Житомирський апеляційний суд
Справа №278/921/19 Головуючий у 1-й інст. Грубіян Є. О.
Категорія ст. 124 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., за участю: правопорушника ОСОБА_1 , захисників Скакуна О.К., Чорного М.Я., представника потерпілої ОСОБА_2 - адвоката Василини А.Р., за участю експерта Ломакіна Б.В., розглянувши в режимі відеоконференції апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 на постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 14 червня 2019 року за ст.124 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, фізичної особи-підприємця, мешканця АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 14 червня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 384 грн. 20 коп.

Згідно постанови суду 4 квітня 2019 року о 18 годині на 1 км + 100 м автодороги "Київ - Чоп", в с. Глибочиця Житомирського району та області, ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки "Renault Master", реєстраційний номер " НОМЕР_2 ", в порушення п.п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху (ПДР) під час перестроювання з правої смуги руху в ліву, не дав дорогу автомобілю марки "Land Rover", реєстраційний номер " НОМЕР_3 ", який рухався під керуванням ОСОБА_2 в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав перестроїтись, внаслідок чого допустив зіткнення з даним автомобілем, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Порушення ОСОБА_1 вимог п.п. 10.1, 10.3 ПДР знаходиться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної ДТП та її наслідками.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову суду скасувати та провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП України у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України. Стверджує, що 04.04.2019 року приблизно о 18 год. в населеному пункті с. Глибочиця, Житомирського району, Житомирської області з дозволеною швидкістю до 50 км. керував власним автомобілем марки "Renault Master", реєстраційний номер НОМЕР_4 . В цьому селі йому необхідно було виконати розворот на м. Житомир, а тому побачивши знак «Смуга розвороту», подивився в дзеркала бокового огляду та побачив, що позаду на значній віддалі від нього в попутному напрямку рухається автомобіль чорного кольору. Він включив лівий показник повороту за 50 метрів до лінії і смуги, яка дозволяє розворот. При наближенні до цієї смуги розвороту, проїхавши до 500 -600 м. ще дещо знизив швидкість до 30-40 км. Рухаючись у лівій смузі, та проїхавши пішохідний перехід, метрів 20-25, раптом почув скрип гальм та відчув удар в задню ліву частину свого автомобіля. В цей момент в бокове дзеркало побачив, що цей чорний автомобіль відлетів від його автомобіля і відбившись від відбійника вдруге вдарив його автомобіль в бокову частину приблизно посередині та цей автомобіль ще проїхав по смузі розвороту до 30-40 м. та зупинився позаду його. Вийшовши з автомобіля виявив, що попутне зіткнення в його автомобіль двічі здійснила водій автомобіля «Land Rover», д.н.з. НОМЕР_3 , яка в цьому населеному пункті рухалась із дуже перевищеною швидкістю і можливо була неуважна. Як пізніше з`ясувалось цим водієм виявилась ОСОБА_2 . На місці події ним одразу ж були викликані працівники поліції. З 18 год. приїжджали два наряди поліції, всі ствердно говорили, що туї повна вина водія «Land Rover», оскільки судячи по дуже довгих тормозних слідах була велика швидкість, не дотримана дистанція.

Працівники поліції зробили деякі заміри, зокрема, що сліди «юзу», тобто гальмування автомобіля «Land Rover» складали - 59 м. по прямій і по заокругленню - 61 м. Удар у відбійник зафіксований на віддалі 20-25 м. за пішохідним переходом. Там же приблизно і відбувся перший удар в мій автомобіль. Сліди «юзу» коліс починалися за 1,5-2 м. до пішохідного переходу і закінчились біля задніх коліс в місці зупинки автомобіля «Land Rover». Всі отримані в суді матеріали, в тому числі пояснення ОСОБА_2 , та матеріали складені на місці події його захисниками були передані для експертного автотехнічного дослідження. З висновку експерта встановлено, що основною причиною ДТП стало перевищення водієм «Land Rover» ОСОБА_2 швидкості і невиконання вимог п.12.3 ПДР. Захисники долучили до матеріалів додаткові докази. В порушення ст.252 КУпАП суд не належно не оцінив представлені докази протокол огляду, висновок експертного дослідження №629/19-22 від 30.05.2019 р. обставин ДТП, в якому зазначено, що причиною настання досліджуваної пригоди є невідповідність дій водія ОСОБА_2 . п.12.4ПДР, а саме перевищення нею швидкості понад 100 км. на год., а якщо врахувати її свідчення , що вона ще нібито пригальмувала перед пішохідним, то швидкість може скласти і до 140 км. на год.

Посилання суду, що експерт не визначив моменту виникнення небезпеки для руху водія ОСОБА_2 є надуманими, а опис пошкоджень транспортних засобів і визначення «на око» під яким кутом відносно повздовжньої вісі автодороги відбулось зіткнення, зважаючи, що від удару автомобілі відкинуло, а судово-траспортно-трасологічна експертиза не проводилась, є нічим іншим як припущенням суду першої інстанції.

Додатково апелянт стверджує, що посилання суду, що зіткнення відбулось перед пішохідним переходом є домислом суду і не більше. Перший удар відбувся за пішохідним переходом, інакше як водій «Land Rover» після удару об відбійник, бокової частини його, апелянта, автомобіля, змогла в загальмованому стані проїхати понад 40-45 м. Суд неповно і необ`єктивно здійснив аналіз доказів у їх сукупності і, через що припустився необгрунтованого і нічим не підтвердженого свого власного висновку на припущеннях про - про порушення мною правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів,

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисники підтримали свої доводи та пояснення, зазначені в апеляційній скарзі, та надані в суді першої інстанції, просили апеляційну скаргу задовольнити.

Представник потерпілої ОСОБА_2 адвокат Василина А.Р. заперечив проти апеляційної скарги та зазначив, що фотознімки, схема дтп, підтверджують пояснення ОСОБА_2 та спростовують пояснення іншого учасника ОСОБА_1 , який вважає, що зіткнення автомобілів сталося під час руху його автомобіля з третьої смуги руху у смугу гальмування. Вважає, показання ОСОБА_1 технічно неспроможними. Вказав, що при проведення експертного дослідження стороною захисту експерту були задані хибні вихідні дані щодо місця зіткнення та розташування автомобіля ОСОБА_2 на проїзній частині. Зазначив, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення містяться об`єктивні дані, які свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Експерт Ломакін Б.В. зазначив, що документи для проведення експертного дослідження замовником йому були надані ті, які зазначенні в клопотанні адвоката. Вказав, що було достатньо об`єктивних даних, що не підлягали сумніву, для здійснення відповідних висновків по тим питанням, які були перед ним поставлені. Вказав також, що вираховуючи мінімальну швидкість, врахував такі пошкодження, як у Ленд Ровера, і швидкість водія даного автомобіля була навіть більшою, ніж зазначено ним в висновок. За умови швидкості 50 км Невідомий для Радянської не міг створити перешкоду. Довжина гальмівного шляху -безумовні вихідні дані, що не підлягають сумніву. При цьому момент виникнення небезпеки для Радянської він вирахував відповідно до методики проведення такого дослідження, і цей розрахунок наведений в дослідницькій частині. За свій висновок він відповідає, в ньому впевнений, хоча про кримінальну відповідальність його в даному випадку, зрозуміло, ніхто не попереджав.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисників, представника ОСОБА_2 - адвоката Василини А.Р., пояснення експерта, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд зазначених вимог закону в повній мірі не дотримався та прийшов до помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Так судом ОСОБА_1 інкримінується у вину порушення положень п.п.10.1, 10.3 ПДР України, згідно яких він під час перестроювання з правої смуги руху в ліву, не дав дорогу автомобілю марки "Land Rover", реєстраційний номер " НОМЕР_3 ", який рухався під керуванням ОСОБА_2 в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав перестроїтись, внаслідок чого допустив зіткнення з даним автомобілем та знаходиться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної ДТП та її наслідками. Порушення зазначених пунктів ПДР України ОСОБА_1 згідно зазначеного вище протоколу про адміністративне правопорушення має причинно-наслідковий зв`язок з виникненням ДТП, за що передбачено відповідальність ст.124 КУпАП.

До вказаного висновку суд прийшов на підставі пояснень ОСОБА_1 , письмових пояснень ОСОБА_2 , пояснень поліцейського ОСОБА_4 та схеми місця ДТП разом із фотокартками до неї, які надані учасниками судового розгляду.

При цьому в обгрунтування своїх висновків судом було зазначено, що зі схеми ДТП вбачається, що місце зіткнення між згадуваними транспортними засобами відбулось в лівій смузі руху в напрямку м. Києва, що чітко можна спостерігати по сліду гальмування правого колеса автомобіля "Land Rover", який має розширення (а.с. 65, 66). Місце зіткнення розташоване перед пішохідним переходом і знаходиться на початку сліду гальмування автомобіля "Land Rover". В свою чергу, розташування останнього автомобіля було ближче до лівого краю дороги перед початком застосування гальмування. Загальна довжина сліду гальмування автомобіля "Land Rover" становить 59 м.

Крім того судом оцінено локалізацію пошкоджень на автомобілях та усієї слідової інформації і зроблено всиновок, що аналіз слідової інформації з протоколу огляду місця пригоди з фотокартками, пошкоджень обох автомобілів, дає достатні підстави стверджувати про правдивість показань водія ОСОБА_2 та неспроможність показань водія ОСОБА_1 а пояснення ОСОБА_1 не відповідають виявленій слідовій інформації та, відповідно, механізму виникнення даної пригоди.

В подальшому судом здійснено наступні висновки, що якби ОСОБА_1 їхав 500-600 м в лівій смузі руху до моменту зіткнення, то ОСОБА_2 не змогла би залишити виявлений на місці пригоди слід гальмування з такою траєкторією і тим більше не могли би утворитись виявлені пошкодження транспортних засобів. Так, судом зазначалось, що задня частина автомобіля "Renault Master" не містить пошкоджень, адже вони розташовані в лівій боковій частині автомобіля ближче до задньої, і за пояснень ОСОБА_1 автомобіль "Land Rover" мав рухатись в напрямку навкоси зліва направо відносно повздовжньої вісі його автомобіля. Однак, це не можливо в жодному разі, адже лівий край дороги в даному місці огороджений колесовідбійником і там рухатись не можливо. Навпроти, траєкторія сліду гальмування автомобіля "Land Rover" свідчить про те, що він рухався в лівій смузі і приймав лівіше безпосередньо перед застосуванням гальмування, тобто навскоси справа наліво відносно повздовжньої вісі дороги і, відповідно, автомобілю, який рухається у лівій його смузі. При прямолінійному русі автомобіля "Renault Master" ліва бокова частина не досяжна для контакту автомобілю, який рухається позаду нього навскоси з права наліво відносно повздовжньої його вісі.

За аналізу таких обставин суд зробив висновок, що в момент контакту (зіткнення) автомобіль "Renault Master" перестроювався з правої у ліву смугу руху в напрямку м. Києва, тобто був під кутом відносно повздовжньої вісі автодороги і відповідно по автомобілю "Land Rover", який по ній рухався і мав перевагу в русі. Тобто водій ОСОБА_1 порушив вимоги 10.1 та 10.3 ПДР України, що і стало причиною виникнення даної пригоди та її наслідків.

Однак на переконання апеляційного суду для здійснення такого аналізу усіх наявних доказів та слідової інформації з подальшим здійсненням відповідних висновків необхідні спеціальні знання та висновки експерта (спеціаліста), і суд не мав можливостей, враховуючи відсутність таких спеціальних знань здійснити такі висновки, які апеляційний суд оцінює як припущення.

Крім того в постанові суду неправильно зазначені пояснення ОСОБА_1 , який начебто зазначив, що він рухався в правій смузі. Разом з тим ні з його декількох письмових пояснень, ні з протоколу судового засідання та з пояснень в апеляційному суді не вбачається, що він зазначив про рух в правій смузі, а навпаки наполягав на тому, що рухався в лівій смузі та перестроювався з лівої смуги в смугу розвороту.

Тобто висновок суду про рух ОСОБА_1 в правій смузі та його перестроювання з правої смуги в ліву не підтверджується об`єктивними доказами, а базуються лише на поясненнях іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 , які не можна з впевненістю вважати об`єктивними з огляду на її заінтересованість в результатах розгляду справи..

Більше того апеляційний суд звертає увагу на те, що встановлюючи зазначені вище обставини щодо порядку руху автомобілем ОСОБА_1 , суд першої інстанції вийшов за межі обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Так в протоколі зазначено, що 04.04.2019 року о 18 годині на 1 км+100 м під`їздної дороги Київ-Чоп до м.Житомир зі сторони м.Київ, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем RENAULT MASTER д.н.з. НОМЕР_2 в напрямку м.Київ та здійснюючи перестроювання для виконання розвороту не дав дорогу транспортному засобу, що рухався позаду в попутному напрямку, чим порушив п. 10.3 ПД України та в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем LAND ROVER, д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався позаду в попутному напрямку, внаслідок зіткнення травмованих немає, автомобілі отримали механічні пошкодження.

Тобто в даному протоколі не конкретно зазначені обставини правопорушення (об`єктивну сторону), не зазначено, з якої на яку смугу здійснював перестроювання ОСОБА_1 з порушенням вимог п.10.3 ПДР, за наявності дух смуг для руху прямо та смуг для розгону і для розвороту, у зв`язку з чим протокол не відповідає вимогам ст.256 КУпАП. При цьому вказані обставини викладені учасниками ДТП по різному, і об`єктивними даними та іншими доказами, наявними в матеріалах та наданими учасниками судового процесу, в достатній мірі не підтверджується.

Тому висновки суду про те, що ОСОБА_1 не виконав вимоги п.10.3 ПДР України при здійсненні перестроювання з правої смуги, є припущенням. Крім того, враховуючи таку неконкретність викладених обставин правопорушення, суд першої інстанції самостійно визначив вказані обставини, зазначивши про встановлення того, що ОСОБА_1 керував своїм автомобілем в порушення вимог п.п.10.1, 10.3 ПДР (додатково вмінивши при цьому п.10.1 ПДР, якого немає в протоколі) під час перестроювання з правої смуги в ліву, не дав дорогу автомобілю під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав перестроїтись, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Радянської.

Таким чином суд взяв на себе обов`язки особи, яка наділена повноваженнями щодо встановлення обставин правопорушення та складання протоколу, вийшовши за межі пред`явленого обвинувачення у вчиненні правопорушення, тим більше, що відповідно до положень ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок збирання доказів тих обставин, які у відповідності до положень ст.256 КУпАП повинні бути зазначені у протоколів, покладається на осіб, які його складають.

Зазначені обставини повинні бути з достатньою повнотою встановлені посадою особою, яка проводила досудову перевірку та встановлювала обставини ДТП, і на підставі усіх зібраних доказів та із застосуванням спеціальних знань, які в даному випадку є необхідними, саме нею повинно бути здійснено висновок про винність тієї чи іншої особи в порушенні ПДР і в настанні наслідків таких порушень у виді ДТП та пошкодження автомобіля.

Разом з тим, при проведенні досудової перевірки обставин ДТП та роблячи висновок, що саме у зв`язку з порушенням ОСОБА_1 ПДР настала ДТП та пошкодження автомобілів, у повному обсязі не було здобуто достатніх доказів, не було чітко зафіксовано всю слідову інформацію, не було призначено експертних досліджень. Про призначення таких експертиз учасники судового розгляду в суді першої інстанції та апеляційної інстанції не заявляли.

При цьому апеляційний суд вважає за необхідне погодитися з висновками суду першої інстанції про неможливість прийняття до уваги висновку автотехнічного дослідження № 629/19-22 від 30.05.2019 року, проведеного експертом Тернопільського відділення КНДІСЕ Ломакіним Б.В., яке було проведене за клопотанням сторони захисту поза межами судового розгляду справи, оскільки сторона потерпілої не мала можливості задати експерту при цьому питання, приймати участь у встановленні вихідних даних, наданні експерту матеріалів та документів тощо. Крім того експерт не був попереджений про відповідальність в тому числі кримінальну за надання завідомо недостовірного експертного висновку, для здійснення дослідження експертом було зазначено вихідні дані лише на розсуд сторони захисту, на вирішення експерта було постановлено питання, які не в повному обсязі охоплюють ті обставини, які повинні бути встановлені в даному провадженні, а направлені в основному на встановлення правомірності чи неправомірності дій водія ОСОБА_2 в умовах даної ДТП.

Крім того апеляційний суд також звер тає увагу на те, що навіть схема ДТП, яка є фактично єдиним доказом , в якому зафіксовані об`єктивні дані та слідова інформація ДТП, має істотні недоліки, які вимагають усунення, а зафіксована в ній інформація підлягає уточненню. Так на даній схемі під позначкою «4» зафіксовано два об`єкти - будинок АДРЕСА_2 Київській, та якесь місце на проїзній частин за пішохідним переходом на межі лівої смуги та смуги для розвороту. При цьому з пояснень сторони захисту та наявних в матеріалах справи чисельних фотографій та зафіксованого на них незначного осипу скла та матеріалів автомобілів, вбачається, що в даному місці можливо відбулося перше зіткнення автомобілів, яке і було зафіксовано в схемі, разом з тим помилково не зазначене, як таке. При цьому місце зіткнення на схемі взагалі не зазначено. Суд першої інстанції, допитуючи працівника поліції, який складав дані матеріали, вказану обставину не уточнив, а вдався до самостійного аналізу слідової інформації та встановлення такого місця зіткнення, посилаючись при цьому на ту ж схему ДТП.

З огляду на викладене, зазначена схема ДТП, на переконання апеляційного суду, не може в категоричній формі бути беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП та підтверджувати висновки суду першої інстанції щодо обставин ДТП та винності в ній саме ОСОБА_1 .

Що стосується протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №258068 від 04.04.2019 року, то він сам по собі без підтвердження іншими доказами в справі не може свідчити про доведеність вини особи у вчиненні правопорушення, тим паче що в ньому не конкретно викладені обставини вчинення правопорушення.

Таким чином, на думку апеляційного суду, належних та достатніх доказів наявності в діях ОСОБА_1 порушень ПДР України, і як наслідок - наявності складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, здобуто не було, а суд першої інстанції при розгляді справи не звернув належної уваги на вказані обставини та, вийшовши за межі встановлених працівником поліції обставин, визначених в протоколі, та безпідставно доповнивши таке обвинувачення на власний розсуд, прийшов до передчасного висновку про його винність у вчиненні правопорушення.

На переконання апеляційного суду без призначення та проведення повного і об`єктивного експертного дослідження, встановлення дійсних фактичних обставин ДТП, наявності чи відсутності в діях її учасників, в тому числі і ОСОБА_1 , відповідних порушень ПДР та причинно-наслідкового зв`язку таких порушень з наслідками у виді ДТП, як і становлення можливого складу правопорушення в їх діях за ст. 124 КУпАП, є неможливим. І враховуючи те, що ніхто з учасників процесу в умовах змагальності відповідного клопотання як в суді першої інстанції, так і на стадії апеляційного розгляду, не заявляв, а наданий стороною захисту експертний висновок не може бути прийнятий судом як належний та достатній доказ в даній справі, апеляційний суд за наявних в справі доказів такі дійсні фактичні обставини ДТП з відповідною юридичною оцінкою дій її учасників встановити позбавлений можливості.

Заперечення ж представника потерпілої про те, що суд мав право самостійно встановлювати обставини ДТП, провівши аналіз доказів встановити порушення тих чи інших Пунктів ПДР України, є безпідставними та не відповідають вимогам КУпАП.

З огляду на вищенаведене у відповідності до положень ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції щодо ОСОБА_5 за ст.124 КУпАП - скасуванню із закриттям провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП за обставин, визначених в протоколі та з огляду на досліджені судом наявні в адміністративній справі докази.

При цьому на переконання апеляційного суду учасники даної ДТП не позбавлені можливості встановити обставини та роль і можливу вину кожного з них в іншому судовому чи позасудовому порядку, в тому числі і в порядку цивільного судочинства, врахувавши наведені вище обставини та зауваження.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 14 червня 2019 року щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП скасувати, провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: