ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

у справі про адміністративне правопорушення

23 липня 2019 р. м. Марганець

Суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області Янжула О.С., розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшла від Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки м. Марганець, громадянки України, не працюючої,

зареєстрованої та проживаючої за адресою:

АДРЕСА_1 ,-

за ч. 1 ст.173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

09 червня 2019 року о 16 годині 50 хвилин ОСОБА_1 за місцем свого мешкання - АДРЕСА_1 вчинила відносно свого малолітнього сина - ОСОБА_2 , 2001 року народження, домашнє насильство, а саме: висловлювалася на його адресу нецензурною лайкою та погрожувала фізичною розправою про, що працівниками поліції було складено протокол за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у скоєному визнала повністю, просила суд закрити провадження в справі у зв`язку з малозначністю, оскільки вони із сином примирилися, син проживає разом із нею та пояснила, що того дня, вона попросила сина прибрати після домашніх тварин. Однак син на її прохання не відреагував, а навпаки став із нею перемовлятися, її охопили емоції обурення, під час яких вона дійсно висловлювалася на сина нецензурною лайкою, після цього син зателефонував своєму батькові, який на даний час проживає у Криму та поскаржився на неї. Чоловік зателефонував своїй сестрі, яка і викликала поліцію. На даний час вона зі своїм чоловіком розлучаються, між ними склалися неприязні відносини. ЇЇ колишній чоловік, разом зі своєю сестрою та матір`ю хочуть відібрати у неї сина та позбавити її батьківських прав по відношенню до нього. Переслідуючи цю мету, вони всі разом налаштовують сина проти неї, всіляко переманюють його на свій бік, обіцяючи забезпечити його дорогими речами та різним приладдям, що йому краще буде жити з ними, а син, будучи ще дитиною, іде у них на поводу. На даний час вона не працює, займається підробітками, щоб забезпечити сім`ю матеріально та створити дитині необхідні умови для його життя та розвитку.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що у її присутності ОСОБА_1 робила своєму сину зауваження про те, щоб той прибрав за домашніми тваринами. Син почав з нею перемовлятися, після чого, ОСОБА_1 обурилась та накричала на нього, ніякого насильства з її боку по відношенню до її сина застосовано не було, нічого такого подібного вона не скоювала, син просто її спровокував.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що він являється батьком ОСОБА_1 , яка на даний час сама виховує свого неповнолітнього сина, оскільки з чоловіком вони розлучаються і між ними склалися неприязні відносини. Донька належним чином дбає про свою дитину, ніякого насильства до сина вона не застосовує.

Вислухавши особу, що притягується до адмінвідповідальності, свідків, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч 1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Тому, вважаю за можливе закрити провадження в справі за малозначністю, незважаючи на наявність формального складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП в діях ОСОБА_1 , оскільки вона у вчиненому щиро розкаюється, із сином помирилися.

Керуючись ст. 22, 24, ч. 1 ст.173-2, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності по ч. 1 ст.173-2 КУпАП за малозначністю, обмежившись усним зауваженням, закривши провадження у справі.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О. С. Янжула