Справа№263/8832/19
пр.№ 3/464/1924/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2019 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м. Львова Чорна С.З., з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Маліцького Д.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення , -

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР № 397348 від 03.06.2019, ОСОБА_1 17.05.2019 близько 20.30год. за адресою: АДРЕСА_2 не виконала батьківські обов`язки щодо догляду за малолітньою донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого остання травмувалася. Згідно довідки ЛШМД від 17.05.2019 діагноз: забійна рана правого верхнього повіка.

ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у вказаному правопорушенні не визнала. Зазначила, що виховує дитину належним чином та виконує батьківські обов`язки, зазначила, що під час гри з власної необережності донька вдарилася в комод, внаслідок чого отримала забійну рану правого верхнього повіка. Після чого вона з донькою поїхали в лікарню, щоб надати дитині медичну допомогу.

Адвокат Маліцький В.Д. в судовому засіданні просить справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 р., Першого протоколу та протоколів 2,4,7 та 11 до Конвенції».

Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У відповідності із ст.9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ч.1 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей .

Відповідно до диспозиції статті ухилення від виконання батьківських обов`язків передбачає систематичне, тобто неодноразове невиконання батьківських обов"язків, відсутність турботи про своїх дітей, у чому б воно не виражалося.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого коментованою статтею, полягає в: 1) ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей (ч. 1); 2) вчиненні неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом (ч. 2); 3) вчиненні неповнолітніми діянь, що містять ознаки злочину, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, якщо вони не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність (ч. 3). 1. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Під час розгляду справи не здобуто доказів наявності вини ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, що ставиться їй у вину, оскільки як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 виховує дитину належним чином та виконує батьківські обов`язки.

Згідно із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 130, 221, 280, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,суд, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.184 КУпАП України закрити за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Чорна С.З.