пр. № 3/759/5507/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2019 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Степанова Сніжана Володимирівна, розглянувши матеріали, які надійшли зі Святошинського Управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, пенсіонерки, інваліда другої групи, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 11.07.2019 року, протягом доби, забороняє колишньому чоловіку ОСОБА_2 користуватись комунальним майном, чим вчиняє відносно нього економічне насильство, в наслідок чого останній не має можливості приготувати їжу, попрати речі.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності як їй, та і її колишньому чоловіку. З чоловіком розлучилась у лютому 2019 року. Колишній чоловік багато п`є та б`є через що вона зверталась до поліції, та відносно нього складались адміністративні протоколи та було порушено кримінальне провадження. Також зазначила, що не забороняє йому користуватись комунальними послугами, однак просить сплачувати за них. З колишнім чоловіком стосунки погані, вважає, що він намагається помститись їй за розлучення.

Судом було досліджено надані матеріали по справі, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 134481 від 16.07.2019 року, рапорт працівника поліції, яким уточнено фабулу адміністративного протоколу, письмові пояснення ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v.Russia",рішення від 30.05.2013, заява N 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelin v.Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що у неї з колишнім чоловіком, який є потерпілим, неприязні стосунки після розлучення.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 є потерпілим у справі про адміністративне правопорушення, тобто є зацікавленим в результатах вирішення справи, то його пояснення, які не підтверджені іншими доказами, не можуть бути покладені в основу обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Будь-яких інших доказів на підтвердження обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, або які б спростовували пояснення ОСОБА_1 , до суду не надано.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не підтверджена достатніми та допустимими доказами, тобто не доведена поза розумним сумнівом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а почате підлягає закриттю при відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст. 62 Конституції України, керуючись ч. 1 ст. 173-2, ст. 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 283, п. 3. ч. 1 ст. 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено або захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва.

Суддя С.В. Степанова