Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/2113/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2019 м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі судді Надопта А.А., за участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення за матеріалами, які надійшли із Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , офіційно непрацевлаштованого, громадянина України, до адмінвідповідальності не притягався,

за ч.2 ст.154 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 допустив порушення правил утримання собак у дворогосподарстві, внаслідок чого 29.06.2019 року близько 16-00 години належні йому дві собаки породи вівчарка покинули територію дворогосподарства по АДРЕСА_1 , та на вулиці одна із собак накинулась передніми на малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , подряпавши його обличчя до крові.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що проживає за адресою АДРЕСА_1 , має власне подвір`я, де утримує двох собак породи вівчарка. Проте заперечив ту обставину, що 29.06.2019 року собаки покинули подвір`я та накинулись на хлопчика, який грався на вулиці.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення від 04.07.2019 року серії ГР№350999, зміст письмових пояснень потерпілого ОСОБА_2 (а.с.4-5), письмових пояснень свідка ОСОБА_3 (а.с.5), та зміст письмових пояснень ОСОБА_1 (а.с.6), всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі підтверджені зазначеними доказами обставини справи в їх сукупності, суддя дійшов висновку, що діяння, у вчиненні якого звинувачується ОСОБА_1 , мало місце, його дії слід кваліфікувати як порушення правил утримання домашніх тварин, що полягало у допущенні вигулу собак без супроводу власника поза місцем постійного утримання тварин, незабезпечення безпеки оточуючих людей від заподіяння шкоди цими тваринами, внаслідок чого було спричинено шкоду здоров`ю малолітньої особи, а ОСОБА_1 є винним у вчиненні цього діяння.

Такого висновку суд дійшов, виходячи із наступного.

Обставини, зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, знайшли підтвердження сукупністю належних та допустимих доказів, зібраних службовою особою, що склала протокол, дані з яких узгоджуються між собою. Підтверджені зібраними матеріалами справи обставини спростовують заперечення ОСОБА_1 в судовому засіданні, а на підтвердження своїх заперечень ОСОБА_1 не подав належних та допустимих доказів.

Так, даними ОСОБА_1 поясненнями в судовому засіданні підтверджено ті обставини, що йому належать дві собаки породи вівчарка, яких він утримує у дворогосподарстві за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 .

Письмові пояснення, відібрані у свідка події ОСОБА_3 та у потерпілого ОСОБА_2 підтверджують ті обставини, що 29.06.2019 року близько 16-00 години ці діти гралися на вулиці Промисловій в м.Виноградів, неподалік від подвір`я, де проживає ОСОБА_1 до дітей підбігли собака породи вівчарка, яку діти впізнали як собаку ОСОБА_1 Згодом до дітей підбігла друга собака породи вівчарка, належна ОСОБА_1 , та накинулась на малолітнього потерпілого ОСОБА_2 передніми лапами, поваливши його на землю і подряпавши обличчя до крові.

Та обставина, що собаки породи вівчарка, належні ОСОБА_1 , 29.06.2019 року близько 16-00 години покинули подвір`я, де утримуються хазяїном, та вибігли на вулицю без супроводу власника, підтверджена також письмовими поясненнями, відібраними в особи, що притягається до адмінвідповідальності, ОСОБА_1

Особливості утримання домашніх тварин визначено статтею 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження».

Відповідно до визначень цього закону, утримання тварин в домашніх умовах - обмеження природної волі домашніх тварин, що виключає їх вільне переміщення за межами квартири, подвір`я окремого будинку.

Відповідно до ст.9 цього Закону, особа, яка утримує домашню тварину, зобов`язана: забезпечити домашній тварині необхідні умови, що відповідають її біологічним, видовим та індивідуальним особливостям, відповідно до вимог цього Закону; дотримуватися санітарно-гігієнічних норм експлуатації жилого приміщення, де утримується домашня тварина (місце постійного утримання), та норм співжиття. Правила утримання домашніх тварин установлюються органами місцевого самоврядування. Особи, які утримують домашніх тварин, мають право з`являтися з ними поза місцями їх постійного утримання (супроводжувати їх). Супроводжувати домашню тварину може особа, яка досягла 14-річного віку. Особа, яка супроводжує тварину, зобов`язана забезпечити: безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною; безпеку супроводжуваної домашньої тварини; безпеку дорожнього руху при проходженні з домашньою твариною біля транспортних шляхів і при їх переході шляхом безпосереднього контролю за її поведінкою. При супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду. Дозволяється утримувати: домашніх тварин - у квартирах, де проживає кілька сімей, - лише за письмовою згодою всіх мешканців квартири. При цьому не дозволяється утримувати домашніх тварин у місцях загального користування; домашніх тварин - у "зоокутках" дитячих, освітніх, наукових, санаторно-курортних і оздоровчих закладів - з дозволу відповідного органу за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері ветеринарної медицини; домашніх тварин - у вільному вигулі на ізольованій, добре огородженій території (в ізольованому приміщенні) на прив`язі або без неї; домашніх тварин - юридичними особами: для охорони - в обладнаних приміщеннях або на прив`язі; для дослідної мети - у вольєрах, біологічних клініках (віваріях) або в розплідниках; собак - без повідків і намордників під час оперативного використання правоохоронними органами, собак спеціального призначення, а також собак під час муштри, на полюванні, на навчально-дресирувальних майданчиках. Фізичні та юридичні особи, які утримують домашніх тварин, зобов`язані дотримуватися вимог нормативно-правових актів, зазначених у статті 2 цього Закону, санітарно-гігієнічних і ветеринарних норм та правил, а також не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб та не створювати загрози безпеці людей, а також інших тварин.

Таким чином, ОСОБА_1 , як власник двох собак породи вівчарка, які утримуються ним на подвір`ї будинку за місцем його постійного проживання, зобов`язаний був виключити їх вільне переміщення за межами подвір`я будинку (без його супроводу); утримувати вказаних домашніх тварин - у вільному вигулі на ізольованій, добре огородженій території на прив`язі або без неї, з метою не створювати загрози безпеці людей та з метою недопущення порушень законних інтересів інших осіб.

Статтею 35 цього Закону, за порушення вимог цього Закону винні особи несуть кримінальну, адміністративну та цивільно-правову відповідальність згідно із законом.

Так, відповідальність за порушення правил утримання домашніх тварин, що полягало у допущенні вигулу собак без супроводу власника поза місцем постійного утримання тварин, незабезпечення безпеки оточуючих людей від заподіяння шкоди цими тваринами, внаслідок чого було спричинено шкоду здоров`ю малолітньої особи встановлено частиною другою ст.154 КУпАП.

Обставин, що виключають адміністративну відповідальність та провадження в справі про адміністративні правопорушення, не встановлено, підстав для звільнення від адміністративної відповідальності немає. Відтак, ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Обставин, які б обтяжували чи пом`якшували відповідальність, не встановлено.

Накладаючи адміністративне стягнення в межах ч. 2 ст. 154 КУпАП необхідно врахувати, що в матеріалах справи відсутні документи, які дозволяють ідентифікувати тварин, які підлягають конфіскації. Відсутність відповідних документів перешкоджає виконанню судового рішення в частині конфіскації тварини.

Крім того, вилучення собак у їх господаря (конфіскація) позбавить їх турботи, що можна розцінювати як жорстоке поводження з твариною. Тобто передбачене частиною другою ст.154 КУпАП у виді конфіскації тварин не відповідає суспільній значимості порушення.

Відтак, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суддя враховує вищенаведені міркування, а також характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, відсутність обтяжуючих та пом`якшуючих обставин, та застосовує до правопорушника адміністративне стягнення у межах санкції, передбаченої ч.2 ст.154 КУпАП, у виді штрафу без конфіскації тварин.

Таке адміністративне стягнення на переконання судді є достатньою мірою відповідальності з метою виховання правопорушника, і є необхідним для попередження допущення ним нових правопорушень.

Керуючись ст.ст. 23 ,33, 40-1, 268, 280, 283-285 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП та застосувати до нього стягнення у виді штрафу у розмірі 51 грн (п`ятдесят однієї гривні) без конфіскації тварин.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн (триста вісімдесят чотири гривні 20 коп).

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

СуддяА. А. Надопта