Справа № 461/9472/18 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 33/811/455/19 Доповідач: Михалюк В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі :

Головуючого судді Михалюка В.О.,

з участю правопорушника ОСОБА_1 ,

представника митниці Дунаса М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 21 березня 2019 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 21 березня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 , (зі слів громадянина), тимчасово не працюючого,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.472 МК України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 28468 гривень 53 коп.

Провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 482 МК України закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучений згідно протоколу про порушення митних правил № 6624/20900/18 від 31.10.2018 товар конфісковано в дохід держави.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Львівської митниці ДФС 1209,18 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 384,20 гривень судового збору.

При цьому районним судом встановлено, що 30.10.2018 близько 22 год. 25 хв. при виїзді з пункту пропуску «Рава-Руська-Хребенне» митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС, працівниками управління СБ України у Львівській області з метою перевірки законності переміщення через митний кордон України автобусу марки "DAF SB3000", реєстраційний номер НОМЕР_1 , було ініційовано проведення переогляду зазначеного транспортного засобу, у зв`язку з чим транспортний засіб було скеровано до боксу поглибленого огляду.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 338 Митного кодексу України та листа УСБ України у Львівській області від 29.10.2018 № 14/4-2251, під час проведення переогляду автобусу марки "DAF SB3000", реєстраційний номер НОМЕР_1 , працівниками управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Львівської митниці ДФС спільно з працівниками УСБ України у Львівській області, у салоні транспортного засобу без ознак приховування виявлено товари, а саме:

1.Фільтр торгової марки «HENGST» (артикул Е10402) 1 шт.;

2.Фільтр торгової марки «HENGST» (артикул Z16D183) 1 шт.;

3.Фільтр торгової марки «HENGST» (артикул E89HD213) 1 шт.;

4.Фільтр торгової марки «HENGST» (артикул E101UD324) 1 шт.;

5.Фільтр торгової марки «HENGST» (артикул E82KPD36) 2 шт.;

6.Фільтр торгової марки «HENGST» (артикул H100WL) 1 шт.;

7.Фільтр торгової марки «HENGST» (артикул E794L) 1 шт.;

8.Фільтр салону торгової марки «HENGST» (артикул E944L1) 1 шт.;

9.Фільтр торгової марки «UniTruck» (артикул UT6012B) 1 шт.;

10.Фільтр торгової марки «WABCO» (артикул ) 1 шт.;

11.Тормозні колодки (комплект) торгової марки «TEXTAR» (артикул 2927801) 2 упаковки;

12.Амортизатор торгової марки «SACHS» (артикул 290980) 2 шт.;

13.Тормозний диск торгової марки «EKU» (артикул 080524) 4 шт.

У транспортному засобі слідували громадянин ОСОБА_2 (водлій автобуса), також громадяни: ОСОБА_3 , пасп. № НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , пасп. № НОМЕР_3 , ОСОБА_5 , пасп. № НОМЕР_4 , ОСОБА_6 , пасп. № НОМЕР_5 , ОСОБА_7 , пасп. № НОМЕР_6 .

Опитаний громадянин ОСОБА_1 у своїх поясненнях повідомив, що виявлений у салоні транспортного засобу товар «автозапчастини» належить йому і він придбав його у Польщі для власних потреб. Вартість товарів, відповідно до чеку, наданого гр. ОСОБА_8 від 30.10.2018 становить 3830 польських злотих (що відповідно до курсу НБУ відповідає сумі 28468,53 гривні).

Виявлений товар відповідно до вимог ст. 374 Митного кодексу України підлягав обов`язковому декларуванню. Протокол про порушення митних правил при здійсненні митних формальностей із зазначеним транспортним засобом не запроваджувався та інші документи не оформлялися.

Крім цього, згідно інформації наявної у базі даних АСМО «Інспектор» встановлено, що рейсовий автобус марки "DAF SB3000", д.н.з. НОМЕР_1 , в`їхав у зону митного контролю пункту пропуску «Рава-Руська-Хребенне» митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС о 22 год. 15 хв. 30.10.2018 смугою руху «червоний коридор». Митне оформлення транспортного засобу закінчено, про що свідчить відбиток ОНП № 442 на Контрольному талоні для проходження по «червоному коридору» серія TDC номер НОМЕР_7 .

Також, згідно АСМО «Інспектор» встановлено, що на громадян, які переміщувалися вищевказаним транспортним засобом спрацювала Автоматизована Система Аналізу Управління Ризиками, що дані громадяни переміщуються повторно протягом 72 годин, відповідно до чого провести опитування даних громадян на предмет наявності товарів, що підлягають оподаткуванню податком на додану вартість відповідно до ст. 191 Податкового кодексу України.

В розділі «Примітки/Обгрунтування» інспектором внесено відмітки «Усне опитування громадян проведено».

На дану постанову судді правопорушник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає дану постанову в частині визнання його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України та накладення на нього стягнення у виді штрафу з конфіскацією товару, незаконною та необгрунтованою. Зазначає, що визначений судом першої інстанції розмір штрафу в сумі 28468,53 грн. та конфіскація товарів на цю суму не відповідає вимогам ч. 4 ст. 374 МК України.

Просить скасувати постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 21 березня 2019 року, в частині визнання його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 28468,53 грн., конфіскації товару, вилученого згідно протоколу про порушення митних правил № 6624/20900/18 від 31.10.2018. Постановити в цій частині нову постанову, якою звільнити його від відповідальності, передбаченої ст. 472 МК України, за малозначністю діяння, обмежившись усним зауваженням. Повернути ОСОБА_1 товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил № 6624/20900/18 від 31 жовтня 2018 року для його вивезення в Республіку Польща.

Крім цього, ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді першої інстанції, в якій зазначає, що строк пропущено з поважних причин, оскільки не був присутній в судовому засіданні 21 березня 2019 року, через перебування в цей час з кордоном в робочій поїздці. Копію постанови особисто отримав 31 березня 2019 року після повернення в Україну.

Заслухавши думку правопорушника ОСОБА_1 , який просив задоволити його апеляційну скаргу, працівника митниці Дунаса М.О., який просив відхилити дану апеляцію, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, та дослідивши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Так, диспозиція ст. 472 МК України передбачає відповідальність за недекларування товарів, що переміщуються через державний кордон України, тобто за незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

І, як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції обгрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 472 МК України, згідно якого накладено стягнення у виді штрафу. в розмірі 100% вартості товарів, що були предметом порушення митних правил та їх конфіскації.

Такий висновки суду підтверджується протоколом про порушення митних правил № 6624/20900/18 від 31 жовтня 2018 року, контрольним талоном проходження по «червоному «коридору», митною декларацією, актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , товаросупровідними документами, службовими та доповідною записками, а також іншими матеріалами справи.

І на підставі вказаних доказів, на думку апеляційного суду, суддя прийшов до обгрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, та на законних підставах, у відповідності до санкції цієї статті наклав на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 28468 гривень 53 коп. з конфіскацією товару, вилученого згідно протоколу про порушення митних правил.

При цьому, апеляційний суд вважає, що місцевий суд вірно та обґрунтовано прийняв до уваги характер вчиненого порушення митних правил, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставини справи, та прийшов до обгрунтованого висновку, що до ОСОБА_1 слід застосувати стягнення у виді штраф в межах встановлених санкцією ст. 472 МК України, у розмірі 100 % вартості товару в сумі 28468 гривень 53 коп. та конфіскації товару, що був безпосереднім предметом порушення митних правил.

Доводи ж апеляційної скарги про неповноту дослідження обставин справи не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що усі істотні для справи обставини з`ясовані всебічно та об`єктивно, встановленим обставинам дана належна юридична оцінка.

А тому, на переконання апеляційного суду, стягнення у виді штрафу у розмірі 28468 гри. 53 коп. з конфіскацією товару, вилученого згідно протоколу про порушення митних правил, накладено на ОСОБА_1 з дотриманням вимог закону та у межах санкції, передбаченої ст. 472 МК України.

Що стосується клопотання апелянта про звільнення його від адміністративної відповідальності за малозначністю діяння, тобто на підставі ст. 22 КУпАП, то вважаю, що вчинене правопорушення не являється малозначним, а тому відсутні підстави для його звільнення від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП.

За таких обставин апеляційний суд приходить до переконання, що при розгляді справи відносно ОСОБА_1 суд першої інстанції в повній мірі дотримався вимог закону, а покликання в апеляційній скарзі апелянта на порушення вимог закону при розгляді справи судом першої інстанції, які могли вплинути на остаточне рішення по справі, свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи не знайшло.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає, що суддею Галицького районного суду м. Львова в судовому засіданні вірно встановлені та правильно викладені в постанові фактичні обставини справи, а стягнення накладене в межах санкції ст. 472 МК України, а тому відмовляє правопорушнику ОСОБА_1 в задоволенні його апеляційної скарги.

При цьому суд прийшов до переконання, що правопорушнику ОСОБА_1 слід поновити строк на апеляційне оскарження вищевказаної постанови судді як такий, що пропущений з поважних причин.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Галицького районного суду м. Львова від 21 березня 2019 року щодо нього.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 21 березня 2019 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий : В.О. Михалюк