13.06.2019 Справа № 337/2030/19
Провадження № 3/337/470/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2019 року суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Гнатик Г.Є., розглянувши матеріали по протоколу № 38 який надійшов з Хортицького відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькі області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

У відношенні ОСОБА_1 складений адміністративний протокол № 38, згідно якого він у період з 04.06.2018 року по 30.04.2019 року не сплачував аліменти на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 35688 грн. 57 коп. сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, чим порушив вимоги ст.183-1 КУпАП.

Викликаний у судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, поважну причину не явки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, зазначені вимоги закону судом першої інстанції не дотримані у повному обсязі, та без повного дослідження доказів, наявних у матеріалах справи, з порушенням норм процесуального права, що призвело до ухвалення необґрунтованого рішення.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 складений адміністративний протокол за ст. 183-1 КУпАП, про те, що ОСОБА_1 з з 04.06.2018 року по 30.04.2019 року не сплачував аліменти на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до виникнення заборгованості у розмірі 35688 грн. 57 коп.. сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Однак суд вважає, що вищенаведені докази вини ОСОБА_1 не можна вважати достатніми, належними та допустимими, виходячи з наступного.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно ст.183-1КУпАП несплата аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

З матеріалів справи вбачається, що згідно дублікату виконавчого листа Ленінського районного суду м.Запоріжжя по справі № 2-5301/07 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 22.11.2007 року і до повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

14.05.2019 року державним виконавцем Хортицького відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції в Запорізької області Білецькою К.О. складено протокол про адміністративне правопорушення № 38 відносно ОСОБА_1 за ст. 183-1 КУпАП за фактом несплати аліментів на утримання дитини.

Відповідно до розрахунку заборгованості від 02.05.2019 року, розмір заборгованості по аліментам за виконавчим листом № 2-5301/07 (дублікат) станом на 30.04.2019 року складає 109583 грн. 44 коп. таким чином, діяння, за яке ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності, мало місце в період з липня 2015 року по квітень 2019 року.

Згідно ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Дії особи, поведінка якої є предметом дослідження, у кожному випадку потрібно оцінювати у контексті положень ст. 9 КУпАП, де закріплено поняття адміністративного правопорушення.

Відповідно до цієї норми адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, вчинена суб`єктом правопорушення та за яку передбачено адміністративну відповідальність. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП встановлена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» шляхом доповнення статтею183-1 глави 14 КУпАП. Даний Закон, як і стаття 183-1 КУпАП, набрали чинності 06 лютого 2018 року.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Оскільки, стаття 183-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів, то дана норма не має зворотної дії в часі.

Тому період часу несплати аліментів особою до вступу в дію статті 183-1 КУпАП, тобто до 06 лютого 2018 року, не може братися до уваги при обрахунку сукупного розміру аліментної заборгованості, як умови притягнення до адміністративної відповідальності за вказаною нормою закону.

Отже, розрахунок заборгованості по аліментам від 02.054.2019 року, наданий державним виконавцем Хортицького відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції в Запорізької області Білецькою К.О. не може вважатись належним доказом, оскільки заборгованість по сплаті аліментів рахувалась з 2015 року, тобто з часу, коли була відсутня норма закону, що передбачала відповідальність в КУпАП за несплату аліментів на утримання дитини.

Суд не вправі здійснювати розрахунок заборгованості, ОСОБА_1 з моменту набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» №2 2234-VIII від 7 грудня 2017 року, оскільки це входить до компетенції особи, що складала протокол про адміністративне правопорушення, а саме державного виконавця Хортицького відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції в Запорізької області.

Враховуючи, що у справі відсутні дані, які б вказували на те, що починаючи з 06 лютого 2018 року, ОСОБА_1 мав саме такий розмір заборгованості по сплаті аліментів на дитину, за який настає відповідальність, передбачена ст. 183-1 КУпАП

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Враховує практику Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративні правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися до кримінальним цілей, застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 39 рішення «Лучанінова проти України» від 09 вересня 2011 року, заява № 16347/02, п. 1 резолютивної частини рішення у справі «Швидка проти України» від 30 жовтня 2014 року, заява № 17888/12), обґрунтовуючи їх, зокрема, характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Пунктом 1 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вимоги ст. ст. 8, 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП , а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП не доведена допустимими, достовірними та належними доказами..

Керуючись п. 1 ст. 247 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження у даній справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Постанова набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги або протесту прокурора через Хортицький райсуд м. Запоріжжя на протязі 10 днів з дня її оголошення.

Суддя: Гнатик Г.Є.