Справа № 428/7802/19
Провадження №3/428/1556/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Бойко Н.В., розглянувши матеріал, який надійшов з Центру надання адміністративних послуг у м.Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської ради про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 197 КУпАП:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт (ID картка) № НОМЕР_1 від 03.11.2017 року, учня Сєвєродонецької СЗОШ № 14, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Сєвєродонецького міського суду Луганської області з Центру надання адміністративних послуг у м.Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської ради надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 197 КУпАП ОСОБА_1 .

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 6039 від 04.07.2019 року, згідно якого ОСОБА_1 не був зареєстрований за місцем проживання з моменту реєстрації народження, а саме з 29.05.2002 року по теперішній час, у зв`язку з тим, що не знав про необхідність реєстрації місця проживання, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 197 КУпАП.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання щодо правильного складання протоколу та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків, а також іншими документами.

З цього слідує, що протоколи про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актами обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

В порушення вимог ст. 256 КУпАП даний адміністративний матеріал було складено з недоліками, що перешкоджають та унеможливлюють об`єктивний розгляд справи.

Так, до матеріалів даної справи не долучено документів (копій) на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197 КУпАП, у тому числі на підтвердження наявності складу адміністративного правопорушення, а саме: в протоколі про адміністративне правопорушення від 04.07.2018 року в вину ОСОБА_1 інкримінується проживання громадян без реєстрації місця проживання, тоді як жодного доказу на підтвердження проживання без реєстрації місця проживання, до протоколу не додано. Додане до протоколу пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності саме по собі не може бути належним підтвердженням відсутності реєстрації місця проживання.

В протоколі не зазначено наявність або відсутність свідків правопорушення, напроти графа «свідки правопорушення» зовсім не заповнена.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення в графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності по суті порушення» зазначено: «протягом терміну наданого для реєстрації місця проживання не був зареєстрований з моменту реєстрації народження, тобто з 29.05.2002 року у зв`язку з тим, що він та його батьки не знали про необхідність реєстрації місця проживання».

Проте, пояснень батьків, які, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, «не знали про необхідність реєстрації місця проживання», до протоколу не додані.

Протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, в якому зазначається суть правопорушення та інші дані, необхідні для розгляду справи, і не може вважатися беззаперечним доказом вини особи.

Враховуючи наведене, суд не має реальної можливості дати оцінку неналежно та неповно зібраним доказам щодо обставин справи, які є істотними для вирішення адміністративних матеріалів.

Верховним Судом України визнано правильну практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного дооформлення (п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14).

З урахуванням викладеного, суддя позбавлений можливості надати оцінку в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, у зв`язку із чим, приходить до висновку про необхідність повернення справи для дооформлення, під час якого необхідно всебічно, повно, і об`єктивно з`ясувати всі обставини, що мають значення для прийняття правильного рішення, після чого, за наявності до того законних підстав, направити до суду, адже ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

За таких обставин, матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 197 КУпАП слід повернути до Центру надання адміністративних послуг у м.Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської ради для дооформлення.

За змістом рішення Конституційного Суду України від 31 березня 2015 року за № 2-рп/2015 положення частини другої статті 294 КУпАП щодо оскарження в апеляційному порядку постанови судді у справі про адміністративне правопорушення необхідно розуміти так, що в апеляційному порядку може бути оскаржена лише та постанова судді у справі про адміністративне правопорушення, ухвалення якої передбачене частиною першою статті 284 цього кодексу, а саме: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, встановлених у статті 241 цього кодексу, про закриття справи. Тобто, постанова судді про повернення матеріалу для належного оформлення оскарженню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 256, 278, 283 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 197 КУпАП слід повернути до Центру надання адміністративних послуг у м.Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської ради для дооформлення.

Постанова є остаточною і оскарженню в порядку провадження в справах про адміністративне правопорушення не підлягає.

Суддя Н. В. Бойко