АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 33/793/565/19 Справа № 712/4995/19 Головуючий по 1 інстанції
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Ятченко М. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" червня 2019 р. м.Черкаси

Суддя апеляційного суду Черкаської області Ятченко М.О., з участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Паляниці Миколи Івановича, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 квітня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює,

проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто з нього на користь держави судового збору в розмірі 384,20 грн.,

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 06.04.2019 року о 12 год. 30 хв. в м. Черкаси по вул. М.Грушевського, 93, керував автомобілем Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням приладу «Драгер» ARHK-0119, тест № 349 в присутності двох свідків. Результат огляду на стан сп`яніння позитивний - 1,60 % проміле.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.04.2019 року скасувати, а провадження у справі закрити на підставі ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що рішення суду першої інстанції є помилковим та побудованим на доказах, які за його переконаннями є неналежними та недопустимими і суд при розгляді справи завчасно і помилково прийшов до висновку про наявність в діях скаржника складу правопорушення.

Вказує, що під час складання 06.04.2019 року протоколу про адміністративне правопорушення так і при розгляді справи в суді було порушено його право на захист та не роз`яснено його конституційні права, а розгляд справи проведено без повного фіксування судового процесу технічними засобами та без його участі, що є безспірною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Також апелянт категорично стверджує, що 06.04.2019 року, керуючи автомобілем, він не знаходився у стані алкогольного сп`яніння, а спиртних напоїв в той день взагалі не вживав, а огляд його на стан алкогольного сп`яніння всупереч вимогам чинного законодавства взагалі відбувався без участі належних та неупереджених свідків. Вказує, що працівники поліції не зупиняли його під час керування автомобілем і взагалі не бачили щоб він ним керував, а протокол був складений зі слів свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з якими у апелянта відбувся конфлікт, а тому вони є неналежними свідками по справі і їх покази не можуть бути допустимим доказом по справі.

Крім того, вказує ОСОБА_1 , в матеріалах справи чітко не зазначено і немає однозначного визначення, яким саме «спеціальним технічним засобом» було проведено щодо нього тест на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Таким чином, вказує апелянт, протокол про адміністративне правопорушення серії БД №420274 від 06.04.2019 року не відповідає вимогам закону, оскільки складений працівником поліції з порушенням КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому він не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальністю за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зазначає, що на вказані невідповідності та недоліки суддя при розгляді справи не звернув уваги та постановив незаконну постанову, яку ОСОБА_1 просить скасувати.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Паляниці М.І., які підтримали вимоги апеляційної скарги, та зазначили, що суд розглянув справу без участі ОСОБА_1 , не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване застосування стягнення, вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до змісту ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст.ст.251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Під час розгляду справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247 і 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Однак, суд першої інстанції зазначених вимог закону не дотримався.

З оскаржуваної постанови видно, що суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, але з цим висновком погодитись неможливо, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи.

В обґрунтування доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, суд посилається на протокол про адміністративне правопорушення, рапорт, тест №349.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП буде мати місце при наявності об`єктивної сторони, що передбачає необхідність обов`язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення, зокрема, у даному випадку, керування транспортним засобом особи в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а суб`єктивної, наявність прямого умислу.

Разом з цим, досліджені фактичні обставини, на які послався суд, як на докази вини ОСОБА_1 у вчиненні цього правопорушення, спростовують його висновки про доведеність вини останнього у його вчиненні й, відповідно, наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно ст.278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно з`ясовує обставини справи.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що 06.04.2019 р. між ним та власником автомобіля Toyta Corolla ОСОБА_2 і його сусідом ОСОБА_3 виникла сварка через те, що він, на їх думку, неправильно припаркував свій автомобіль на чиємусь із них місці, а коли переставляв свій автомобіль, почав рухатись заднім ходом, то заднім бампером свого автомобіля легко доторкнувся до заднього бампера автомобіля ОСОБА_2 , однак, зауважив, що від цього автомобілі пошкоджень не отримали. Але ОСОБА_2 почав вимагати у нього сплатити йому 4 000 грн. за нібито пошкоджений автомобіль, на що він не погодився, тому ОСОБА_2 та ОСОБА_3 викликали поліцію. Зазначив, що працівники поліції зразу стали на сторону ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і на його категоричні заперечення щодо невживання ним алкогольних напоїв не реагували, крім того будучи юридично не грамотним протокол про адмінправопорушення підписав за вказівкою працівника поліції.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в суді апеляційної інстанції, протокол про адмінправопорушення відносно ОСОБА_1 був складений за участю свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , між якими попередньо виник конфлікт, що є порушенням вимог чинного законодавства при розгляді справ про адміністративні правопорушення.

Згідно п.7 розділу 9 «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП», відповідно до «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» від 10.11.2015 р. за №1408/27853, не можуть бути залучені, як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Відповідно до п.6 розділу 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 11.11.2015 р. за №1413/27858, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків, при цьому не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

А тому вважаю, що в даному випадку, при оформленні відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення інспектори поліції неправомірно залучили свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки вони, у даному випадку, не є неупередженими особами, тому ці свідки є неналежними свідками по справі, і тому на їх покази суд не мав права посилатися як на доказ.

За таких обставин, огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проведено з порушенням вимог ст.266 КУпАП, тому акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів щодо ОСОБА_1 від 06.04.2019 р. вважається таким, що складений за відсутності свідків, і тому не може бути належним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 с.130 КУпАП.

Крім того, судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 серії БД №420274 від 06.04.2019 р. складений з порушенням вимог ст.256 КУпАП

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення фактично належним чином не встановлені та не зазначені в повному обсязі кваліфікуючі ознаки адміністративного правопорушення, які передбачені в диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, не зазначено ознаки алкогольного сп`яніння визначені в п.4 розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння …» від 11.11.2015 р. за №1413/27858.

Згідно зазначених норм закону особу можливо притягнути до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення тільки на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, в якому встановлені місце, час вчинення, фактичні обставини події та кваліфікуючі ознаки правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення має містити в собі належним чином встановлені та підтверджені відомості і факти, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Так, протокол складений щодо ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, так як складений з порушенням вимог ст.251 КУпАП, у зв`язку з чим є недопустимим доказом, що унеможливлює притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі цього протоколу.

Разом з тим, заслуговують на увагу апеляційні доводи ОСОБА_1 про порушення судом першої інстанції його права на захист, оскільки справа щодо нього була розглянута без його участі.

Так, відповідно до положень ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Окрім того, у відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (Із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду № 18 від 19.12.2008 року), в пункті 24 зазначено, що необхідно «звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, та їх законних представників і захисників. Суди повинні неухильно виконувати вимоги ст.268 КУпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи це можливо лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і якщо від неї не надійшло клопотання про його відкладення».

Вимоги закону в цій частині судом першої інстанції не виконані. Оскільки, суд нез`ясувавши причин неявки ОСОБА_1 в судове засідання, не переніс розгляд справи на іншу дату, та повторно не викликав його у наступне судове засідання, розглянув справу без його участі, чим порушив його право на захист.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що суддя місцевого суду в порушення ч.2 ст.283 КУпАП у мотивувальній частині постанови відносно ОСОБА_1 взагалі не виклав встановлене при розгляді справи формулювання правопорушення, щодо ОСОБА_1 визнаного місцевим судом доведеним. Натомість, суд першої інстанції мотивувальну частину постанови виклав, фактично переписавши зміст правопорушень, які були інкриміновані ОСОБА_1 поліцейськими при складенні ними протоколу про адміністративне правопорушення.

Вказане порушення вимог ч.2 ст.283 КУпАП є безумовною підставою для скасування.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення належить закрити з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 24 квітня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто з нього на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 грн. - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя М. О. Ятченко