Справа № 509/1971/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2019 року смт. Овідіополь

Овідіопольський районний суду Одеської області у складі:

судді Гандзій Д.М.

при секретарі Задеряки Г.М.

за участю особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в смт. Овідіополь матеріали які надійшли Департаменту патрульної поліції УПП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

19 квітня 2019 року до Овідіопольського райсуду Одеської області від Департаменту патрульної поліції УПП в Одеській області надійшли вищевказані адміністративні матеріали, з яких вбачається, що 03.04.2019 року о 01:40 годині ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нестійка хода) керував автомобілем марки «ВАЗ21051», д/н НОМЕР_1 по вул. Черноморців, 79 в с. Сухий Лиман, Овідіопольського району Одеської області, у встановленому законом порядку від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що було зазначено в протоколі серії БД № 093441 від 03.04.2019 року, складеного інспектором 2-ї роти 2-го батальйону УПП в Одеській області лейтенантом поліції Золотарем О.В.

У вказаному протоколі вказана адреса проживання ОСОБА_2 з його слів : АДРЕСА_2 .

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину не визнав, з підстав, викладених у письмоих поясненнях та показавши суду, що вказаний протокол серії БД № 093441 від 03.04.2019 р. не відповідає вимогам ст.ст. 130,251,252,266 КУпАП, Постанові КМУ № 1103 від 17.12.2008 р. «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», спільного Наказу МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. «Про затвердження Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а обставини справи, викладені у протоколі не відповідають дійсності, так як він 03.04.2019 р. о 01:40 год., знаходився у тверезому стані в салоні вищевказаного автомобілю, і не порушив жодних ПДР.

При чому, у своїх письмових поясненнях наданих суду, Блюк вказав ту ж саму адресу проживання, що й в протоколі серії БД № 093441 від 03.04.2019 року : АДРЕСА_2 .

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та дослідивши адміністративні матеріали та відеозапис фіксування події, суд вважає, що в діях водія ОСОБА_2 дійсно мається подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 130 ч.1 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне порушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення, містить в собі фактичні данні про обставини правопорушення, і відповідно є одним з доказів по справі, у зв`язку з чим, судом, при вирішенні справи про адміністративне правопорушення, протокол оцінюється нарівні з іншими доказами по справі, перед якими, він не має переваги, та відповідно на підставі оцінки всіх доказів по справі, судом приймається відповідне рішення.

Стаття 252 КУпАП передбачає орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 254 КУпАП визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення, складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Частиною 1 статті 256 КУпАП передбачено у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються : дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до відповідальності та інше.

У відповідності до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, який проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції у присутності двох свідків і у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником міліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, перелік яких затверджується управлінням охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. При чому, огляд осіб на стан сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.

Статтею 276 КУпАП передбачено справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно із ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Стаття 62 Конституції України прямо вказує особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 63 Конституції України особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коли яких визначається законом.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно із п. 1-7 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 - ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є : наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. Огляд на стан сп`яніння проводиться : поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно із п.п. 2-4,8 Постанови КМУ № 1103 від 17.12.2008 р. «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» - огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Огляд проводиться : поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом ; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я - поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

З протоколу серії БД № 093441 від 03.04.2019 року, складеного інспектором 2-ї роти 2-го батальйону УПП в Одеській області лейтенантом поліції Золотарем О.В. вбачається, що 03.04.2019 року о 01:40 годині ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нестійка хода) керував автомобілем марки «ВАЗ21051», д/н НОМЕР_1 по вул. Черноморців, 79 в с. Сухий Лиман, Овідіопольського району Одеської області, у встановленому законом порядку від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. (а.с. 5).

У вказаному протоколі мається письмові відміткі інспектора поліції про відмову ОСОБА_2 від підпису у протоколі про місце та час розгляду справи та відмову від підпису особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Також судом встановлено, що до вказаного адміністративного протоколу, у відповідності до норм Закону, інспектором поліції додані письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , якими підтверджується, що водій а/м марки «ВАЗ21051», д/н НОМЕР_1 - ОСОБА_1 , порушивши ПДР щодо проїзду ж/д переїзду - перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нерозбірлива мова) та від проходження медичного огляду на стан сп`яніння відмовився в їх присутності (а.с. 7,8).

Оглянувши в судовому засіданні CD-диск з відеозаписом, доданий до адміністративних матеріалів щодо подій адміністративного правопорушення, яке мало місце 03.04.2019 року, судом встановлено, що ОСОБА_1 дійсно у присутності інспектора поліції та двох свідків, чиї голоси прослуховуються на відеозапису категорично відмовився під проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, нерозбірливо розмовляючи з інспектором поліції, тим самим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також демонстративно відмовився від отримання другої копії протоколу та ознайомлення з місцем та часом розгляду справи, а також від дачі пояснень по суті скоєного правопорушення (а.с. 5,9).

ОСОБА_3 показав суду, що не визнає вказаний CD-диск з відеозаписом як належний доказ по справі, адже записаний він не на нагрудну камеру інспектора поліції, а на телефон, без його, ОСОБА_2 особистого дозволу. Крім того, він не впізнає свою особі на відеозаписі, тобто зображений на відеозапису - не він, його паспортні дані, які на відео вголос називає інспектор поліції не точні і не співпадають з його особистими паспортними даними.

Вказані твердження суд вважає хибними та голослівними, які направлені на чергове уникнення від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за якою ОСОБА_3 вже раніше притягувався до відповідальності з позбавленням водійських прав, адже складом суду на відеозаписі, оглянутому в суді вочевидь і реально вбачається особа ОСОБА_2 , його обличчя, голос, поведінкові ознаки, які співпадають з такими ознаками в судовому засіданні під час слухання справи та факт перевірки інспектором поліції особи правопорушника водія ОСОБА_2 , шляхом перевірки вголос його паспортних даних.

В судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що під час складення відносно нього вищевказаного протоколу серії БД № 093441 від 03.04.2019 р. за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у нього не вилучалось посвідчення водія, у зв`язку з тим, що воно вже було вилучено раніше за рішенням суду за скоєння ним адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП, про що було вказано у протоколі, і на сьогодні він керує транспортним засобом на підставі тимчасового посвідчення водія, виданого замість раніше вилученого посвідчення водія.

Стверджуючи в суді, що оглянутий в судовому засіданні відеозапис подій 03.04.2019 р. був зроблений інспектором поліції не нагрудну відеокамеру, а на мобільний телефон ОСОБА_3 не надав суду жодних належних та допустимих доказів своїх безпідставних тверджень.

Крім цього, суд вважає, що ОСОБА_1 , 03.04.2019 р. мав об`єктивну можливість звернутися в добровільному порядку до закладу охорони здоров`я з допустимим проміжком часу задля медичного дослідження на стан сп`яніння, який би спростував або підтвердив факт знаходження (або не знаходження його у стані алкогольного чи іншого сп`яніння), однак цього не зробив і не надав суду жодного належного та допустимого доказу свого звернення 03.04.2019 року з допустимим проміжком часу для подібного дослідження після складання адміністративного протоколу відносно нього до найближчого закладу охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, для проведення огляду стан сп`яніння відповідно до статті 266 КУпАП, який би підтвердив твердження про його тверезий стан і нібито вживання ним валідолу (корвалолу), запах якого інспектор поліції нібито прийняв за запах алкоголю, а отже всі твердження ОСОБА_1 , щодо його не винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - є хибними, безпідставними та направленими на уникнення від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд не приймає як безпідставні твердження ОСОБА_2 про відсутність в письмових поясненнях адрес проживання свідків події його від мови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння адже вказане спростовується існуванням в письмових поясненнях обох свідків їхніх номерів мобільних телефонів, що надає можливість зв`язатися з ними у разі потреби і посиланням обох свідків на ст. 63 Конституції України щодо їхньої відмови надати інспектору адресу свого проживання.

З огляду на вищевказані докази (протокол, пояснення свідків та відеозапис) суд констатує в даному випадку факт відмови ОСОБА_2 , як особи, яка керує транспортним засобом, від проходження ним відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що підпадає під дію ч. 1 ст. 130 КУпАП, враховуючи, що на відеозапису ОСОБА_3 особисто відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, що було зафіксовано на відео, а примушення водія транспортного засобу для проходження на стан сп`яніння Законом не допускається, у зв`язку з чим, інспектор поліції діяв у законний спосіб, склавши відповідний протокол, в якому, за участю свідків та під відеозапис - зафіксував документально факт категоричної відмови правопорушника ОСОБА_2 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння що прирівнюється до стану алкогольного сп`яніння водія за умовами ст. 130 КУпАП, а тому будь-яке направлення на огляд Балюка як водія транспортного засобу з метою виявлення стану будь-якого сп`яніння, про яке твердив в судовому засіданні ОСОБА_3 , інспектору поліції не було потрібно і не вимагається Законом, а тому вказані твердження, які також направлені на уникнення ОСОБА_6 відповідальності за ст. 130 КУпАП суд не приймає як хибні.

Суд вважає, що в даному випадку з урахуванням належних та допустимих доказів -мається склад та подія адміністративного правопорушення водія ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП і воно дійсно мало місце, що підтверджено матеріалами справи (адміністративним протоколом, письмовими поясненнями свідків, відеозаписом фіксування адміністративного правопорушення, який зафіксував категоричну відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння і його невнятну річ). При чому, дії інспектора поліції по складанню протоколу відносно правопорушника ОСОБА_1 - повністю відповідали вимогам Закону та протокол у справі про скоєння адміністративного правопорушення складено законно та обґрунтовано, що підтверджується вищеописаними доказами.

Згідно ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Розглядаючи питання ефективного засобу правового захисту Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) в п. 114 Рішення від 10 вересня 2010 року у справі «Макфарлейн проти Ірландії» (заява № 31333/06), п. 38 Рішення Великої Палати від 29 березня 2006 року у справі «Ріккірді Піссаті проти Італії» (заява № 62361/00) зазначив, що засіб є ефективним тільки якщо він доступний та достатній.

В силу п. 255 Рішення ЄСПЛ від 12 грудня 2012 року у справі «Ель-Масрі проти колишньої Югославської Республіки Македонія» (заява № 39630/09) та п. 152 у справі «Кудла проти Польщі» (заява № 30210/06) від 26 жовтня 2000 року засіб повинен бути ефективним на практиці й по закону, а згідно п. 36-40 Рішення від 24 липня 2012 року у справі «Джорджевич проти Хорватії» (заява № 41526/10) при оцінці ефективності необхідно враховувати не тільки формальні засоби правового захисту, а й загальний правовий і політичний контекст, в якому вони діють, й особисті обставини заявника.

У своєму рішенні від 17 березня 2009 року у справі «Хутман і Меус проти Бельгії» (заява № 9411/05) п. 44 ЄСПЛ зазначив, що національні органи повинні тлумачити та застосовувати своє національне законодавство без зайвого формалізму.

Суд встановив, що жодного побідного формалізму з боку інспектора поліції або хибного факту нібито помсти з боку інспектора поліції особисто ОСОБА_7 , про яку в суді безпідставно стверджував останній судом не встановлено і на підтвердження будь-якої помсти, ОСОБА_6 не було надано суду будь-яких належних та допустимих доказів, а тому вказані твердження, як інші твердження ОСОБА_2 - суд вважає навмисним і штучним, за допомогою будь-яких хибних, безпідставних і необґрунтованих методів і засобів чергового уникненням від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, беручи до уваги, що раніше ОСОБА_3 вже притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП і був позбавлений водійських прав судом, які йому до сьогодні ще не повернули і він керує автомобілем на підставі тимчасового талону, виданого замість водійських права.

Тобто, керуванням транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння стало для ОСОБА_2 нормою і повсякденною річчю, що є неприпустимим в європейській державі Україні із Законами, які на сьогодні не досить суворо карають водіїв ОСОБА_8 подібні адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 40-1,130 ч. 1, 283-285 КУпАП, п. 2.5 Правил дорожнього руху України, Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованої в Мінюсті України 11.11.2015 р. за № 1413/27858, -

ПОСТАНОВИВ :

1. ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік ;

2.Строк позбавленням права керування транспортними засобами відраховувати ОСОБА_1 з моменту вилучення у нього посвідчення водія ;

3.Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд протягом 10 днів з дня її отримання.

Повний текст постанови суду виготовлений та підписаний 27.06.2019 р.

Суддя Гандзій Д.М.