Провадження № 33/4820/400/19
Справа № 682/1151/19 Головуючий в 1-й інстанції Шевчук В. В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Федорова Н. О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2019 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Федорова Н.О., з участю секретаря судового засідання Купельської Н.П., захисника особи, щодо якої провадження у справі закрито - адвоката Катернюк Олени Іванівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 липня 2019 року, -

в с т а н о в и л а:

Постановою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 липня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , який працює приватним підприємцем,

визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрито провадження у зв`язку із закінченням передбачених ст. 38 КУпАП строків притягнення до адміністративної відповідальності.

За постановою суду, ОСОБА_1 30.03.2019 року о 1 годині 40 хвилин в місті Рівне, по вулиці Соборній, 17 керував транспортним засобом марки «Ленд Ровер Спорт», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 встановлено на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Драгер» та становив 3,47%0. Таким чином ОСОБА_1 порушено п 2.9 (а) Правил дорожнього руху та вчинено адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.130 КУпАП.

Провадження у справі закрито на підставі ст. 38 КУпАП, оскільки станом на 18 липня 2019 року, з урахуванням того, що правопорушення вчинено 30 березня 2019 року, закінчилися строки притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив постанову суду скасувати, провадження у справі закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова винесена з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права.

Висновок суду про наявність в його діях адміністративного правопорушення є необґрунтованим, оскільки в день складення протоколу алкоголю не вживав, приймав лише заспокійливі та лікувальні препарати, які містять у своєму складі етиловий спирт, оскільки хворіє кардіологічними захворюваннями.

Покази газоаналізатора про його перебування у стані алкогольного сп`яніння 3,74%0 є хибними та не відповідають дійсності, оскільки алкотестер продував кілька разів.

Оскаржувана постанова ґрунтується на незаконних та недостовірних доказах.

Судом фактично не було встановлено ні часу, ні місця скоєння адмінправопорушення.

Працівниками поліції проігноровано його вимогу проїхати до медичного закладу.

Поліцейські не проінформували його про порядок застосування приладу «Драгер», а в матеріалах справи відсутні сертифікат відповідності та свідоцтво про його повірку.

Суд не може брати до уваги пояснення свідків, оскільки такі є шаблонними та них яких вбачається, що такі були присутні лише під час освідування правопорушника на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, особа одного із свідків не встановлена, оскільки у протоколі такий зазначений як ОСОБА_2 , а в поясненні - ОСОБА_3 .

Судом безпідставно не взято до уваги довідку, видану ХОПЛ № 2 30.03.2019 року ОСОБА_1 , про негативну пробу Раппопорта.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника особи, щодо якої провадження у справі закрито - адвоката Катернюк О.І. на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за таких підстав.

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконанні судом першої інстанції.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п. 2.9. «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Зокрема, як правильно зазначено, вина ОСОБА_1 доводиться:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення від 30.03.2019 року серії БД 200663, з якого вбачається, що 30.03.2019 року о 1 годині 40 хвилин в місті Рівне, вул. Соборна, 17, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ленд Ровер Спорт», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру газоаналізатора Alcotest 6810 № 0611 у присутності двох свідків. Вказане підтверджується тестом № 5135 від 30.03.2019 року, результат огляду становив 3,47 промілле (а.с. 1);

- даними роздруківки з технічного засобу Drager Alkotest-6810, з якої видно, що особою, яку тестують є ОСОБА_1 , результат тесту 3,47 %0 (а.с. 2);

- даними акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого поліцейським роти № 4 батальйону УПП вт Рівненській області ДПП Лук`янчуком С.М. проведено огляд ОСОБА_1 за допомогою технічного приладу «Драгер». Огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, позитивний результат - 3,47 %0. Даний акт підписаний двома свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; (а.с. 3);

- даними письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , згідно яких 30.03.2019 року близько 2 години 5 хвилин вони були свідками, проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest 0611». Огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, результат огляду - 3,47 %0 (а.с. 5). Такі пояснення свідки підтвердили своїми підписами (а.с. 6, 7);

- даними відеозаписів (файл ), з яких вбачається, що ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, продуваючи спеціальний технічний засіб «Драгер», у присутності двох свідків. Результат тесту - 3,47 %0 Щодо такого результату не заперечив (а.с. 9).

Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суд першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.

Твердження апелянта про те, що на момент складення протоколу, алкоголю він не вживав, приймав лише заспокійливі та лікувальні препарати, які містять у своєму складі етиловий спирт, суд до уваги не приймає, враховуючи наступне.

Даними роздруківки з технічного засобу Drager Alkotest-6810, підтверджується, що результат становив - 3,47 %0, що в 17 разів перевищує допустиму норму наявності алкоголю в крові.

Крім того, із даних відеозапису (файл ) вбачається, що ОСОБА_1 особисто повідомив, що вживав алкогольні напої («пив коньяк»). Отже, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Доводи апелянта про те, що судом не було встановлено ні часу, ні місця скоєння адміністративного правопорушення є безпідставними.

Так, згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення від 30 березня 2019 року серії БД 200663 подія відбувалася 1 годині 40 хвилин в м. Рівне, вул. Соборна, 17. Вказаний час підтверджується і даними відеозапису з нагрудних камер поліцейських.

Отже, судом правильно встановлено місце та час вчинення адміністративного правопорушення, зокрема 1 година 40 хвилин в м. Рівне, вул. Соборна, 17.

Твердження апеляційної скарги про те, що працівниками поліції проігноровано вимогу ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу є необгрунтованими, враховуючи наступне.

Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія транспортного засобу на проведення огляду на стан сп`яніння або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Із даних відеозаписів (файл ) вбачається, що ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, продуваючи спеціальний технічний засіб «Драгер», у присутності двох свідків. результат огляду - 3,47 %0 Щодо такого результату останній не заперечив. Отже, у працівників поліції не було підстав доставляти його до медичного закладу.

Що стосується відсутні в матеріалах справи документів на підтвердження проходження приладом «Драгер» повірки та сертифікату відповідності, то слід зазначити, що будь які клопотання щодо витребування таких в матеріалах справи відсутні.

Доводи апеляційної скарги про те, що пояснення свідків є недопустимими доказами у справі, оскільки такі є шаблонними та із пояснень яких вбачається, що такі були присутні лише під час освідування правопорушника на стан алкогольного сп`яніння, апеляційний суд до уваги не приймає, виходячи з наступного. Кожне з таких пояснень містить особистий підпис свідка, а отже, і згоду на правильне зазначення працівником поліції всіх відомостей, які в ньому містяться.

Пунктом 4 Розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395, передбачено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідного до чинного законодавства.

Отже, відповідно до вказаних вимог, наявність свідків є необхідною вимогою лише при проведенні огляду на стан сп`яніння.

Із наявних у матеріалах справи письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , вбачається, 30.03.2019 року близько 2 години 5 хвилин вони були свідками проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest 0611».

Отже, будь яких порушень працівниками поліції при оформленні поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення та при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння апеляційним судом не встановлено.

Доводи апелянта про те, що особа одного із свідків не встановлена, оскільки у протоколі такий зазначений як ОСОБА_2 , а в поясненні - ОСОБА_3 , апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки вказане вважає опискою. Зокрема, у протоколі та в письмових поясненнях свідка співпадають її адреса місця проживання, прізвище та по батькові.

Твердження апелянта про те, що судом безпідставно не взято до уваги довідку про негативну пробу Рапопорта, суд не враховує, оскільки згідно даних цієї довідки (а.с.33) такий огляд пройдено ОСОБА_1 о 5 годині 15 хвилин, протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 200663 складено 2 годині 30 хвилин, тобто пізніше ніж через дві години з моменту встановлення підстав для здійснення такого огляду.

Крім того, із даних відеозапису вбачається, що під час зупинки ОСОБА_1 підтвердив та не заперечував, що вживав алкоголь. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки проходив добровільно.

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що вину ОСОБА_1 доведено повністю, тому він підлягає відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Тому твердження апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безпідставним.

З врахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що постанова міськрайонного суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

Постанову Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 липня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрито провадження у справі у зв`язку із закінченням передбачених ст. 38 КУпАП строків притягнення до адміністративної відповідальності залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Федорова Н.О.