1Справа № 335/4359/19 3/335/796/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Ходько В.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління ДФС у Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

Відносно голови ліквідаційної комісії ТОВ «Перше КРП» ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення про те, що вона не надала документи, необхідні для проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Перше КРП», з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 15.11.2016 року по 21.03.2019 року, та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску та загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 15.11.2016 року по 21.03.2019 року, у зв`язку з відсутністю посадових осіб ТОВ «Перше КРП» або його законних (уповноважених) представників за юридичною адресою підприємства: Україна, 69037, Запорізька область, м. Запоріжжя, Вознесенівський район, вул. Незалежної України, буд.41, під час прибуття фахівців, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, повідомлена належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, до суду направила клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 1 ст.163-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення в ньому не зазначено суть адміністративного правопорушення, яке передбачене диспозицією ст.163-1 КУпАП, зокрема в протоколі вказано про вчинення ОСОБА_1 дій, що не охоплюються об`єктивною стороною адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, що виключає наявність складу цього правопорушення.

Суд ще раз наголошує, що він не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення., адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який… встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У прийнятому рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia»,заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, на думку ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельник проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Також ЄСПЛ неодноразово наголошував, зокрема в рішеннях у справах "Гурепка проти України (N2)" від 08 квітня 2010 року, "Лучанінов проти України" від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що протокол про адміністративне правопорушення, складений з порушенням ст. 256 КУпАП, не містить відомостей про подію і склад адміністративного правопорушення, інші відомості необхідні для вирішення справи та не може бути використаний як доказ в справі, приходжу до висновку про недоведеність факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, та вважаю за необхідне провадження по справі закрити через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 163-1, п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст.280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.163-1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя В.М. Ходько