групи інспекторів прикордонного контролю ВІПС Ужгород (тип А) ВПС «Ужгород» 1-ї кат. (тип Б) ст. прапорщик ОСОБА_3 .

Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи фактичні обставини справи, характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого адмінправопорушення те, що ОСОБА_1 , вперше притягується до адміністративної відповідальності, вину у вчиненні правопорушення не заперечує, стан здоров`я останнього, під час розгляду справи судом не встановлено обставин, що відповідно до вимог ст. 35 КУпАП обтяжують відповідальність за вчинення адмінправопорушення, а отже вважаю зазначене діяння малозначним і за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, а провадження у справі закрити, оскільки його діяння не завдало значної шкоди суспільним чи державним інтересам, правам та свободам інших громадян.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22, 204-1 ч.2, 221, 284 п. 1 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. м АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП та, на підставі ст.22 КУпАП, звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 закрити.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути винесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Фазикош О.В.