Провадження №3/263/3255/2019
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2019 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: судді Соловйова О.Л., при секретарі Кирилюк В.В., з участі захисника Ангеловського Л.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в місті Маріуполі Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого інспектором УПД ГУНП в Донецькій області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.130 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №339686 від 07.08.2019, ОСОБА_1 27.07.2019 о 03:00 знаходячись по вул. Зелінського, 90 в Центральному районі м.Маріуполя, керував транспортним засобом HYUNDAI SantaFe, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у міському наркологічному диспансері м.Маріуполя, висновок №322, від проходження огляду на місці зупинки ТЗ відмовився, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України (далі за текстом ПДР України), за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні правопорушення не визнав, суду показав, що у зазначений за протоколом час та місці, дійсно перебував у стані алкогольного сп`яніння, але керування транспортним засобом не здійснював, оскільки знаходився в салоні автомобіля, в якості пасажира. Вказані твердження були проігноровані працівниками патрульної поліції, що вважає упередженим ставленням до своєї особи, через проходження служби в Національній поліції Донецької області. Продування газоаналізатора на місці вважав недоцільним, оскільки водієм транспортного засобу не був, тому вимоги п.2.5 ПДР України на нього не розповсюджуються. Вказані заперечення не були прийняти до уваги, та за відсутності беззаперечних доказів, працівники патрульної поліції доставили його до міського наркологічного диспансеру, для встановлення стану сп`яніння. Зазначив, що від проходження огляду на стан сп`яніння, відповідно до встановленого порядку, не відмовлявся, а лише був незгоден з діями патрульної поліції, які безпідставно стверджували, що він керував транспортним засобом у стані сп`яніння. Наведені дії працівників поліції вважає зухвалим знущанням та ігноруванням прав, вчиненими лише з метою штучного створення показників з виявлення водіїв напідпитку з числа працівників Національної поліції. Зауважив, що в матеріалах, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення відсутні докази керування ним транспортним засобом, у зв`язку з чим просив провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступне.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до пп. «а» п. 2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Допитаний в залі судового засідання свідок ОСОБА_2 суду показав, що у ввечері 26.07.2019 на прохання ОСОБА_1 , здійснював для послуги водія, керуючи транспортним засобом HYUNDAI SantaFe, в його присутності оскільки останній вживав спиртні напої. Наближуючись до місця мешкання ОСОБА_1 , через погане самопочуття та відсутність прав керування, був вимушений залишити автомобіль, одразу після зупинки. Наближення патрульної поліції бачив, однак вимог зупинки останні не подавали, а рух у попутному напрямку, не зобов`язував водія до подальшого спілкування з поліцією.

Наведені свідчення, підтвердженні в залі судового засідання свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які показали, що зустрічались із ОСОБА_1 ввечері 26.07.2019. Разом з останнім вживали спиртні напої, керування автомобілем здійснював водій, який весь час залишався за кермом, та участі у спілкуванні не приймав.

Проаналізувавши свідчення наданні в залі судового засідання, суд приходить до висновку, що вони в цілому підтверджують заперечення ОСОБА_1 щодо відсутності події правопорушення.

Так, диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння, за передання управління транспортним засобом особі, яка знаходиться у стані сп`яніння, а також ухилення осіб, які керують транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан сп`яніння.

З огляду на викладене законодавцем передбачено притягнення особи до адміністративної відповідальності, за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, та за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, саме: водія транспортного засобу.

При встановлені ознак знаходження особи у стані алкогольного сп`яніння, відповідно до п. 2.5 ПДР, водій транспортного засобу зобов`язаний пройти відповідно до встановленого законом порядку огляд на стан сп`яніння, за відмову від проходження якого передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом суду не представлено, наявність в його розпорядженні ключів від автомобіля, так само як і перебування в салоні автомобіля, не створює передумов для складання протоколу про адміністративне правопорушення, відносно нього, саме, як водія транспортного засобу.

Відтворенням в залі судового засідання відеозапису з нагрудних камер поліцейських, встановлено, що на пропозицію пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», ОСОБА_1 висловив чітку та однозначну позицію, згідно якої заперечив керування транспортним засобом, а тому встановлення стану сп`яніння вважав недоцільним. Присутні на місці події працівники поліції, та в подальшому при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, не спростували твердження ОСОБА_1 про нездійснення керування транспортним засобом.

Відтворенням відеозапису з регістратора патрульної машини, встановлено рух транспортного засобу HYUNDAI SantaFe, який здійснив самостійну зупинку на паркувальному майданчику, навпроти багатоповерхового будинку. Вимоги зупинки, з боку екіпажу патрульної поліції не висувались, а подальше спілкування пасажира транспортного засобу - ОСОБА_1 з працівниками патрульної поліції, відбувається за межами салону транспортного засобу. Місце водія працівниками патрульної поліції не досліджується, а ракурс відеозапису не дозволяє дійти беззаперечного висновку про можливість здійснення керування транспортним засобом, лише ОСОБА_1 . Керуючись конституційно-гарантованою презумпцією невинуватості, суд всі сумніви доведеності провини трактує на користь особи, що притягається до відповідальності, тому приходить до однозначного висновку про недоведеність факту керування транспортного засобу ОСОБА_1 .

Суд критично ставиться до наявної в матеріалах постанови серії ЕАВ№ 1367154 від 27.07.2019, складеної поліцейським УПП в Донецькій області ОСОБА_5 , за ст.121 ч.2 КУпАП. Оскільки, вказана постанова винесена на місці події в супереч запереченням ОСОБА_1 щодо нездійснення керування транспортним засобом, не містить пояснень правопорушника, та доказів на їх спростування. Форма та електронний порядок її складання, не може стати на заваді дотримання вимог ч.1 ст.268 КУпАП щодо права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: ознайомитись з матеріалами справи, та надати пояснення, забезпечуючи своє право на захист. Розгляд справи та ухвалення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, особи, яка перебуває у стані сп`яніння, що не заперечується останньою та об`єктивно підтверджується працівниками патрульної поліції шляхом оголошення відповідних ознак, дає підстави стверджувати про штучний характер вказаної постанови, з переслідуванням єдиної мети - підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Таким чином, за наслідками розгляду матеріалу, залишились не спростованими заперечення ОСОБА_1 відносно того, що він не керував транспортним засобом. Так, переглянутий відеоматеріал не містить інформації про зупинку транспортного засобу на вимогу патрульної поліції, а застосовані правоохоронцями заходи щодо фіксування правопорушення не забезпечили фіксації факту керування автомобілем, безпосередньо ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, суд, тлумачачи всі сумніви на користь особи, яка притягується до відповідальності, вважає вину ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведеною належними і допустимими доказами. Відтак, дана справа підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись статтями 247 п. 1, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Жовтневий районний суд м. Маріуполя.

Суддя : О.Соловйов