Справа 760/7616/19
Провадження № 3/760/3088/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Агафонов С.А., за участю прокурора Маруненка О.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від Київського міського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює інспектором роти № 2 батальйону тактико-оперативного реагування, лейтенант поліції в Управлінні патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 10/2019 від 11 березня 2019 року ОСОБА_1 , 14 квітня 2019 року, перебуваючи на посаді інспектора роти № 2 батальйону тактико-оперативного реагування, лейтенанта поліції в Управлінні патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, як суб`єкт декларування, несвоєчасно, без поважних причин, подав щорічну декларацію за 2017 рік, особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що передбачено ч. 1 ст. 45 Закону України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні у вчиненні адміністративного правопорушення свою вину не визнав, та пояснив, що 05 березня 2018 року ним було подано електронну декларацію за 2017 рік, як «Кандидат на посаду», яку було створено під час виконання дії «Натиснуто кнопку «Нова декларація на основі цієї», таким чином помилково не замінив тип декларації, тобто «Щорічна» за 2017 рік. У зв`язку з чим, 14 квітня 2019 року було подано «Щорічну» декларацію за 2017 рік. Також ОСОБА_1 додав, умислу щодо приховування інформації, щодо доходу не було, а вищевказана ситуація виникла через неуважність та необізнаність у порядку подачі декларації.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки вважає, що його вина підтверджується зібраними по справі доказами.

Вислухавши доводи учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суддя прийшов до висновків, що мотивує наступним чином.

Так, листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року звернуто увагу на те, що вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.

Для розкриття об`єктивних складових адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, слід зазначити, що диспозиція цієї норми за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм. Так, примітка до ст. 172-6 КУпАП, містить вказівку на суб`єкт цього правопорушення, відсилає до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норму ч. 1 ст. 172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Окрім того, як встановлено в судовому засіданні і не заперечується особами, які беруть участь у судовому розгляді, лейтенанта поліції в Управлінні патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 призначено на посаду інспектора роти № 2 батальйону тактико-оперативного реагування Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції.

ОСОБА_1 прийнято Присягу працівника органів внутрішніх справ України. Окрім того ОСОБА_1 підписано пам`ятку - застереження працівника органів внутрішніх справ України про спеціальні обмеження, передбачені законодавством України

Так, ОСОБА_1 , лейтенант поліції в Управлінні патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення пов`язаного з корупцією, відповідно до п.п. «з», п. 1, ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункту 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 01 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Порядком формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій особі, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016 року, визначено, що після заповнення усіх необхідних полів форми документа суб`єкт декларування підписує документ під його подання до ІТС Реєстр документ залишається в особистому кабінеті суб`єкта декларування із статусом «Чернетка». Збереження та подання документів до ІТС Реєстр підтверджуються шляхом надсилання повідомлення суб`єкту декларування на адресу його електронної пошти, вказану під час реєстрації в Реєстрі та до персонального електронного кабінету суб`єкта декларування. Після отримання зазначеного повідомлення суб`єкт декларування повинен невідкладно, але не пізніше семи днів після дні отримання такого повідомлення, перевірити зміст поданого ним документа ту разі виявлення неповних або недостовірних відомостей в ньому подати виправлений документ відповідно до цього Порядку. Водночас перед підписанням документу суб`єкту декларування необхідно підтвердити його ознайомлення з попередженням про настання відповідальності за подання недостовірних відомостей шляхом поставлення відповідної відмітки в документі, внаслідок чого буде активовано кнопку «Подати документ».

Доводи ОСОБА_1 про відсутність у нього умислу на уникнення фінансового контролю доходів заслуговують на увагу, оскільки останній зазначив, що електронна декларація за 2017 рік була подана, однак було подано електронну декларацію за 2017 рік, як «Кандидат на посаду», яку було створено під час виконання дії «Натиснуто кнопку «Нова декларація на основі цієї», таким чином помилково не замінив тип декларації, тобто тип «Щорічна» за 2017 рік. У зв`язку з чим, 14 квітня 2019 року було подано «Щорічну» декларацію за 2017 рік.

Окрім цього, під час розгляду справи не було встановлено в бездіяльності ОСОБА_1 мотивів та відповідно умислу на уникнення фінансового контролю доходів суб`єкта декларування.

Таким чином, суддею встановлено, що в бездіяльності ОСОБА_1 відсутні ознаки суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки у нього були відсутні мотиви вчинити порушення закону, він не бажав його порушити, поза його волею перебував свідомий допуск настання негативних наслідків від діяння, що свідчить про відсутність вини, а відтак робить неможливим притягнення його до адміністративної відповідальності за даною статтею.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 06.10.2010 року, справа 1-27/2010, з об`єктивної сторони корупційне правопорушення характеризується також наявністю відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, яким суб`єкт правопорушення мав керуватися при його вчиненні.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Вєренцов проти України» від 11 квітня 2013 року, відповідальність за порушення встановленого порядку не може наступати, якщо зазначений порядок не було достатньо чітко встановлено внутрішнім законодавством. У разі браку чітких та передбачуваних законів, що встановлюють певні правила, покарання осіб за порушення неіснуючого порядку, суперечить принципу «ніякого покарання без закону», що закріплений у ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи викладене, вважаю, що в справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст. 62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності в його діянні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 172-6, 247, 287, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутню в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя С.А. Агафонов