Провадження № 33/801/674/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вишар І. Ю.
Доповідач: Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 серпня 2019 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., одержавши апеляційну скаргу захисника - адвоката Полігаса Володимира Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Вінницького міського суду від 01 липня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1

встановив:

Постановою Вінницького міського суду від 01 липня 2019 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції адвокатом Полігас В.М. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 01 липня 2019 року, а провадження по справі закрити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом не встановлено чи належним чином проведено огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння, оскільки такий огляд проводився за допомогою мультитесту, а не лабораторного дослідження.

Крім того, звертає увагу на те, що до медичного закладу для проведення огляду ОСОБА_1 керував власним транспортним засобом, хоча мав би бути відстороненим.

Одночасно до апеляційної скарги додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Підставами для такого поновлення на думку адвоката є те, що з копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав 24.07.2019, а тому пропустив такий строк з поважних причин.

Згідно статтею 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Враховуючи те, що матеріали справи містять відомості щодо направлення судом першої інстанції копії ухваленої ним постанови ОСОБА_1 05 липня 2019 року, і отримання її ним 24 липня 2019 року, вважаю за необхідне визнати причини пропуску строку поважними та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду від 01 липня 2019 року.

ОСОБА_1 повідомлений про дату, час і місце розгляду справи в суді апеляційної інстанції шляхом направлення судової повістки за адресою, вказаною ним же в апеляційній скарзі, до суду не з`явився, що відповідно до статті 294 КпАП України не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Захисник - адвокат Полігас В.М. просив відкласти розгляд справи й спрямувати запит до медичної установи з питань застосування при обстеження ОСОБА_2 на стан сп`яніння мультитесту, а не лабораторних досліджень.

Зазначене клопотання до задоволення не підлягає, так як суд апеляційної інстанції розглядає справи про адміністративні правопорушення в межах доводів апеляційної скарги та на підставі тих доказів, які були предметом дослідження в суді першої інстанції, а також додаткових доказів щодо яких апелянтом обґрунтовано неможливість їх подання до суду першої інстанції чи протиправність їх відхилення судом першої інстанції, чого в даному випадку не було.

Апеляційний суд, згідно з вимогами статті 294 КпАП України, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін з огляду на таке.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до частини 1 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність у разі керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, та так само відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №311434 від 13 травня 2019 року, складеного інспектором роти № 4 БУПП у Вінницькій області лейтенантом поліції Цирканюк Я.С. 13 травня 2019 року о 09 год 40 хв по вул. Волошковій в м. Вінниці водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Ford Tranzit», номерний знак НОМЕР_1 в наркотичному сп`янінні, чим порушив п. 2.9 а ПДР.

Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного лікарем КП ВОНД «Соціотерапія» 13 травня 2019 року о 10 год 45 хв підтверджено факт перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння (а.с.3)

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КпАП України, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція).

Так, відповідно до п. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 7 та 8 розділу ІІІ Інструкції встановлено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове, метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Та обставина, що огляд ОСОБА_1 проводився за допомогою мультитесту, який якраз і є видом експрес лабораторного дослідження, не ставить під сумнів висновки медичного огляду та висновки суду про керування водієм транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Інструкцією виробника мультитестів визначено, що про розгляді результатів тестування сечі на вміст будь-яких наркотичних речовин, у разі отримання попередніх позитивних результатів, необхідно керуватись клінічною картиною медичного огляду, тому підстав для сумніву в достовірності проведеного тесту у суду немає.

А відтак доводи апеляційної скарги щодо не проведення лабораторного дослідження на стан сп`яніння ОСОБА_1 як підстави визнання його недійсним є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Висновок складений на відповідному номерному бланку, засвідчений підписом лікаря, яка проводила огляд з прикладанням її печатки та печатки медичної установи, а тому суд не вбачає законних підстав ставити під сумнів висновки медичного обстеження, який свідчить, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем під впливом наркотичного сп`яніння, що заборонено Правилами дорожнього руху.

Таким чином, суд апеляційної інстанції не знайшов підтвердження стосовно доводів апелянта щодо порушення його процесуальних прав при розгляді справи судом першої інстанції.

Не може бути підставою для висновків про невинуватість ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України і та обставина, що незважаючи на підозру в керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, й після обстеження, його всупереч вимогам статті 266 КпАП України не було відсторонено від керування транспортним засобом.

За таких обставин та з урахуванням положень ст. 268, 294 КпАП України апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а відтак постанову Вінницького міського суду від 01 липня 2019 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 251, 268, 294 КпАП України, Суд,

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 01 липня 2019 року.

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Полігаса Володимира Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 01 липня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду І.М.Стадник