Номер провадження: 33/813/686/19
Номер справи місцевого суду: 505/186/19
Головуючий у першій інстанції Івінський О. О.
Доповідач Джулай О. Б.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя Джулай О.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Гасановій Л.Я.к.

особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_3

захисника Шаталіна М.В.

потерпілого ОСОБА_2

розглянувши апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 на постанову судді Котовського міськрайонного суду Одеської області, від 10.04.2019 року, відносно ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП,-

встановив:

Зазначеною постановою закрито провадження у справі про адміністративне порушення, передбачене 124 КУпАП у відношенні ОСОБА_3 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до оскарженої постанови судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_3 09.01.2019 р., близько 17 годин, по вул. Соборній, м. Подільськ Одеської області, керуючи транспортним засобом марки «MAZDA-626» д/з НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не вибрав безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем марки «HYUNDAI» д/з НОМЕР_2 , який рухався по переду. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження.

Оскаржена постанова суду не містить висновків щодо винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого 124 КУпАП. Судом першої інстанції було встановлено, що на момент розгляду справи закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП, у зв`язку з чим судом було прийнято рішення про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне порушення у відношенні ОСОБА_3 на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Не погодившись із зазначеною постановою суду, потерпілий ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржену постанову суду та постановити нову, якою визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, з таких підстав:

- суд першої інстанції розглянув справу без його участі, чим порушивши його права, передбачені ст.268 КУпАП, що є підставою для скасування постанови;

- суддею не було надано оцінку діям водія ОСОБА_3 .

При цьому, апелянт вказує, що рішення суду впливає на стягнення матеріальної шкоди, а тому необхідно встановити винувату особу, що суддею районного суду зроблено не було.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та пояснив, що 09.01.2019 року, близько 17 години він, виїжджаючи з другорядної дороги на вул. Соборну, м. Подільськ, Одеської області, яка є головною, з правого боку на відстані 200 метрів побачив, що в його бік рухався автомобіль марки «MAZDA-626» д/з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 .

Продовжуючи свій рух, він здійснив поворот ліворуч та в дзеркало заднього виду він побачив автомобіль, марки «MAZDA-626» д/з НОМЕР_1 , який їхав на нього. Була ожеледиця, через що він не міг збільшити швидкість щоб уникнути зіткнення, тому він з`їхав на праве узбіччя, але це не допомогло, сталось зіткнення. В ДТП важає винуватим ОСОБА_3

ОСОБА_3 та його захисник Шаталін М.В., в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Крім того, ОСОБА_3 суду пояснив, що дійсно він 09.01.2019 року близько 17 години керував транспортним засобом «MAZDA-626» д/з НОМЕР_1 . Рухаючись по вул. Соборній, м. Подільськ, Одеської області, яка є головною дорогою, в сторону перехрестя вул. Соборної та вул. Армійської, він побачив автомобіль марки «HYUNDAI» д/з НОМЕР_2 , який виїхав з другорядної дороги та створив йому перешкоду в русі. Після чого ОСОБА_3 загальмував, але його почало заносити та в результаті чого він не зміг маневрувати для уникнення зіткнення, через що сталось ДТП. Наголошує на тому, що була ожеледиця. Вину свою не визнає, вважає винуватим у ДТП ОСОБА_2 .

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 269 КУпАП передбачено, що потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

Потерпілий має право знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися правовою допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, оскаржувати постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Потерпілого може бути опитано як свідка відповідно до статті 272 цього Кодексу.

Таким чином, апелянт ОСОБА_2 в цьому провадженні, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, є потерпілим.

Відповідно до статті 277-2, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк.

З матеріалів справи убачається, що суддя суду 1-ї інстанції, отримавши справу 27.03.2019 року, розглянув її 10.04.2019 року за відсутності сторін, які беруть участь у провадженні по справі, чим були істотно порушені їхні права.(а.с. 16). В матеріалах справи відсутні докази того, що сторони, по справі були повідомлені належним чином про розгляд адміністративної справи 10.04.2019 року.

Більш того, в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 398080 від 09.01.2019 року зазначено, що розгляд адміністративної справи відбудеться «за викликом».(а.с.4)

Статтею 278 КУпАП передбачено, що суддя районного суду при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення серед інших питань має вирішити питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду справи.

Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.

Крім того, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

З матеріалів справи вбачається, що при ухваленні оскарженої постанови суддя не в повній мірі дотримався вимог вказаних правових норм, що потягло за собою прийняття необґрунтованого рішення.

Викладені обставини є підставами для скасування оскарженої постанови і свідчать про обґрунтованість апеляційної скарги в цій частині.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Статтею 256 КУпАП визначено зміст протоколу: у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Крім того, «Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» від 01 грудня 2015 року за № 1496/27941, чітко визначений порядок оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.

При розгляді справи про притягнення конкретної особи до адміністративної відповідальності, саме протокол про адміністративне правопорушення, як процесуальний документ є предметом дослідження та оцінки суддею в судовому засіданні при розгляді справи по суті, однак може визнаватись джерелом доказів у справі лише за умови його відповідності вимогам ст. ст. 254-256 КУпАП.

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що суд першої інстанції не мав підстав для розгляду справи на підставі даних зазначених у вищезазначеному протоколі, оскільки вказаний протокол складений з порушення вимог чинного законодавства.

Зокрема, в протоколі відсутні відомості про потерпілих, відсутні посилання на те що до протоколу додані письмові пояснення учасників ДТП та свідка, схема ДТП, або взагалі будь-які додатки (а.с.4).

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам закону, в зв`язку з чим не може бути визнаний допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Наявна в матеріалах провадження схема ДТП також не може бути визнана допустимим доказом в цьому провадженні з огляду на таке.

З пояснень учасників ДТП вбачається, що пригода відбулось в зоні перехрестя, однак в схемі, долученій до матеріалів провадження, ця обставина не зазначена, крім того, не вказаний стан дорожнього покриття. Крім того, відсутня можливість з`ясувати питання стосовно того, до якого саме протоколу про адміністративне правопорушення зазначена схема додана, оскільки зазначена відповідна графа у схемі не заповнена.

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що зазначена схема місця ДТП не підписана ОСОБА_3 та інспектором, який її склав (а.с.8).

В п.52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Відтак, протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 398080 від 09.01.2019 року та схему місця ДТП від 09.01.2019 року не можна вважати належними та допустимими доказами у справі, оскільки, вказаний протокол складений з порушенням вимог чинного законодавства, та не може бути належним підтвердженням вчинення правопорушення.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Закриваючи провадження по справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП, суд першої інстанції всупереч вимогам ст. ст. 245, 247, 251, 252, 280 КУпАП належним чином не встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, тобто однобічно розглянув справу, без з`ясування всіх фактичних обставин, що мають істотне значення для її розгляду.

Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Отже, диспозиція статті 124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п.12.01, п.13.01 ПДР. Тому, розглядаючи дану справу, суд мав вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог п.12.01, п.13.01 ПДР, який зазначений в протоколі працівником поліції.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що в оскарженій постанові Котовського міськрайонного суду Одеської області, від 10.04.2019 року, не містяться посилання на матеріали справи, що свідчить про формальний підхід судді до розгляду справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим суддя фактично не міг встановити всіх обставин справи.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.

Приймаючи до уваги пояснення учасників ДТП, апеляційний суд приходить до висновку про те, що твердження ОСОБА_3 щодо його невинуватості в ДТП, матеріалами провадження не спростовані.

Враховуючи викладене, а також застосовуючи принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 в порушення вимог Правил дорожнього руху, за які передбачена відповідальність ст. 124 КУпАП, не доведена допустимими та достовірними доказами.

Оскільки вина є обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони правопорушення, відсутність вини свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП, підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: скасувати постанову та закрити провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1,7, 245, 251, 252, 256, 269, 277-2,280, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Постанову судді Котовського міськрайонного суду Одеської області, від 10.04.2019 року, якою закрита справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП на підставі п.7) ч.1 ст.247 КУпАП - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою закрити справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП на підставі п.1) ч.1 ст.247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення .

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Б. Джулай