Справа №601/1143/19
Провадження № 3/601/568/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2019 року Кременецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Коротича І.А.,

за участю секретаря судового засідання: Бончик А.П.,

з участю прокурора: Івахів О.В.

розглянувши в судовому засіданні матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, завідувача Почаївської дільниці ветеринарної медицини, про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 172 6 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 188 від 07 червня 2019 року, ОСОБА_1 , працюючи на посаді завідувача Почаївської дільниці ветеринарної медицини, відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язане з корупцією, в порушення вимог частини 1 статті 45 вказаного Закону, несвоєчасно, без поважних причин, після встановленого строку подання щорічної декларації (з 01.01.2019 року до 01.04.2019 року), а саме 01.04.2019 року подав на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Так, наказом № 22 від 18 квітня 2016 року «Про прийняття на роботу ОСОБА_1 », ОСОБА_1 прийнято на посаду завідувача Почаївської дільниці ветеринарної медицини в Кременецьку районну державну лікарню ветеринарної медицини з 22 квітня 2016 року.

Візуальним моніторингом публічних відомостей, який розміщений на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції встановлено, що до цього ОСОБА_1 подав декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування щорічну за 2017 рік о 17 годині 23 хвилині 31 березня 2018 року, тобто своєчасно з дотриманням вимог статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», що підтверджує його ознайомлення із вимогами вказаного Закону.

Крім цього, ознайомлення ОСОБА_1 із антикорупційним законодавством, в тому числі фінансовим контролем, підтверджується відомістю щодо ознайомлення суб`єкту декларування із рекомендаціями НАЗК, перевірку терміну дії електронних цифрових підписів, електронної пошти по Кременецькій районній лікарні ветеринарної медицини.

Фактичним моментом виявлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення пов`язаного з корупцією передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП є дата складання даного адміністративного протоколу працівниками УЗЕ в Тернопільській області, тобто 07 червня 2019 року. Таким чином, ОСОБА_1 , працюючи на посаді завідувача Почаївської дільниці ветеринарної медицини, вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що він вчасно подавав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції. З яких причин відсутня була інформація на сайті йому не відомо. 01 04.2019 року він ще раз подав електронну декларацію. А тому, просить закрити провадження в даній адміністративній справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що вина ОСОБА_1 доведена матеріалами справи, а тому просить його притягнути до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене частиною 1 статті 172 6 КУпАП та накласти адміністративне стягнення в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті, за якою він притягується до відповідальності.

Заслухавши сторони у справі, дослідивши надані до протоколу матеріали, суд приходить наступних висновків.

Так, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, доведення якого є необхідним в розумінні вказаної норми.

Водночас, до протоколу надані лише матеріали, які зумовлюють сам факт несвоєчасного подання декларації.

До матеріалів справи не додано доказів, які б свідчили про наявність у ОСОБА_1 прямого чи непрямого умислу у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Так, за змістом ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності, та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, відповідно до статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

07.06.2019 року старшим оперуповноваженим сектору протидії корупції Управління захисту економіки в Тернопільській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України капітаном поліції Войнаровським З.Б. відносно ОСОБА_1 складено протокол № 188 про вчинення останнім правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Однак, такий протокол не може вважатись допустимим доказом в даній справі з наступних підстав.

Частиною 2 статті 49 Закону України "Про запобігання корупції" передбачено, що державні органи, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов`язані перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

Порядок перевірки факту подання суб`єктами декларування декларацій відповідно до Закону України «Про запобігання корупції" та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій затверджений рішенням НАЗК від 06.09.2016 року № 19, який зареєстрований в МЮУ 15.11.2016 року за №1479/29609 (в редакції закону станом на 01.04.2018).

Пунктом 3 цього Порядку передбачено, що перевірка факту подання декларацій та повідомлення Національного агентства про випадки неподання чи несвоєчасного подання декларацій покладаються на уповноважений підрозділ (особу) з питань запобігання та виявлення корупції відповідного органу, або інший структурний підрозділ такого органу (далі - відповідальний підрозділ (особа)), визначений керівником органу.

Керівник відповідного органу, визначає порядок взаємодії відповідального підрозділу (особи) з іншими підрозділами з метою обліку суб`єктів декларування, у яких виник обов`язок подати декларації відповідно до вимог Закону.

Водночас, строки перевірки факту подання декларацій передбачені п. 4 цього ж Порядку. Зокрема в пп. 1 п. 4 визначено, що відповідальний підрозділ (особа) органу, в якому працюють (працювали) суб`єкти декларування, перевіряє факт подання щорічних декларацій суб`єктів декларування протягом 10 робочих днів з граничної дати подання таких декларацій.

Факт подання декларацій перевіряється шляхом пошуку та перегляду інформації в публічній частині Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на офіційному веб-сайті Національного агентства (п. 5 Порядку).

Пунктом 6 даного Порядку передбачено, що у випадку встановлення факту неподання чи несвоєчасного подання декларацій суб`єктами декларування відповідно до вимог Закону відповідальний підрозділ (особа) органу, в якому працюють (працювали) суб`єкти декларування, повідомляє про це Національне агентство упродовж трьох робочих днів з дня виявлення такого факту. Повідомлення Національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, надсилається засобами поштового зв`язку (рекомендованим листом з повідомленням про вручення). Зазначене повідомлення надсилається відповідним органом окремо за кожним фактом такого неподання чи несвоєчасного подання.

Пунктом 8 даного Порядку передбачено, що у разі встановлення факту неподання декларації суб`єктом декларування Національне агентство письмово повідомляє про це керівника відповідного органу, вищому органу управління відповідного громадського об`єднання, іншого непідприємницького товариства та спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції. Повідомлення про факт неподання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, надсилається за формою, встановленою в додатку 2 до цього Порядку, з урахуванням положень статті 216 Кримінального процесуального кодексу України.

Таким чином, антикорупційним законодавством чітко встановлено обов`язок державного органу (уповноваженого підрозділу/особи) перевіряти факт подання щорічних декларацій суб`єктами декларування, які в них працюють протягом 10 робочих днів з граничної дати подання таких декларацій шляхом пошуку та перегляду інформації в публічній частині ЄДР декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на офіційному веб-сайті Національного агентства.

В ході розгляду даної справи встановлено, що уповноваженим працівником, який повинен був перевірити факт подання декларації ОСОБА_1 у передбачений законодавством строк, факт неподання або несвоєчасного подання декларації за 2018 рік, останнім встановлено не було з невідомих для суду причин, оскільки матеріали справи таких даних не містять і здобуто таких не було в ході судового розгляду.

Водночас встановлено те, що факт щодо несвоєчасного подання до ЄДР декларації за 2018 рік ОСОБА_1 було виявлено шляхом моніторингу Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на офіційному веб-сайті Національного агенства, проте відсутні відомості ким саме та коли саме це було виявлено.

Крім того, суд не бере до уваги як доказ, роздруківки нібито електронної декларації, оскільки неможливо встановити її походження, на ній немає відміток уповноваженого органу про достовірність та належність саме цієї декларації ОСОБА_1

До матеріалів справи не додано доказів, що уповноважений орган у сфері протидії корупції звертався до НАЗК із запитом про подання чи несвоєчасне подання декларації.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статі 172-6 КУпАП, яке ставиться йому у провину, належними і допустимими доказами не доведена, оскільки матеріали справи не містять ким саме та коли саме було виявлено вказане правопорушення, що унеможливлює встановити, чи було дотримано чітко визначений антикорупційним законодавством порядок виявлення таких правопорушень. Не встановлено таких обставин і під час розгляду справи.

Відповідно до частини 3 статті 62 Конституції України, яка є нормою прямої дії, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із пунктом 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення, пов`язаний з корупцією та ксерокопії які містяться в матеріалах справи (а.с.10,15), є недопустимими доказами, враховуючи відсутність фактів, які б доводили умисну вину ОСОБА_1 , суд прийшов до висновку, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 172-6 КУпАП, в зв`язку із чим провадження слід закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 7, 221, 245, 247, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 172-6 КУпАП, закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення через Кременецький районний суд Тернопільської області.

Суддя: