ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«14» серпня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої - судді Фаріонової О.М.

за участю секретарів Тимошенка О.С., Грабовецької О.С.

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Балабан Н.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28 травня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області, працює АТХ ЖДУ монтер колії, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно постанови судді, 01 квітня 2019 року о 13 год. 00 хв., ОСОБА_1 керував транспортним засобом RENO, державний номер НОМЕР_1 , по вул. Набережній Енергетиків, 37 в м. Южноукраїнську Миколаївської області, в стані алкогольного сп`яніння, згідно результату токсикологічного дослідження №1740 від 08.04.2019 р.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що не був присутній під час розгляду справи в суді, оскільки перебував на лікарняному, а його захисник перебувала у інших судових засіданнях, про що вони повідомили суд телефонограмою. Проте, суддя все одно розглянув справу у його відсутність, чим порушив його процесуальні права.

Пояснює, що у відношенні нього було складено два протоколи про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та за ст. 124 КУпАП. Зазначає, що справа про адміністративне правопорушення за вчинення ДТП ще не розглянута. Тому, на думку апелянта, суддя помилково дійшов висновку, що саме він керував транспортним засобом. Стверджує, що в автомобілі він перебував в якості пасажира, а докази, що саме він керував транспортним засобом, у матеріалах справи відсутні.

Зазначає, що він не проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння та результатів такого огляду в матеріалах справи немає. Стверджує, що особа, яка проходила огляд, не мала при собі ніяких документів та йому не відомо, хто проходив зазначений огляд.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника Балабан Н.І. на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та витребувані апеляційним судом матеріали, допитавши свідка ОСОБА_2 , апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки судді про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є правильними.

Ці висновки обґрунтовані даними протоколу про адміністративне правопорушення, даними щодо результатів токсикологічного дослідження, копією витягу з журналу реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, копією акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №14 від 01.04.2019 р.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення, 01.04.2019 р. ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Наведені у протоколі дані щодо перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного спяніння підтверджені даними результату токсикологічного дослідження №1740 від 08.04.2019 р., згідно яким у біологічному матеріалі (крові), взятому 01.04.2019 р. у ОСОБА_1 , виявлено етанол в концентрації 2,25%.

Згідно копії журналу реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, саме ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 направлено до Южноукраїнської міської лікарні 01.04.2019 р.

В цьому журналі зазначено, що ОСОБА_1 доставлено працівником поліції для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Останній погодився проходити огляд на стан сп`яніння та здав кров у кількості 10 мл.

Тому доводи апелянта про те, що він не проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, та що в матеріалах справи відсутні результати такого огляду, не є слушними.

Окрім того, ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду підтвердив, що він проходив медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у лікарні, але не згоден з результатами цього огляду.

Зазначений огляд ОСОБА_1 проводив лікар ОСОБА_3 , за результатами якого склав акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №14 від 01.04.2019 р., де у п. 16 зазначено зі слів водія, що він 01.04.2019 р. вжив 300 мл горілки. Від проходження огляду за допомогою приладу Драгер Alkotest-01 ОСОБА_1 відмовився. Здав кров у кількості 10 мл.

Окрім того, в зазначеному акті є відомості про наявні ознаки алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 : різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода.

Згідно результату токсикологічного дослідження №1740 від 08.04.2019 р. встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Доводи апелянта про те, що лікар ОСОБА_3 не мав права проводити його огляд на стан алкогольного сп`яніння, є безпідставними з огляду на наступне.

Згідно п. 3 р. 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 р. № 1452/735, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

На запит апеляційного суду з Южноукраїнської міської лікарні надано відповідь про те, що лікар КЗ «ЮМЛ» ОСОБА_3 дійсно проходив навчання з експертизи алкогольного сп`яніння, про що надано копію посвідчення.

Також не є слушними доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом RENO, а за кермом нібито перебував інший чоловік.

Так, під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснив, що він продавав свій автомобіль та в день вчинення ДТП до нього прийшов покупець на ім`я ОСОБА_4 (прізвища не відомо) та попросив ОСОБА_1 сісти за кермо його автомобіля, на що він погодився та сів разом з ним на переднє пасажирське сидіння. Зазначив, що коли сталася ДТП, цей чоловік втік.

Проте, зазначені пояснення ОСОБА_1 не відповідають дійсності, оскільки спростовані показаннями свідка ОСОБА_2 - іншого учасника дорожнього руху, який під час апеляційного розгляду зазначив, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом транспортного засобу та вчинив ДТП, а інших осіб в його автомобілі не було.

Так, свідок ОСОБА_2 пояснив, що 01.04.2019 р. о 13 год. по вул. Набережній Енергетиків, 37 в м. Южноукраїнську Миколаївської області, автомобіль під керуванням ОСОБА_1 допустив зіткнення з двома автомобілями, зокрема з автомобілем КІА під його керуванням, а також з автомобілем НІСАН під керуванням ОСОБА_5 . Після зіткнення в автомобіля РЕНО під керуванням ОСОБА_1 перебував лише водій, іншої особи не було. Саме ОСОБА_1 вийшов з автомобілю з водійського сидіння, та намагався залишити місце ДТП. Він (свідок) наздогнав ОСОБА_1 та викликав працівників поліції. ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння: нестійка хода, характерний запах алкоголю з ротової порожнини. На місці ДТП ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, та був працівниками поліції направлений до медичного закладу.

Крім того, в апеляційному суді ОСОБА_1 підтвердив, що пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, а відповідно до вимог Інструкції, на огляд направляються лише водії транспортних засобів.

Отже, під час апеляційного розгляду спростовані доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З огляду на наведене, встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Стягнення ОСОБА_1 накладено судом в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Хоча судове засідання 28.05.2019 р. проведено у відсутність ОСОБА_1 , який, будучи повідомленим про розгляд справи на неодноразові виклики не з`являвся до суду, але він скористався правом апеляційного оскарження, шляхом подачі апеляційної скарги, під час якого перевірені пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тобто фактично поновлені його процесуальні права.

Прийняте суддею рішення є законним та обґрунтованим, а тому немає підстав для скасування постанови судді, про що просить апелянт.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд , -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28 травня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Фаріонова