П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.06.2019 Справа №607/14401/19

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Кунцьо С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працюючого, неодруженого, жителя АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 51, ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Як встановлено у судовому засіданні, громадянин ОСОБА_1 12 червня 2019 року о 09 год. 00 хв. перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння по місцю свого проживання за адресою АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство відносно свого батька ОСОБА_2 , з яким спільно проживає, під час чого чинив на нього моральний та психологічний тиск, виражався нецензурною лайко та погрожував.

Крім того 09 червня 2019 року о 10.00 год. перебуваючи у приміщенні квартири, що по АДРЕСА_1 , таємно викрав грошові кошти в сумі 100 грн. з гаманця, що належать його батьку ОСОБА_2 , таким чином вчинив дрібну крадіжку.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні ним адміністративних правопорушень не визнав.

Відповідно до ст.278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім того, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Таким чином, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, оцінка доказів, відповідно до ст.252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_1 , його вина у вчиненні адміністративних правопорушень повністю підтверджується наступною сукупністю доказів, дослідженими в судовому засіданні а саме: даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ГР №278100 від 12.06.2019 року; довідці про результати розгляду повідомлення ОСОБА_2 від 12.06.2019 року; рапорті поліцейського УППв Тернопільській області від 09.06.2019 року; письмовій заяві від 09.06.2019 року; письмових поясненнях ОСОБА_2 від 09.06.2019 року; письмових поясненнях ОСОБА_1 від 12.06.2019 року; копії постанови Тернопільського міськрайонного суду від 22.08.2018 року відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.; копії постанови Тернопільського міськрайонного суду від 04.10.2018 року відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 40 годин громадського арешту; довідці про результати розгляду повідомлення ОСОБА_2 від 22.02.2019 року; довідці про результати розгляду повідомлення ОСОБА_2 від 19.02.2019 року; довідці про результати розгляду повідомлення ОСОБА_2 від 23.02.2019 року; довідці про результати розгляду повідомлення ОСОБА_2 від 20.03.2019 року; довідці про результати розгляду повідомлення ОСОБА_2 від 26.03.2019 року; довідці про результати розгляду повідомлення ОСОБА_2 від 18.04.2019 року; протоколі про адміністративне правопорушення серії ГР №270899 від 12.06.2019 року; довідці про результати розгляду повідомлення ОСОБА_2 від 12.06.2019 року.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного проступку передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП, тобто дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, ч.2 ст.173-2 КУпАП тобто вчинення домашнього насильства, а саме умисне вчинення будь-яких дій психологічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілого, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у відповідності до ст. 36 КУпАП України в межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення, суд приймає до уваги характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, і приходить до переконання, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 33, 51, 173-2, 283, 284, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 51, ч.2 ст.173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в користь держави в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 (двадцять) коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд.

Головуючий суддяС. В. Кунцьо