_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 3/520/5251/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2019 року

Київський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді Прохорова П.С., при секретарі Гремалюк Л.В., за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 Зайкова Д.Б., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, що надійшли з УЗЕ в Одеській області ДЗЕ Національної поліції Ураїни про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чорна, Красноокнянський р-н., Одеської області, громадянина України, місце роботи: тимчасово непрацюючий, раніше до кримінальної відповідальності чи адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, не притягувався, зареєстрований в АДРЕСА_1 Красноокнянського АДРЕСА_2 області, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.172-6 ч.1 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення № 57 від 15.02.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 будучи звільненим з посади провідного спеціаліста сектору фітосанітарного контролю №2 Відділу фітосанітарних заходів на кордоні Управління фітосанітарної безпеки Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області, несвоєчасно подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припинила діяльність, типу після звільнення. Відповідно до вимог абз. 3 п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про запобігання корупції», вказані дії містять ознаки адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

У відповідності до п. 13 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон), суб`єкти декларування особи, зазначені у п. 1, п. «а» і «в» п. 2, п. 4 і 5 ч. 1 ст. 3 Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію та виконувати інші вимоги фінансового контролю відповідно до цього Закону.

Відповідно до наказу начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області №462-к «Про переведення ОСОБА_1 » від 18.12.2017 року ОСОБА_1 переведено із посади провідного спеціаліста сектору фітосанітарного контролю відділу фітосанітарних заходів на кордоні Управління фітосанітарної безпеки Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області, за його згодою на посаду провідного спеціаліста сектору фітосанітарного контролю №2 відділу фітосанітарних заходів на кордоні Управління фітосанітарної безпеки Держпродспоживслужби в Одеській області та встановлено 9 ранг державного службовця, тобто у відповідності до п. 1, п. «а» і «в» п. 2, п. 4 і 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції»він є державним службовцем, на якого поширюється дія цього Закону.

21.02.2017 року ОСОБА_1 був ознайомлений із вимогами і обмеженнями щодо прийняття на проходження державної служби відповідно до ЗУ «Про державну службу», «Про запобігання корупції» та «Про захист персональних даних», Правилами етичної поведінки державних службовців.

27.04.2018 року ОСОБА_1 було попереджено про необхідність подання декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави після припинення державної служби, що підтверджується належним чином завіреною копією попередження про необхідність подання декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави після припинення державної служби від 27.04.2018 року.

30.04.2019 року ОСОБА_1 було звільнено із посади провідного спеціаліста сектору фітосанітарного контролю №2 Відділу фітосанітарних заходів на кордної управління фітосанітарної безпеки Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області за згодою сторін відповідно до наказу від 25.04.2018 №161-к «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Відповідно до ч.2 ст. 45 Закону особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

У п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що дія цього закону поширюється на державних службовців та посадових осіб місцевого самоврядування.

На виконання зазначених вимог законодавства ОСОБА_1 , як особа, яка припинила діяльність, пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування у 2018 році, був зобов`язаний подати електронну декларацію, типу «після звільнення» у строк до 01 квітня 2019 року, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларації, за формою, що визначається агентством.

Проте ОСОБА_1 в порушення вимог Закону, несвоєчасно подав електронну декларацію, а саме 27.04.2019 року о 12 годині 05 хвилин, що встановлено відповідно до відкритих загальнодоступних даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 , будучи особою, яка припинила діяльність на посаді провідного спеціаліста сектору фітосанітарного контролю №2 відділу фіто санітарних заходів на кордоні Управління фітосанітарної безпеки Держпродспоживслужби в Одеській області, вчинив дії, які містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

28.08.2019 року ОСОБА_1 надав до суду заяву в якій повідомив, що із протоколом про адміністративне правопорушення згоден, вину у вчиненні правопорушення визнав.

Прокурор вважав, що протокол складений з дотриманням вимог КУпАП, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, у зв`язку з чим останній підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Згідно із ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність за вказаною статтею настає за умови несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у вчиненні правопорушення.

Крім повного визнання вини ОСОБА_1 , обставини правопорушення й вина правопорушника підтверджуються також зібраними в порядку ст.251 КУпАП доказами, а саме: поясненнями та заявою ОСОБА_1 , протоколом №659 від 06.08.2019, витягом із Єдиного державного реєстру декларацій щодо подання останнім 27.04.2019 року декларації типу після звільнення, копією попередження про необхідність подання декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави після припинення державної служби від 27.04.2018 року та іншими зібраними матеріалами, які додані до протоколу.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Суд при накладенні стягнення враховує: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення вимог чинного законодавства у сфері адміністративних правопорушень, пов`язаних с корупцією.

Відповідно до ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшує відповідальність особи, що притягується до адміністративної відповідальності, суд визнає, щире каяття, активне сприяння розкриттю адміністративного правопорушення. Обтяжуючих відповідальність обставин, передбачених ст. 35 КУпАП, не встановлено.

Беручи до уваги обставини та наслідки, які були спричинені внаслідок порушення вимог чинного законодавства у сфері адміністративних правопорушень, пов`язаних с корупцією, суд вважає, що необхідним і достатнім стягненням для правопорушника є накладення стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин, суд вважає за доцільне стягнути з особи, що притягується до адміністративної відповідальності судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає384,2 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 40, 124, 278-292 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.172-6 ч.1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 700,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає384,20 грн.

Роз`яснити ОСОБА_1 положення ст.308 КпАП України, згідно якої у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ст.307 КпАп України, а саме не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення правопорушнику постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. Після чого в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси.

Суддя Прохоров П. А.