П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 року

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Галущенко Юлія Андріївна,з участю прокурора військової прокуратури Запорізького гарнізону Зубкова В.С.,особи,яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,який працює на посаді інспектора прикордонного контролю 3 категорії відділення інспекторів відділу прикордонної служби «Запоріжжя» Бердянського прикордонного загону,мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,про скоєння адміністративного правопорушення,передбаченого ст.172-15 ч.2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відносно ОСОБА_1 27.06.2019 р.був складений протокол № 28 про адміністративне правопорушення ,в якому зазначено,що з 30.03.2018 року по цей час старший сержант ОСОБА_3 проходить військову службу за контрактом в Бердянському прикордонному загоні на посаді інспектора прикордонного контролю 3 категорії відділення інспекторів відділу прикордонної служби «Запоріжжя».

Будучи військовослужбовцем Державної прикордонної служби України, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, старший сержант ОСОБА_3 був зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Відповідно до ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів. Зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції України, неухильно виконувати вимоги військових статутів.

Під час проходження військової служби старший сержант ОСОБА_3 повинен був неухильно дотримуватися військової дисципліни.

Проте, діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення наведених вище статутних обов`язків, старший сержант ОСОБА_3 вчинив недбале ставлення до військової служби за наступних обставин.

20.06.2019р.на адресу в.о. начальника Бердянського прикордонного загону надійшов рапорт начальника відділу прикордонної служби «Запоріжжя» підполковника ОСОБА_4 М ОСОБА_5 про те, що 19.06.2019 з Управління Бердянського прикордонного загону надійшло розпорядження №1730-5124 «Про засідання атестаційної комісії прикордонного загону» щодо прибуття старшого сержанта ОСОБА_1 та молодшого сержанта ОСОБА_6 до управління прикордонного загону до 10 год. 00 хв. 20.06.2019.

Проте, старший сержант ОСОБА_3 , згідно рапорту ОСОБА_7 , відмовився вибувати до управління прикордонного загону.

Так, встановлено, що начальник відділу прикордонної служби «Запоріжжя» підполковник ОСОБА_7 19.06.2019 о 16 год. 30 хв. визначив черговому підрозділу - старшині ОСОБА_8 довести свій наказ та зміст розпорядження до військовослужбовців в телефонному режимі, щодо необхідності з`явитись 20.06.2019 на атестаційну комісію.

19.06.2019р.о 16 год. 38 хв. старшина ОСОБА_8 доповів про доведення вищевказаної інформації до старшого сержанта ОСОБА_1 та молодшого сержанта ОСОБА_9 .

Проте, старший сержант ОСОБА_3 проігнорував вимогу розпорядження №Т/30- 5124, зміст якої йому було доведено по телефону.

З пояснень старшого сержанта Д`якова ОСОБА_10 вбачається, що останній отримав від чергового підрозділу впс «Запоріжжя» інформацію про необхідність з`явитись на атестаційну комісію до Бердянського прикордонного загону, проте нічого не зрозумівши він заснув, оскільки це був його вихідний день.

Як наслідок, старший сержант ОСОБА_3 , через недбале ставлення до військової служби, не з`явився 20.06.2019 до Бердянського прикордонного загону та не виконав усний наказ щодо виконання розпорядження №1730-5124 «Про засідання атестаційної комісії прикордонного загону».

Разом з цим, відповідно до ст. 35 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.

Відповідно до ст. 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовець після отримання наказу відповідає: «Слухаюсь» і далі виконує його. Підлеглий має право звернутися до командира (начальника) з проханням уточнити наказ.

Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.

Причинами та умовами неналежного виконання вищезазначених приписів старшим сержантом Д`яковим В. ОСОБА_11 ., є особиста недисциплінованість цього військовослужбовця та безвідповідальне ставлення до обов`язків військової служби.

Також, відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» від 06 грудня 1991 року №1932-ХІІ зі змінами, визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Поняття особливий період міститься в абзаці 11 статті 1 Закону України «Про оборону України», у якому передбачено,що особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У відповідності до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У свою чергу, мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано (абз. 4 ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

Обставинами (умовами), що визначають момент настання особливого періоду є: або оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової), або доведення такого рішення до виконавців стосовно прихованої мобілізації, або момент введення воєнного стану в Україні чи окремих її місцевостях.

Таким чином, часткова мобілізація, яка оголошувалася Указами Президента України, є складовою частиною особливого періоду.

Відповідно до Указу Президента України від 14.01.2015 № 15/2015 «Про часткову мобілізацію», з метою підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань України па рівні, що гарантує адекватне реагування на загрози національній безпеці держави, оголошено та зобов`язано провести протягом 2015 року часткову мобілізацію у три черги протягом 210 діб.

Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не визначено чіткого порядку припинення особливого періоду.

Водночас зазначеним Законом передбачено такий захід як демобілізація - комплекс заходів, рішення про порядок і терміни проведення яких приймає Президент України, спрямованих на планомірне переведення національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на роботу і функціонування в умовах мирного часу, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати мирного часу.

Згідно зі ст. 11 зазначеного Закону, рішення про демобілізацію із внесенням його на затвердження Верховною Радою України приймає Президент України.

На даний час відповідних рішень Президентом України не приймаюся.

Тобто, з 18.03.2014 і по теперішній час в Україні діє особливий період.

Таким чином, старший сержант ОСОБА_3 , проходячи військову службу за контрактом на посаді інспектора прикордонного контролю 3 категорії відділення інспекторів відділу прикордонної служби «Запоріжжя» Бердянського прикордонного загону, що дислокується у м. Запоріжжя, вул. Блакитна, 4, всупереч інтересам служби, на порушення ст.ст. 9, 11, 16, 35, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, своїх статутних обов`язків, 20.06.2019, в умовах особливого періоду, вчинив недбале ставлення до військової служби, що виразилось у невиконанні усного наказу щодо вибуття до Бердянського прикордонного загону, згідно розпорядження №1730- 5124 «Про засідання атестаційної комісії прикордонного загону», тобто правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 17215 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Прокурор військової прокуратури Запорізького гарнізону Зубков В.С.,який приймав участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення,вважав,що матеріали справи містять достатні докази для висновку про наявність і діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення,передбаченого ст.172-15 ч.2 КУпАП.

При розгляді справи в суді ОСОБА_3 не визнав винуватість у вчиненні тих дій,у яких він звинувачений за змістом протоколу про адміністративне правопорушення. Пояснив,що з 30.03.2018 р.він проходить військову службу за контрактом у відділі прикордонної служби «Запоріжжя» Бердянського прикордонного загону,що знаходиться по вул.Блакитна 4 в м.Запоріжжі.Під час проходження служби між ним та командиром цього підрозділу склалися неприязні відносини,внаслідок чого ставлення до нього є упередженим.20.06.2019 р.він не прибув на засідання атестаційної комісії прикордонного загону у м.Бердянськ,оскільки про засідання цієї комісії його заздалегідь не повідомили,відповідний наказ до його відома не довели,лист відрядження та кошти на відрядження не видали,обов`язковий інструктаж по техніці безпеки при відрядженні не проводили,цей день був для нього вихідним,з якого він наказом відкликаний не був.Під час службової перевірки за цим фактом він надав відповідні пояснення,проте їх до уваги не приймали через негативне ставлення до нього з боку командира підрозділу. Вважає,що в його діях склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення відсутній.

Аналогічні за змістом пояснення ОСОБА_1 були відібрані у нього під час проведення службової перевірки(а.с.19)

Всебічно вивчивши матеріали справи, з урахуванням наданих пояснень,суддя встановив, що винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення свого підтвердження доказами не знайшла,виходячи з такого.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Як випливає із змісту ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а в силу ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно з диспозицією ст.172-15 ч.2 КУпАП України військовослужбовець несе відповідальність за недбале ставлення до військової служби,вчинене в умовах особливого періоду.

Недбале ставлення до служби передбачає невиконання або неналежне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них. Якщо особа не мала реальної можливості взагалі проявити ставлення до своїх службових обов`язків (через хворобу, у зв`язку з виконанням інших покладених на неї обов`язків внаслідок нетривалої роботи на посаді та за відсутності досвіду тощо), не можна говорити про те, що воно було недбалим чи несумлінним

Об`єктивна сторона характеризується невиконанням або неналежним виконанням військовою службовою особою своїх обов`язків, передбачених законами, військовими статутами, положеннями, наказами командування.

Невиконання обов`язків означає невиконання дій, які входять у коло службових обов`язків. Неналежне виконання означає нечітке, формальне або неповне здійснення обов`язків.

З матеріалів справи встановлено,що 19.06.2019 р.о 16.26 год.з управління Бердянського прикордонного загону до впс «Запоріжжя» електронною поштою Державної прикордонної служби була надіслана телеграма № 63 про засідання атестаційної комісії прикордонного згоду,яке призначене на 20.06.2019 р.о 13.00 год.,яке ,згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення,було доведено до відома ОСОБА_1 ,що перебував на вихідному,черговим підрозділу шляхом здійснення телефонного дзвінка.

Аналогічні висновки були зроблені за результатами службової перевірки відносно ОСОБА_1 (а.с.33-38).

На підтвердження обставин своєчасного доведення до відома ОСОБА_1 відповідного наказу прокурор посилався на інформацію на аркуші формату А4(а.с.39),яка не відповідає вимогам процесуального закону щодо належності та допустимості доказів.

Інших підтверджень доведення до відома ОСОБА_1 наказу,у невиконанні якого він звинувачується,в матеріалах справи немає.

Крім того,не спростовані пояснення ОСОБА_3 про те,що він,навіть за умови своєчасного доведення цього наказу до його відома, не мав об`єктивної можливості,оскільки не отримав завчасно необхідних для відрядження документів та коштів на проїзд до м.Бердянська та назад до м.Запоріжжя,20.06.2019 р.був для нього вихідним днем,з якого він не відкликався.

З пояснень ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 вбачається,що ОСОБА_3 був викликаний до впс «Запоріжжя» 20.06.2019 р.,куди прибув о 12.00 год.,де з ним проводився інструктаж з техніки безпеки пересування громадським транспортом та складались інші документи,від підпису яких ОСОБА_3 відмовився.

Вказані пояснення підтверджують той факт,що ОСОБА_3 не мав об`єктивної можливості в цей же день о 13.00 год.прибути в м.Бердянськ на засідання атестаційної комісії з належним чином оформленими документами про його відрядження.

Посилання прокурора на те,що військовій службі притаманні деякі неформальні аспекти щодо способів ознайомлення з наказами,направлення у відрядження без авансування коштів тощо,суд до уваги не приймає.

Як передбачено ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як передбачено ст.6 КОНВЕНЦІЇ

про захист прав людини і основоположних свобод,кожен маж право на справедливий суд та встановлення обґрунтованності будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення,які мають ознаки злочину»,залежно від ступеня їх суспільної небезпеки(рішення у справі «Лутц проти Німеччини»,»Отцюрк проти Німеччини»,»Девеєр проти Бельгії»,»Адольф проти Австрії» та інші),отже,адміністративне обвинувачення має бути доведено державою ,в особі уповноважених на те посадових осіб,а тому особа,яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов*язана доводити свою невинуватість.

Правопорушення,за яке ОСОБА_3 притягується до відповідальності (ч. 2 ст.172-15 КУпАП) ,з урахуванням практики Європейського суду з прав людини («тест Енгеля») є видом відповідальності,який відповідно до цілей Конвенції вважається кримінальним.

За змістом рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року, визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Жодних доказів,які підтвердили б вчинення ОСОБА_17 тих дій,які ставляться йому за провину,за стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема,у рішенні у справі «Коробов проти України»,не надано.

Як передбачено ст.247 ч.1 п.1 КпАП України, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Адміністративним правопорушенням(проступком)визнається винна(умисна або необережна)дія чи бездіяльність, яка посягає на суспільний порядок, власність,права та свободи громадян,на встановлений порядок управління, за які законом передбачена адміністративна відповідальність.

Оскільки в діях ОСОБА_1 не встановлено порушень вимог чинного законодавства,провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.247 ч.1 п.1 КпАП України,суддя-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 - закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, протягом десяти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя (Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_18 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення у взаємозв`язку з положеннями пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України N 2-рп/2015 від 31.03.2015 року).

Суддя Ю.А.Галущенко