АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/577/19 Справа № 712/1657/19 Головуючий по 1 інстанції
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Ятченко М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2019 р. м.Черкаси

Суддя Апеляційного суду Черкаської області Ятченко М.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 травня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

непрацюючого, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10 200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп., -

в с т а н о в и в :

Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 травня 2019 року ОСОБА_1 визнаний винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у тому, що він 02.02.2019 року о 23 год. 55 хв. в м. Чекраси по бул. Шевченка, 250 керував автомобілем «Mitsubishi Outlender» д.н. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку в лікаря нарколога КЗ «ЧОНД», висновок № 84 від 03.02.2019 року.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій не погоджуючись з рішенням суду через невідповідність висновків судді обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 02.05.2019 року та закрити провадження в справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а працівником поліції при огляді його як водія на стан сп`яніння, направлення для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення та складання протоколу серії БД 227091 від 03.02.2019 року проведено без залучення двох свідків, обов`язковість яких передбачена, як ст. 266 КУпАП, так і Постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103 та Наказом МВС від 07.11.2015 № 1395. Зазначена правова вимога обґрунтована й пунктом 27 Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті". У протоколі не зазначено, що йому пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а також те, що він відмовився від такого огляду.

Крім того апелянту не було надано для ознайомлення та підпису протокол про адміністративне правопорушення серії БД 227091 від 03.02.2019 року та не надано його копію після складання. Підписи свідків у протоколі також відсутні.

Зазначені обставин не були враховані судом першої інстанції при винесенні постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. А тому не можуть бути належними та допустимими докази, відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом, оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав вимоги апеляційної скарги, вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що викладені ОСОБА_1 вимоги в апеляційній скарзі, підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до змісту ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст.ст.251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Під час розгляду справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247 і 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Однак, суд першої інстанції зазначених вимог закону не дотримався.

З оскаржуваної постанови видно, що суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, але з цим висновком погодитись неможливо, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи.

В обґрунтування доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, суд посилається на протокол про адміністративне правопорушення від 03.02.2019 р., рапорт інспектора поліції від 03.02.2019 р., висновок щодо результатів медичного огляду №84 від 03.02.2019 р.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП буде мати місце при наявності об`єктивної сторони, що передбачає необхідність обов`язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення, зокрема, у даному випадку, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а суб`єктивної, наявність прямого умислу.

Разом з цим, досліджені фактичні обставини, на які послався суд, як на докази вини ОСОБА_1 у вчиненні цього правопорушення, спростовують його висновки про доведеність вини останнього у його вчиненні й, відповідно, наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно ст.278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно з`ясовує обставини справи.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що він від медичного огляду на стан сп`яніння не відмовлявся і про це зазначив в протоколі про адмінправопорушення складеного щодо нього 03.02.2019 р., він просто наполягав на здачі сечі, або крові, оскільки він вживав лікарські препарати, за призначенням лікаря на спиртовій основі і вони просто могли давати запах алкоголю з порожнини рота і на приладі алкотестер надавати не об`єктивні дані.

Як встановлено апеляційним судом ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення від 03.02.2019 р. власноручно зазначив, що від проходження медичного огляду на стан сп`яніння не відмовляється і враховуючи вживання медичних препаратів, клопотав здати аналіз сечі. Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено лише одну ознаку перебування особи в алкогольному сп`янінні запах з порожнини рота.

Також, працівниками поліції при огляді ОСОБА_1 , як водія на стан сп`яніння, направленні його для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення та складання протоколу щодо нього проведено без залучення двох свідків, обов`язковість яких передбачена як ст.266 КУпАП, так і Постановою КМУ від 17.12.2008 р. №1103 та Наказом МВС від 07.11.2015 р. №1395.

Крім того ОСОБА_1 не була вручена копія протоколу про адмінправопорушення.

Отже, в протоколі про адміністративне правопорушення фактично належним чином не встановлені та не зазначені в повному обсязі кваліфікуючі ознаки адміністративного правопорушення, які передбачені в диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, не зазначено свідків при складанні протоколу, у зв`язку з чим протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог ч.1 ст.256 КУпАП.

Згідно зазначених норм закону особу можливо притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення тільки на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, в якому встановлені місце, час вчинення, фактичні обставини події та кваліфікуючі ознаки правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення має містити в собі належним чином встановлені та підтверджені відомості і факти, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Так, протокол складений щодо ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, так як складений з порушенням вимог ст.251 КУпАП, у зв`язку з чим є недопустимим доказом, що унеможливлює притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі цього протоколу.

Вимогами ч.3 ст.266 КУпАП встановлено, що у разі незгоди водія з результатами проведення огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд проводиться у закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1413/27858 від 09.11.2015 р., у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я, що і було зроблено працівниками поліції.

Однак, згідно висновку щодо результатів медичного огляду №84 від 03.02.2019 р. виданого ЧОПНД лікарем наркологом ОСОБА_2 зазначено, що ОСОБА_1 ухилився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто посилання про саме відмову ОСОБА_1 від медичного огляду на стан сп`яніння в протоколі відсутнє, що в свою чергу дає підстави прийти до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, з метою доведення факту не перебування в стані алкогольного сп`яніння вже в порядку самозвернення в КЗ «Черкаський обласний наркологічний диспансер» ним було пройдено інструментальне дослідження здано відповідні аналізи, які підтвердили відсутність ознак сп`яніння. Діагноз тверезий (а.с.11-12)

Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Виходячи з викладеного та з огляду на диспозицію ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 , в досліджуваній ситуації, не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки не доведено поза розумним сумнівом його вина в тому, що він, як особа, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, а отже в його діях відсутній склад цього адміністративного правопорушення.

Отже, розглядаючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції допустив однобічність та неповноту судового розгляду, а викладені в постанові висновки про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що суддя місцевого суду в порушення ч.2 ст.283 КУпАП у мотивувальній частині постанови відносно ОСОБА_1 взагалі не виклала встановлене при розгляді справи формулювання правопорушення, щодо ОСОБА_1 визнаного місцевим судом доведеним. Натомість, суд першої інстанції мотивувальну частину постанови виклав, фактично переписавши зміст правопорушень, які були інкриміновані ОСОБА_1 поліцейськими при складенні ними протоколу про адміністративне правопорушення.

Вказане порушення вимог ч.2 ст.283 КУпАП є безумовною підставою для скасування.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення належить закрити з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 02 травня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 10 200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто з нього на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 грн. - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя М. О. Ятченко