20.06.2019 Справа № 756/7533/19
Унікальний № 756/7533/19
Справа № 3/756/3691/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Васалатій К.А., розглянувши адміністративний матеріал, які надійшли від УПП в м. Києві ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Київської обл., не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 303128 від 30.05.2019 р., складеного командира № 2 бат. № 3 полку № 1 УПП у м. Києві ОСОБА_2 , 30.05.2019 р. ОСОБА_1 о 02 год. 24 хв. в м. Києві по пр. С. Бандери 23б, керував т/з «Фольксваген-гольф» д/н НОМЕР_1 ( невідомою мовою), з ознаками наркотичного сп`яніння. Від огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності 2-х свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, чим порушив ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання з`явився та визнав себе винним вказавши, вживав наркотичні засоби 29 травня 2019 р.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Процедура огляду на стан сп`яніння чітко визначена законом.

Проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння передбачає наступні дії - огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням технічних засобів, а у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

У відповідності до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Таким чином, відповідно до ст. 266 Кодексу, огляд на стан алкогольного сп`яніння є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, який здійснюються в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України. Такий порядок був затверджений Постановою КМУ від 17.12.2008 р. № 1103 та діє зі змінами та доповненнями також і зараз.

У відповідності до п. 6 Постанови КМ України «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17 грудня 2008 р. № 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС України 09.11.2015 № 1452/735, Зареєстрованої в МЮ України 11.11.2015 р. за № 1413/27858:

Відповідно до ст. 6 Інструкції огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Керування автомобілем з ознаками сп`яніння не становить складу адміністративного правопорушення, в противагу тому, що водій якого підозрюють у вживанні препаратів що знижують увагу зобов`язаний пройти відповідне медичне дослідження. Так само законом встановлена відповідальність за відмову особою, яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації № R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

За змістом ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Таким чином суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо визнання ОСОБА_1 винуватим у скоєнні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Тому, керуючись ст. 33-35, ст. 130, 279, 280, 283, 287-289, 291, 292 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП піддавши його адміністративному стягненню у вигляді 10200 грн. штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Виконання постанови в частині позбавлення права керування транспортними засобами покласти на УПП в м. Києві ДПП (м. Київ, вул. Народного ополчення 9).

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 384,20 грн.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

Суддя К.А. Васалатій