Номер провадження: 33/813/137/19
Номер справи місцевого суду: 671/1721/18
Головуючий у першій інстанції Чванкін С.А.
Доповідач Кадегроб А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кадегроб А.І., при секретарях судового засідання: Стояновій Л.І., Тьосовій Я.В., Узун Н.Д., за участю ОСОБА_2 особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його представника адвоката Ільіна С.В., розглянувши апеляційну скаргу останнього, разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 31.10.2018 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,-

встановив:

Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 31.10.2018 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає: АДРЕСА_1,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 352,4 гривень.

Вищевказаною постановою ОСОБА_2 визнаний винуватим в тому, що він 22.08.2018 року о 06 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем «Фольксваген», н/з НОМЕР_1, по автодорозі Стрій Знамянка 210 км. + 700 м., не був уважним, не стежив за технічним станом транспортного засобу, відволікся від керування, на прямій ділянці змінив напрямок руху ліворуч, виїхав за межі проїзної частини та скоїв наїзд на перешкоду, а саме дерево, що призвело до пошкодження транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 2.3 Б, 10.1, 12.1 «Правил дорожнього руху України».

На дану постанову представник ОСОБА_2 адвокат Ільін С.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строку на апеляційне оскарження постанови судді районного суду, оскаржувану постанову скасувати та провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді районного суду, апелянт зазначає, що суддею районного суду 31.10.2018 року оголошено постанову без її мотивувальної частини, в звязку з чим апеляційну скаргу неможливо було подати вчасно. Повний текст постанови ОСОБА_2 отримано лише 20.11.2018 року та 29.11.2018 року його представником подано апеляційну скаргу.

В обґрунтування вимог про скасування постанови, апелянт зазначає, що районний суд розглянув справу однобічно та неповно. Вказує, що ОСОБА_2 керував технічно справним автомобілем, а ДТП сталося через нещасний випадок, а саме руйнування пальця рульової тяги, що підтверджується наданими стороною захисту фото. Висновок судді районного суду про неуважність водія не підтверджується жодними доказами, які містяться в матеріалах справи. Так само не відповідає дійсності висновок судді районного суду про наявність в матеріалах справи відеозапису, яким доказується винуватість ОСОБА_2, так як при ознайомленні з матеріалами справи ні апелянт, ні ОСОБА_2 не бачили ніяких посилань на відеозапис чи носій цієї інформації.

Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення складено з обєктивними порушеннями, так як він містить дописки, виправлення, в ньому відсутні факти, які підтверджують винуватість водія, відомості про свідків ДТП, в матеріалах справи відсутні копія страхового полісу на автомобіль та копія свідоцтва про реєстр транспортного засобу, що свідчить про необєктивність проведення розслідування подій ДТП та про те, що протокол не підлягав розгляду суддею районного суду. Також, на думку апелянта, суддею районного суду порушено процесуальні права ОСОБА_2, а саме останнього не було завчасно повідомлено про дату та час судового розгляду справи, в звязку з чим, він був позбавлений можливості ознайомитися з матеріалами справи. Крім цього, зазначає, що суддею районного суду взагалі не враховано характеризуючі дані ОСОБА_2 при обранні йому виду адміністративного стягнення, саме адміністративне стягнення обрано з порушенням вимог КУпАП та рішення в цій частині не вмотивоване.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2, його представника адвоката Ільіна С.В., які підтримали доводи клопотання та апеляційної скарги, просили їх задовольнити; дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги разом з клопотанням, апеляційний суд доходить висновку про наступне.

Згідно зі ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адмінісгративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п'ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно положень ч. 1 ст. 268 КУпАП визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Вимогами діючого законодавства України про адміністративні правопорушення, звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. Суди мають неухильно виконувати вимоги ст. 268 КУпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 та його представник адвокат Ільїн С.В. були присутніми 31.10.2018 року при розгляді справи в суді першої інстанції, однак, відомості щодо отримання ними копії оскаржуваної постанови в матеріалах справи відсутні (а. с. 40-41).

Апелянт зазначає, що 31.10.2018 року було оголошено лише резолютивну частину постанови, а повний текст адвокат отримав лише 20.11.2018 року та 29.11.2018 року ним подано апеляційну скаргу.

Невручення копії постанови правопорушнику є порушенням вимог ст. 285 КУпАП і сприяло тому, що апелянт не подав вчасно апеляційну скаргу.

Таким чином, суддя апеляційного суду приходить до висновку про те, що суддею районного суду безпідставно обмежено права ОСОБА_2, передбачені ч. 1 ст. 268 КУпАП, зокрема на оскарження постанови, та про поважність пропущення строку на апеляційне оскарження постанови судді районного суду, в звязку з чим клопотання підлягає задоволення, а пропущений строк на апеляційне оскарження поновленню.

Щодо доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що суд першої інстанції під час розгляду справи в повній мірі дотримався вищевказаних вимог КУпАП.

Суддя районного суду розглянув справу на підставі матеріалів, які надійшли з УПП в Хмельницькій області ДПП, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №232806 від 22.08.2018 року, схеми місця ДТП, відеозапису з місця ДТП, пояснень ОСОБА_2 та рапорту поліцейського (а. с. 1-6).

На підставі аналізу зазначених доказів, долучених до матеріалів справи, суддя суду першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та прийняв законне рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності.

В ході дослідження протоколу про адміністративне правопорушення та схеми місця ДТП, суддею апеляційного суду встановлено, що вони повністю відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, підписані ОСОБА_2 без будь-яких зауважень та заперечень (а. с. 1-3).

З долученої до матеріалів справи та підписаної ОСОБА_2 схеми ДТП вбачається, що автомобіль «Фольксваген», н/з НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, здійснював руху по автодорозі Стрій Знамянка 210 км. + 700 м, призміні напрямку руху ліворуч, виїхав за межі проїзної частини та скоїв наїзд на дерево.

З метою перевірки доводів апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_2 порушень Правил дорожнього руху та виникнення ДТП внаслідок поломки автомобіля, яке теж сталося не з вини ОСОБА_2, апеляційним судом неодноразово викликались працівники поліції, які оформляли матеріали адміністративного правопорушення, однак, згідно відповіді заступника командира батальйону УПП в Хмельницькій області ДПП зазначені працівники не можуть зявитися до апеляційного суду, так як знаходяться у відряджені.

Також апеляційним судом викликались працівники ТОВ «ЛАМАН ТРАНС ЕКСПРЕС»: ОСОБА_6 та представник власника автомобіля ТОВ «ЛАМАН ТРАНС ЕКСПРЕС», з метою перевірки справності автомобіля в момент виїзду ОСОБА_2 у відрядження, однак зазначені особи не зявились до апеляційного суду.

Апеляційним судом вжито всіх заходів для перевірки доводів апеляційної скарги ОСОБА_2, однак доводів для спростування висновків судді районного суду під час апеляційного розгляду не здобуто.

Пунктом 2.3 а, б Правил дорожнього руху України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу; бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом на дорозі.

Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пунтком 12.1 Правил дорожнього руху України передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Апеляційний суд погоджується з висновком судді районного суду про те, що водій ОСОБА_2 належним чином не виконав вимоги п. 2.3. а, б, 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, що призвело до ДТП, при цьому дії водія ОСОБА_2 знаходяться у причинно-наслідковому звʼязку з подією ДТП.

Вищевикладені обставини підтверджуються письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 22.08.2018 року згідно яких останній зазначив, що він, керуючи транспортним засобом «Фольксваген», н/з НОМЕР_1, рухаючись зі сторони м. Хмельницький в сторону м. Тернопіль, зі швидкістю 70 км/год., не впорався з керуванням, відволікся на розмову з пасажиром, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, виїхав на смугу зустрічного руху, зїхав з проїжджої частини дороги та зіткнувся з деревом (а. с. 4).

Зазначені пояснення підписані ОСОБА_2 без будь-яких зауважень.

Також вищезазначені обставини підтверджуються відеозаписом, який долучено до матеріалів справи (а. с. 6).

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, а також враховуючи те, що інших доказів, які б свідчили про наявність підстав для зміни або скасування оскаржуваної постанови, учасниками провадження надано не було, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Керуючись ст. ст. 7, 289, 293, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

постановив:

Клопотання представника ОСОБА_2 адвоката Ільїна С.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді районного суду задовольнити, поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Одеси від 31.10.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Ільіна С.В. на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 31.10.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду А.І. Кадегроб