ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/960/19 Справа № 185/4181/19 Суддя у 1-й інстанції - Самоткан Н. Г. Суддя у 2-й інстанції - Іванова А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Іванова А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2019 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого гірничим на шахті «Самарська», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

за участю:

потерпілого - ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом на строк 6 місяців.

Судом першої інстанції встановлено, що 17 травня 2019 року о 15:00 годині водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «ВАЗ 2106», н.з. НОМЕР_1 , у місті Павлограді по вул. Дніпровській, біля будинку 165, в порушення п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з авто Kia Cerato, н.з. НОМЕР_2 , який зупинився попереду, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Не погоджуючись з вищевказаною особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, та закрити справу за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Обґрунтовуючи свої вимоги апелянт зазначає, що судом не надано належної оцінки показам свідка ОСОБА_4 , який у судовому засідання пояснив, що 24 квітня 2019 року він попросив ОСОБА_1 приїхати на шахту за ним на автомобілі. Вони рухалися в с. Богданівка, він сидів на пасажирському сидінні, перебував у нетверезому стані. Раптово виїхав автомобіль й сталося зіткнення. ОСОБА_1 був тверезий. Вони їхали з увімкненим світлом. Вони різко загальмували, але автомобіль занесло. Вони їхали зі швидкістю 20-30 км/год. і вдарили автомобіль у центральну частину, між двома дверцятами.

Також не надано належної оцінки та не відображено в оскаржуваній постанові покази свідка ОСОБА_5 , який зазначив, що він працює інспектором патрульної поліції Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області. 24 квітня 2019 року надійшов виклик про ДТП. Він складав протокол про адміністративне правопорушення. На запитання адвоката, яке дорожнє покриття має перехрестя, де сталося зіткнення транспортних засобів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , свідок відповів, що перехрестя має гравійне покриття.

Допитані по справі свідки попереджалися про кримінальну відповідальність.

Виходячи з наданих показів свідків, суд не прийняв до уваги, що водій ОСОБА_2 рухався без ввімкненого ближнього світла фар, виїжджаючи на перехрестя рівнозначних доріг не надав дорогу автомобілю під керуванням ОСОБА_1 , який наближався праворуч, внаслідок чого сталося зіткнення транспортних засобів, таким чином водій ОСОБА_2 , знаючи про те, що на перехресті рівнозначних доріг у нього була поміха з права не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки, що призвело до зіткнення автомобілів. В свою чергу у водія ОСОБА_1 не було об`єктивної можливості виявити перешкоду на проїзній частині та вжити заходів для зменшення швидкості у зв`язку з її виявленням так як водій ОСОБА_2 їхав без ввімкненого світла фар. Але побачивши вже на перехресті раптово виїхавший автомобіль ОСОБА_2 , ОСОБА_1 різко загальмував, щоб уникнути зіткнення, але враховуючи гравійне покриття на перехресті, автомобіль ОСОБА_1 занесло і відбулося зіткнення транспортних засобів.

Вказує, що суд першої інстанції зазначив, що до свідчень свідка ОСОБА_4 відноситься критично, так як на думку суду такі свідчення мають намір ухилення від адміністративної відповідальності, вони ніким не підтвердженні, однак даний висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 251 КУпАП.

Крім того зазначає, що при визначенні адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців судом першої інстанції не були враховані положення ст. 30 КУпАП, відповідно до якої позбавлення наданого громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або систематичне порушення порядку користування цим правом.

Павлоградським міськрайонним судом у постанові не встановлено, у зв`язку з чим не зазначено та не обґрунтовано грубе порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, так само і не встановлено систематичного порушення ним порядку користування правом керування транспортними засобами.

З наведеного є очевидним, що розглядаючи справу, суд першої інстанції значно відступив від принципів неупередженості, повноти та об`єктивності судового розгляду.

В судове засідання особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, про місце, час та дату слухання справи належним чином повідомлений.

Потерпілий ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку учасників провадження, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 016267 від 27 квітня 2019 року , схемою до протоколу огляду місця ДТП, фотокартками, поясненнями потерпілого ОСОБА_2 та особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а також поясненнями свідків.

Доводи апелянта про те, що водій ОСОБА_2 рухався без ввімкненого ближнього світла фар, виїжджаючи на перехрестя рівнозначних доріг не надав дорогу автомобілю під керуванням ОСОБА_1 заслуговують на увагу, однак особу, яку притягнуто до адміністративної ОСОБА_1 , за ст. 124 КУпАП кваліфікують за порушення п. 12,3 ПДР в якому зазначено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Викладені в обґрунтування поданої апеляційної скарги інші доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків місцевого суду та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Таким чином, місцевий суд, належним чином встановив всі обставини, що відповідно до вимог ст. 280 КУпАП підлягають застосуванню під час розгляду справи про адміністративне правопорушення і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З урахуванням викладеного апеляційний суд приходить до висновку, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 і дотримавшись при цьому вимог ст.ст. 245, 279, 280 КУпАП, місцевий суд ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення, а тому суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2019 року у справі про адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: А.П. Іванова