Справа № 155/416/19 Провадження №33/802/602/19 Головуючий у 1 інстанції:Адамчук Г. М.
Категорія:ч.1 ст.130 КпАП України Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2019 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Гапончук В.В., за участю особи, яка притягується до відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Горохівського районного суду Волинської області від 08 липня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів громадян, що відповідно становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. В дохід держави із ОСОБА_1 стягнуто 384 грн. 20 коп. судового збору.

Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 20 квітня 2019 року об 00 год. 15 хв. в м.Берестечку Горохівського району, керував автомобілем марки «Фольксваген Гольф», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, не чітка хода) і відмовився пройти в установленому законом порядку медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає вищевказану постанову судді незаконною, оскільки місцевий при розгляді справи обмежився переліком доказів без належного їх аналізу та не надання їм правової оцінки. Зазначає, що в ту ніч спиртного взагалі не вживав. Хоча в письмових поясненнях, які ним надані працівникам поліції на місці зупинки транспортного засобу, він і вказав про те, що вживав алкогольний напій (пиво), однак таке пояснення було написано під тиском. Також під тиском був підписаний і протокол, в якому вказано, що з порушенням згідний. Зазначає і про те, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вказані в протоколі, при складанні адміністративних матеріалів працівниками присутні не були, що фактично вказує про його фальсифікацію. При цьому, суд на заявлене ним клопотання, цих свідків не допитав. Посилаючись на дані обставини просить оскаржувану постанову судді скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку ОСОБА_1 , його захисника ОСОБА_4 , які скаргу підтримали із наведених у ній підстав, приходжу до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

За положеннями статтей 245, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП України, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом вжито всіх заходів, передбачених КпАП України для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і відповідає вимогам ст.280 КпАП України.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозиції цієї норми закону, серед іншого, полягає у діях особи, яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, спрямованих на ухилення від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнає, вказуючи, що автомобілем керував в тверезому стані та не ухилявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Проте такі його доводи на увагу суду не заслуговують з огляду на таке.

Вчинення ОСОБА_1 вищевказаного адміністративного правопорушення підтверджуються зібраними у справі та дослідженими судом доказами. Його вина доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №013235 від 20.04.2019 року, який складений за участі двох свідків та підписаний ОСОБА_1 В графі "Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення " ОСОБА_1 вказав: "з порушенням згідний" (а.с.2);

- письмовим поясненням ОСОБА_1 від 20.04.2019 року, які були надані працівникам поліції на місці зупинки транспортного засобу, де він вказав, що керував автомобілем після того як вжив 200 грам алкогольного пива, і тому відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с.3);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 20.04.2019 року з яких вбачається, що вони були присутні при складанні адміністративного протоколу щодо ОСОБА_1 за керування останнім автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, однак він відмовився від проходження огляду на предмет виявлення стану алкогольного сп`яніння (а.с.4).

Проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, тобто - ухиленні від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 відповідає вимогам ст.23, 33 КпАП України.

При цьому, доводи ОСОБА_1 про те, що він не мав ознак алкогольного сп`яніння та не ухилявся від проходження огляду на стан сп`яніння на увагу суду не заслуговують, оскільки повністю спростовуються вищевказаними доказами, які фактично підтверджують протилежне.

Не знайшло свого належного підтвердження і твердження ОСОБА_1 про відсутність свідків, які вказані в протоколі при його складенні працівниками поліції, оскільки будь-яких доказів з цього приводу стороною захисту надано не було.

Таким чином, усі доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду справи, ОСОБА_1 щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ним адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України шляхом закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КпАП України

Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просить скаржник в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Горохівського районного суду Волинської області від 08 липня 2019 року щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.В. Гапончук