ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/375/19 Головуючий в 1-й інстанції Клименко Л.В.
Єдиний унікальний №331/1546/19 Доповідач в 2-й інстанції Фомін В.А.
Категорія - ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Фомін В.А., за участю захисника-адвоката Рекункової А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 травня 2019 року стосовно нього,

в с т а н о в и в:

постановою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 травня 2019 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Батагай Якутської області РФ, громадянина України, не одруженого, працюючого вантажником в магазині «Строй-Сан», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384,20 гривень.

Як зазначено в постанові, 31 березня 2019 року, о 18 годині 55 хвилин, водій ОСОБА_1 , біля буд. 40 по вул. Шкільній в м. Запоріжжі, керував транспортним засобом ВАЗ 21124, реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, зіниці очей, що не реагують на світло). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку в медичному закладі у лікаря-нарколога відмовився (висновок № 1471 від 31.03.2019 року), чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом залишення транспортного засобу в заїзному кармані без порушень правил дорожнього руху, про повторність попереджений.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на незаконність постанови суду, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що судом не було враховано фактичних обставин по справі, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи, справу розглянуто без врахування наданих доказів у справі, зокрема електронних доказів (відеозаписів здійснених захисником), які підтверджують відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП а саме відмову від проходження медичного огляду у визначеному законодавством порядку.

При складанні та оформленні протоколу були відсутні свідки. Працівником поліції, яка складала протокол, не були виконані вимоги ст.268 КУпАП, щодо роз`яснення прав та забезпечення права на захист, оскільки було проігноровано його прохання щодо присутності при спілкуванні з поліцейськими захисника. На його звернення до поліцейського щодо проходження огляду у визначеному законодавством порядку та забезпечення його прав, посадовими особами було порушено вимоги чинного законодавства ( в тому числі був зачинений медичний заклад), складання протоколу відбулося упереджено без з`ясування фактичних обставин, формалізовано з метою незаконного притягнення особи до відповідальності. Зазначені обставини підтверджують відеозаписи, які були надані до суду першої інстанції, які поверхово були переглянуті суддею, через що суд дійшов хибного висновку про його винуватість.

Також зазначає, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду, а лише при спілкуванні з поліцейськими одразу ж зателефонував адвокату з метою реалізувати своє право на захист, натомість поліцейськими були проігноровані його права та силоміць доставлено до медичного закладу.

Наданий поліцейськими відеозапис вказаних подій не може прийматися судом як доказ, оскільки відео переривається та є нарізним, натомість суд мав би звернути увагу на наданий стороною захисту відеозапис.

Враховуючи викладене, просить скасувати постанову районного суду, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши в судовому засіданні захисника-адвоката Рекункову А.В., яка підтримала апеляційну скаргу та просила постанову судді скасувати, а провадження по справі закрити, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, у зв`язку з наступним.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню питання: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Всупереч вказаним вимогам закону, суд в достатній мірі не з`ясував всіх обставин справи, не перевірив докази, які наявні в матеріалах адміністративної справи, та не дав їм належної оцінки. Свої висновки, викладені у постанові, суд належним чином не вмотивував.

В порушення вимог ст.283 КУпАП, у постанові суд формально послався на докази, які містяться в матеріалах справи, не проаналізувавши їх, та не надавши їм належної правової оцінки.

Згідно з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений за те, що останній керував автомобілем в стані наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі в КУ ЗОНД ЗОР відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Ці обставини визнані судом першої інстанції доведеними і покладені в основу оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 свою провину не визнав та пояснив, що 31.03.2019 року близько 19-00 години, він разом із своєю співмешканкою ОСОБА_2 на автомобілі ВАЗ 21124, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився він, повертався з виборчої дільниці. В машині між ними виникла словесна сварка, зупинившись біля магазину «АТБ» вони вийшли з автомобіля та продовжували сваритися. Він припускає, що перехожі, які стали свідками вказаної сварки, викликали поліцію. Після того, як вони перестали сваритись та заспокоїлись, вони сіли в машину та поїхали далі. Від`їхавши від магазину «АТБ», їх зупинив поліцейський патруль і в ході перевірки документів виявилось, що в нього прострочена страховка, після чого їх відпустили. Не проїхавши і ста метрів, його зупинив інший патруль для перевірки документів, за результатами якої була винесена постанова через відсутність страховки. В ході спілкування з патрульними, йому запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога. Він вимагав пройти огляд на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», на що працівниками поліції йому було відмовлено та запропоновано проїхати на вул. Сєдова. Прибувши до закладу охорони здоров`я, він відмовився проходити медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння без свого адвоката. Після чого, він зателефонував адвокату ОСОБА_3 , який приїхав хвилин через двадцять. По прибуттю адвоката, він погодився пройти огляд на стан сп`яніння, але поліцейські вже склали протокол і їх з адвокатом для проходження огляду до наркодиспансеру не пустили.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що 31.03.2019 року у вечірній час доби, вона разом з ОСОБА_1 їхали з виборчої дільниці. Біля магазину «АТБ» вони зупинили автомобіль, вийшли з нього та сварились. Після того, як вони знову сіли в автомобіль та поїхали, їх зупинили співробітники поліції, але після нетривалого спілкування з ними їх відпустили. Проїхавши невелику відстань, їх зупинив інший патруль, попросили страховку, яка, як виявилося, була прострочена. В ході розмови поліцейським здалося, що ОСОБА_1 перебуває у стані сп`яніння. Гадає, що таке враження могло скластися у них від того, що вони з ним сварилися і, можливо, перебували у збудженому стані, але жодних алкогольних або наркотичних речовин ОСОБА_1 не вживав. Дослухатися до їхніх доводів співробітники поліції не стали і їй здалося, що вони були настроєні досить агресивно. Змусили ОСОБА_1 їхати в ЗОНД, при цьому заперечували, щоб вона його супроводжувала. ОСОБА_1 в наркодиспансері заперечував проти проходження огляду на стан сп`яніння без свого адвоката. Поліцейські відмовились чекати на захисника та склали відносно ОСОБА_1 протокол. Після приїзду адвоката Турчинського М.І. лікар та поліцейські відмовились провести огляд.

Але зазначеним показанням ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 суд не надав належної оцінки.

Відповідно до положень п.12 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МОЗ/МВС від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі Інструкція №1452/735), у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

При апеляційному розгляді встановлено, що огляд водія ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проведений не був.

Так, в матеріалах справи відсутній Акт огляду водія на стан сп`яніння, що передбачено розділом ІІ Інструкції №1452/735, та розділом ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року.

Відповідно до вимог ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з вимогами п.7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МОЗ/МВС від 09 листопада 2015 року №1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні зазначав, що працівник поліції, який складав протокол, запропонував йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, він не відмовлявся від проходження огляду, але наполягав пройти огляд у присутності його захисника-адвоката Турчинського М.І., якому він телефонував, адвокат прибув через 20 хвилин, однак поліцейський все одно склав відносно нього протокол.

Свідок ОСОБА_3 під час апеляційного розгляду зазначив, що 31 березня 2019 року йому зателефонував ОСОБА_1 та попросив прибути на місце події. Через 20 хвилин він прибув, але працівники поліції вже складали протокол відносно ОСОБА_1 Він разом з ОСОБА_1 наполягали на проходженні огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, але поліцейські відповіли їм відмовою та запропонували пройти огляд самостійно. При намаганні пройти огляд самостійно їх до диспансеру не пустили.

Під час перегляду в судовому засіданні відеозапису наданого працівниками поліції, наявному в матеріалах справи, було встановлено, що дійсно ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, але наполягав на присутності його захисника. Однак не дочекавшись адвоката ОСОБА_3 працівники поліції почали складати протокол, після приїзду захисника Іванов наполягав на проходженні огляду, проте поліцейські відповіли відмовою. На цьому відеозапис закінчується. При перегляді наданого відеозапису було встановлено, що відеозапис переривається, записані лише деякі фрагменти події, а саме момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та момент складання протоколу відносно нього, інший відеозапис відсутній, а також відсутній запис відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Крім того, при перегляді цього відеозапису встановлено, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я була прийнята поліцейськими без участі свідків, свідки були відсутні під час складання протоколу, що підтверджується наявним відеозаписом. Також в матеріалах справи відсутні і пояснення свідків, не були зазначені свідки і в протоколі, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що свідків на місці події взагалі не було.

Для спростування або підтвердження зазначених вище обставин апеляційний суд намагався допитати в судовому засіданні інспектора поліції Никитенко М.В., якою було складено протокол відносно ОСОБА_1 , але остання належним чином повідомлена про день та час розгляду справи до апеляційного суду не з`явилась, а тому спростувати твердження ОСОБА_1 та його захисника-адвоката Рекункової Турчинського М.І. про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я не представляється можливим. Більш того, відповідно до тієї частини відеозапису, яка наявна на технічному носії, після приїзду адвоката на місце події ОСОБА_1 наполягав на проходженні огляду на стан сп`яніння.

Також в судовому засіданні був переглянутий відеозапис вказаних подій, наданий стороною захисту, відповідно до якого ОСОБА_1 у присутності адвоката Турчинського М.І. наполягав на проходженні огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, вони разом з працівниками поліції неодноразово просили медичну сестру відчинити двері лікарні та провести ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння, однак двері їм не відчинили, лікаря не було на робочому місці. Не зважаючи на це працівники поліції все одно склали протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Вказане вище свідчить про недотримання інспектором поліції порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння.

Також під час апеляційного розгляду було встановлено, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 працівники поліції неодноразово зупиняли безпідставно. При перегляді відеозапису з камери патрульного автомобіля було встановлено, що спочатку автомобіль під керуванням ОСОБА_1 зупинили, перевірили документи та відпустили, в подальшому через декілька хвилин автомобіль ВАЗ 21124 був знову зупинений іншим патрульним автомобілем, при цьому незрозуміло з яких підстав, при перегляді відеозапису будь-яких порушень правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_1 встановлено не було.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» безпідставна зупинка транспортного засобу ставить під сумнів всі наступні дії поліцейських.

Крім того, в матеріалах справи відсутні дані про складання працівниками поліції постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за будь-які порушення ПДР України.

Перелічені обставини в сукупності вказують на наявність сумнівів щодо правових підстав для складання матеріалів щодо вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст.ст.9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Згідно зі ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з положень ст.ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції під час розгляду справи були порушені вимоги процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права, а тому вважає за наслідками розгляду апеляційної скарги, відповідно до вимог п.3 ч.8 ст.294 КУпАП, скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову у справі.

В силу допущених порушень судом першої інстанції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та працівниками поліції під час складання та оформлення матеріалів справи, постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, не може бути визнана законною, а тому підлягає скасуванню.

Таким чином, сукупність наведених обставин свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази, які безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП поза розумним сумнівом, за таких обставин вважаю, що доводи сторони захисту не спростовані належними доказами.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вважаю необхідним постанову судді суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі відносно останнього на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 28 травня 2019 року, якою до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, скасувати.

На підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.А. Фомін

Дата документу Справа № 331/1546/19