П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2019 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши адміністративні матеріали провідного інспектора Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області Питчак Л.І. про вчинення боржником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , адміністративного правопорушення передбаченого ст. 183-1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшли адміністративні матеріали провідного інспектора Ужгородського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області Питчак Л.І. про вчинення боржником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , адміністративного правопорушення передбаченого ст. 183-1 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №2 від 15.05.2019 року складених відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказано, що 18 травня 2018 року постановою Ужгородського міськрайонного суду громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи: суду не відомо, ідентифікаційний номер - суду не відомий, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП та призначено йому адміністративне покарання у вигляді 100 годин суспільно-корисних робіт та стягнуто на користь держави судовий збір. Постановою Ужгородського міськрайонного суду від 10 вересня 2018 року виправлено описку у постанові Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.05.2018 у справі № 308/3738/17 виклавши мотивувальну частину у наступній редакції: «Враховуючи характер та ступінь адміністративного правопорушення, обставини справи, вважаю, що ОСОБА_1 , слід призначити адмінстягнення у вигляді 120 годин суспільно-корисних робіт». Та виправлено описку у постанові Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.05.2018 у справі № 308/3738/17 виклавши перший абзац резолютивної частину у наступній редакції: «Громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи: суду не відомо, ідентифікаційний номер - суду не відомий, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП та призначити йому адміністративне покарання у вигляді 120 годин суспільно-корисних робіт».

17.07.2018 року до Ужгородського МРВ надійшло на виконання вказана постанова, яка була прийнята до виконання. За викликами гр.. ОСОБА_1 не з`являвся. 01.03.2019 року гр. ОСОБА_1 було видано направлення для відпрацювання суспільно корисних робіт, однак згідно відповіді Холміквської сільської ради даний громадянин не приступив до відпрацювання суспільно корисних робіт. 15.05.2019 року ОСОБА_1 надав пояснення, що не вийшов на відпрацювання суспільно корисних робіт, оскільки не вважав це за необхідне.

Вказані дії гр.. ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 183-1 КУпАП згідно протоколу від 15.05.2019 року за №2.

В судове засідання ОСОБА_1 , не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Клопотання про відкладення справи до суду не подано.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Згідно вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було поставлено у вину вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 183-1 КУпАП.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 183-1 КУпАП є дії передбачені ч.1 вказаної статті а саме: несплата аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання; ч.2 несплата аліментів на утримання дитини з інвалідністю, дитини, яка хворіє на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісне орфанне захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, або на утримання дитини, яка отримала тяжкі травми, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три місяці з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, ч.3 повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті.

Так, обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Однак наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення №2 від 15.05.2019 року відносно ОСОБА_1 вимогам не відповідає.

Суть правопорушення, викладена в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає тим правовим нормам, які в ньому зазначені, а саме диспозиції ст. 183-1 КУпАП, яка зазначена в протоколі.

Встановлені у суді обставини не підтверджують правильність викладених у протоколі даних про обставини правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п.43 рішення від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» ( з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини»), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

За таких умов, суть вчиненого правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ст.183-1 КУпАП є сумнівною, що є не прийнятним, оскільки суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

З огляду на викладене, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП. При цьому, оцінюючи досліджені в ході розгляду справи докази, приходжу до висновку про наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183-2 КУпАП - ухилення особи від відбування адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.

Згідно чинного КУпАП не передбачено, щоб суд самостійно змінював суть адміністративного правопорушення, зазначеного у протоколі та пред`явленого правопорушнику. Суддя не має можливості, при розгляді справи, кваліфікувати дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за іншою статтею або частиною статті КУпАП.

Приписами ст.129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення передбачене ст. 183-1 КУпАП відносно ОСОБА_2 слід закрити на підставі п. 1ст. 247 КУпАП- за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст.247, ст.283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути винесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Фазикош О.В.