ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/11391/19

Пров. №3/766/4424/19

26 червня 2019 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого-судді: Корольчук Н.В.

за участю:

секретаря: Філіпенко І.О.

захисника: Дудченко В.М.

особи, яка

притягається до відповідальності: ОСОБА_1

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

встановив:

В протоколі серії БД №298716 від 08.04.2019 року, складеного стосовно ОСОБА_1 , зазначено, що 08.04.2019 року о 23-50 год. в м. Херсоні, по вул. Стрітенській, 11 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volvo 460 н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови (сповільненість мови), звужені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав, посилаючись на те, що від проходження огляду він не відмовлявся. Після зупинки поліцейські спочатку почали пред`являти йому претензії з приводу того, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння, він просив поліцейських дати йому можливість продути аклотестер, проте вони відмовили йому у цьому. Після цього поліцейські почали пред`являти претензії з приводу того, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння та говорити про те, що треба їхати до лікарні в с. Степанівка, проти чого він заперечував та просив провести такий огляд в наркодиспансері у м. Херсоні на вул АДРЕСА_2 . Люксембург, непонаділк якого його зупинили поліцейські, оскільки знав, що там такі огляди проводять, а тому не розумів, чому треба їхати в с. Степанівку. Коли поліцейські пояснили йому, що в с. Степанівка такий же медичний заклад, які і на вул АДРЕСА_3 Р. Люксембург, він погодився туди їхати, але поліцейські сказали, що вже пізно і склали протокол.

Захисник ОСОБА_2 у судовому засіданні, посилаючись на недоведеність інкримінованих ОСОБА_1 дій, просив закрити провадження у справі за відсутністю події і складу правопорушення.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 зібрані, додані до протоколу та надані суду наступні документи, які були досліджені у судовому засіданні:

- письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідно до яких у водія автомобіля Volvo 460 н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 були виявлені ознаки сп`яніння порушення мови (сповільненість мови), звужені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Водію на місці зупинки транспортного засобу було запропоновано продути алкотестер «Драгер», на що він відмовився. Після цього йому було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння в найближчому лікарняному закладі, на що він також відмовився;

- рапорти поліцейських з приводу документування інкримінованих ОСОБА_1 дій, а також доопрацювання повернених матеріалів;

- відеофайл з нагрудного відеореєстратора поліцейського.

Розглянувши справу у відповідності до вимог ст.ст. 245-246, 249, 252 КУпАП, суд вважає, що зібрані у справі докази не дають підстав для беззаперечного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, виходячи з наступного.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Переглядом відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського не встановлено факт присутності при документуванні інкримінованих ОСОБА_1 дій осіб чоловічої статі - свідків, відомості про яких містяться у складеному стосовно нього протоколі, оскільки відеореєстратором взагалі не зафіксовано присутність тоді інших осіб, окрім ОСОБА_1 , поліцейського та поряд з ними особи жіночої статі, процесуальний статус якої, як і її особу, переглядом відеозапису з`ясувати не неможливо, оскільки такі відомості під час проведення відеозапису не оголошувалися.

З метою всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи судом вжито вичерпних заходів для забезпечення явки та допиту у судовому засіданні свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (шляхом направлення судових повісток за місцем проживання, вказаним в матеріалах справи, та смс-повідомлень), проте зазначені особи у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, а нормами КУпАП примусовий привід свідка не передбачений.

З огляду на наведене, письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідно до яких останні були очевидцями обставин, покладених в основу складеного стосовно ОСОБА_1 протоколу, не підтверджені усними поясненнями свідків під час судового розгляду, не можуть бути визнані допустимими доказами.

При цьому, при оцінці зазначених письмових пояснень свідків суд виходить також з того, що вони є ідентичними та шаблонними (виготовленими друкованим способом з заздалегідь викладеними обставинами справи, що на місці їх складання було неможливим), що додатково викликало необхідність їх перевірки в судовому засіданні.

Крім того, суд зазначає, що з цих пояснень свідків випливає, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння із застосуванням алкотестеру «Драгер», яким такий стан установлювати неможливо, що ставить під сумнів достовірність таких пояснень та дає підстави для висновку про суперечність таких пояснень відомостям, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушенням та зафіксованим відеозаписом.

Також суд зазначає, що досліджений відеозапис з нагрудної камери поліцейського складається з двох окремих фрагментів, знятих 08.04.2019 року у різний час, не є безперервним, з значним проміжком часу, що унеможливлює встановлення взаємозв`язку між ними та не відображає весь хід документування інкримінованих ОСОБА_1 дій.

Інших доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 не було виконано вимог п. 2.5 ПДР України, і, зокрема, на спростування його позиції про те, що він не відмовлявся від проходження огляду за повідомлених ним у судовому засіданні обставин, матеріали справи не містять і під час судового розгляду, в тому числі, як було зазначено вище, шляхом допиту свідків, здобуто не було.

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 року), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно виходити з того, що як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З наведеного випливає, що нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, є обов`язком органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, що в свою чергу звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

За обставин викладених вище, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості про керування ним 08.04.2019 року о 23-50 год. автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння та відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку не підтверджуються доказами у справі та не можна вважати доведеними, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, ст.ст. 251-252, 280, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП України - закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

СуддяКорольчук Н. В.