24.06.2019 Справа № 756/4796/19
Справа пр. №3/756/2552/19
ун. №756/4796/19
П О С Т А Н О В А

24 червня 2019 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Андрейчука Т.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Приходько І.А.,

розглянувши заяву особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 про відвід головуючому судді у справі про адміністративне правопорушення №756/4796/19 ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 червня 2019 року судді Андрейчуку Т.В. передано на розгляд заяву особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 про відвід головуючого судді у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заява про відвід головуючому у справі №756/4796/19 судді ОСОБА_3 мотивована тим, що на думку заявника, суддя ОСОБА_3 протиправно відмовив у задоволенні клопотання захисника Кулєшова В.О. про виклик та допит свідків. Ці обставини, як вказував заявник, свідчать про упередженість головуючого у справі судді.

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 19 червня 2019 року зупинено провадження у справі та передано іншому судді вирішення питання про відвід судді.

Заявник та його захисник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися шляхом надіслання повісток про виклик у судове засідання, про причини неявки в судове засідання суд не повідомили.

За приписами ч. 7 ст. 56 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

У постанові від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади" Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

П. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своєму рішенні у справі "Білуха проти України" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ або Суд) зазначив, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), №33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Щодо суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного ("Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п. 43).

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, окремо від поведінки головуючого у справі судді, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його небезсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими ("Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п. 44); та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 07 серпня 1996 року, п. 58).

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26).

Покликання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 як на підставу для відводу судді на те, що головуючим було протиправно відмовлено у задоволенні клопотання про виклик та допит свідків є необґрунтованим, позаяк незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може слугувати підставою для відводу.

Відтак, суд вважає, що обставини, зазначені в заяві особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 як підстави для відводу головуючого судді у справі, не можуть викликати сумніви у неупередженості судді чи свідчити про його особисту заінтересованість в результаті розгляду справи.

З огляду на вищенаведене, відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 про відвід головуючому судді у справі про адміністративне правопорушення №756/4796/19 ОСОБА_3 - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В. Андрейчук