Гайворонський районний суд Кіровоградської області
__________________________________________________________________
Справа №: 385/1176/19 3/385/384/19
П О С Т А Н О В А

14.08.2019 рокум. Гайворон

Суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області Панасюк І.В.,

з участю секретаря судового засідання Казмірчук П.Б.,

прокурора Андроніка А.В.,

розглянувши матеріали адміністративної справи пов`язаної з корупцією, що надійшла з департаменту захисту економіки управління захисту економіки в Кіровоградській області відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Завалля, Гайворонського району, Кіровоградської області, українки, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працює головним спеціалістом Гайворонського відділу обслуговування громадян Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, до адміністративної відповідальності не притягувалася, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 01.09.1998 року Гайворонським РВ УМВС України в Кіровоградській області,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 з 2015 року працювала на посаді головного спеціаліста відділу платежів до пенсійної системи Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області.

Наказом № 14-о Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області від 13 березня 2017 року було звільнено ОСОБА_1 13.03.2017 з посади головного спеціаліста відділу платежів до пенсійної системи Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області.

Таким чином, ОСОБА_1 станом на 00 год. 00 хв. 01.01.2018 була суб`єктом декларування у розумінні та відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3, абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону та суб`єктом, на якого поширюється і поширювалася дія цього Закону.

Разом з тим, відповідно до вимог абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і VI пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

З урахуванням положень вказаних нормативних актів можна дійти до висновку, що у суб`єкта декларування - головного спеціаліста відділу платежів до пенсійної системи Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області ОСОБА_1 01.01.2018 виник обов`язок подати декларацію «після звільнення» за 2017 рік у період з 00 год. 00 хв. 01.01.2018 до 00 год. 00 хв. 01.04.2018.

Разом з тим, відповідно до відомостей з публічної частини Реєстру декларація «після звільнення» за 2017 рік ОСОБА_1 , як суб`єкта декларування, опублікована (подана) шляхом заповнення відповідної форми на веб-ресурсі https://public.nazk.gov.ua 22.08.2018 о 13 год. 54 хв., тобто після кінцевої дати подачі такої декларації - несвоєчасно.

Разом з тим, Рішенням від 04.04.2017 № 124 «Про визначення поважної причини несвоєчасного подання декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» НАЗК визначило, що:

поважною причиною несвоєчасного подання декларацій є неналежне функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування;

період (періоди) неналежного функціонування Реєстру визначається окремим Рішенням НАЗК на підставі інформації, наданої адміністратором Реєстру, та акта (актів), підписаного посадовими особами НАЗК та адміністратора Реєстру.

Також листом адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державного підприємства "Українські спеціальні системи" (ДП "УСС") від 27.04.2018 за № 07-530 інформувало Департамент захисту економіки НПУ про дати та години тимчасового обмеження в доступі до ресурсів порталу Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі реєстр), за період з 01 січня 2018 року по теперішній час, а саме:

02.01.2018 близько 09:00 виявлено помилки при спробі авторизації у Реєстрі. Належне безперебійне функціонування Реєстру забезпечено з 09:50 02.01.2018.

Близько 12:00 15.03.2018 Реєстр не функціонував (фіксувалась помилка доступу до сайту, помилка шлюзу 502). О 12:40 15.03.2018 роботу Реєстру відновлено.

Починаючи із зазначеного часу дотепер портал Реєстру функціонує в штатному режимі.

Перевіркою, також встановлено, що загалом у публічній частині Реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування міститься 961272 (дев`ятсот шістдесят одна тисяча двісті сімдесят дві) декларації суб`єктів декларування за 2017 рік, поданих у період з 01.01.2018 до 01.04.2018.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_1 почала безпосередньо виконувати обов`язок декларування за 2017 рік тільки 22.08.2018.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 мала фізичну та технічну можливість вчасно подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, яка припинила діяльність за 2017 рік, а поважні причини пропуску подачі декларації в термін, визначений Законом, не встановлені.

Відповідно до положень ст. 172-6 КУпАП за порушення вимог фінансового контролю, у т.ч., що полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачено адміністративну відповідальність у вигляді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, з урахуванням викладеного, положень зазначених законодавчих та підзаконних актів в сукупності, а також встановлених обставин, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, вчасно (до 00 год. 00 хв. 01.04.2018) не подала без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припинила діяльність за 2017 рік, що є порушенням вимог абзацу 2 частини 2 статті 45 Закону, з урахуванням пункту 6 розділу II Закону № 1975-УШ від 23.03.2017, натомість подала вказану декларацію 22.08.2018 о 13 год. 54 хв. - несвоєчасно, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні прокурор підтримав обставини викладені у протоколі просив суд визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнала свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, при цьому зазначила, що ніяких намірів на неподання декларації не мала. Також ОСОБА_1 при прийнятті рішення просила врахувати положення ст. 38 КУпАП.

Заслухавши висновки прокурора, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Відповідно до вимог КУпАП, одним із завдань провадження у адміністративних справах цієї категорії є забезпечення судами своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, передбачених ст.ст. 247, 280 КУпАП, звертаючи особливу увагу на з`ясування таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого КУпАП; чи є особа винною у його вчиненні; чи належить вона до суб`єктів цього правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 КУпАП; чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі.

При розгляді справи слід з`ясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв`язку між діянням і виконанням особою повноважень, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, суди зобов`язані забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне й неухильне застосування чинного законодавства.

Вирішуючи справи цієї категорії, суди повинні керуватися Конституцією, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року),законом «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року №1700-VІІ, КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, а також практикою Європейського суду з прав людини.

У цьому аспекті слід зауважити, що рішенням ЄСПЛ від 14.10.2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Як вбачається з протоколу № 264/19 від 05.08.2019 року, ОСОБА_1 наказом № 14-о Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області від 13 березня 2017 року було звільнено ОСОБА_1 13.03.2017 з посади головного спеціаліста відділу платежів до пенсійної системи Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області. Таким чином, ОСОБА_1 станом на 00 год. 00 хв. 01.01.2018 була суб`єктом декларування у розумінні та відповідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3, абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону та суб`єктом, на якого поширюється і поширювалася дія цього Закону.

Предметом правопорушення є несвоєчасне повідомлення здійснене шляхом внесення інформації до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП передбачено відповідальність за адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.ст. 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Склад правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є формальним, оскільки обов`язковим елементом об`єктивної сторони є умисна дія - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення повинен довести в діях особи умисел на несвоєчасне повідомлення.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

В суді встановлено, що ОСОБА_1 , будучи, у т.ч. станом на 00 год. 00 хв. 01.01.2018 суб`єктом декларування в розумінні Закону, а саме: особою, зазначеною у підпункті «в» пункту 1 частини першої статті 3 Закону - головним спеціалістом відділу платежів до пенсійної системи Управління Пенсійного фонду України в Гайворонському районі Кіровоградської області, у період часу з 00 год. 00 хв. 01.01.2018 до 01.04.2018 в порушення вимог абзацу другого частини другої статті 45 Закону, несвоєчасно подала без поважних причин декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а саме 22.08.2018 о 13 год. 54 хв.

Також судом встановлено, що несвоєчасне подання ОСОБА_1 без поважних причин декларації особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування було виявлено уповноваженим органом 08.05.2019 року, тобто після отриманням УЗЕ в Кіровоградській області ДЗЕ НП України інформації з НАЗК департаменту перевірки декларації та моніторингу способу життя (а.с. 9).

Отже, датою виявлення несвоєчасного подання ОСОБА_1 без поважних причин декларації особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування слід визначити саме 08.05.2019 року, а не дату складання протоколу - 05.08.2019 року, оскільки, як свідчать матеріали справи, вже 08.05.2019 року уповноважений орган виявив та встановив всю необхідну інформацію про несвоєчасне подання ОСОБА_1 без поважних причин декларації особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування. Проте до суду протокол надійшов лише 12.08.2019 року.

За таких обставин дії ОСОБА_1 які виразились в несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Разом з цим, відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Враховуючи те, що 3-місячний строк, передбачений ч. 3 ст. 38 КУпАП, з дня виявлення правопорушень, на час вирішення справи минув, провадження у справі підлягає закриттю відповідно до вимог п. 7 ст. 247 КУпАП, де міститься вимога не розпочинати провадження у справі, а розпочате закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

З аналізу та практики застосування статті 38 КУпАП суддя приходить до висновку про те, що формулювання «виявлення правопорушення» не може бути тотожним формулюванню «доведення складу адміністративного правопорушення в діях особи». Інших причин, які заважали б провести якісну перевірку і направити в суд матеріали у визначений законодавством строк, - у суді не названо, а судом не встановлено.

Керуючись ст. 38, ч. 2 ст. 172-6, п. 7 ст. 247, ст.ст. 221, 279-280, 283-285 КУпАП, Законом України «Про запобігання корупції», -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя :І. В. Панасюк

Дата документа 14.08.2019