ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/3339/19 Головуючий суддя І інстанції Сітало А. К.
Провадження № 33/818/948/19 Суддя доповідач Чопенко Я.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року м. Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду Чопенко Я.В., вирішуючи питання щодо можливості розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30травня 2019 року,-

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 , 1972 року народження, громадянин України, мешканець м . Харкова, -

визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 10200 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

На вказану постанову суду ОСОБА_1 18.07.2019 року вдруге подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість та незаконність постанови просить її скасувати, а провадження у справі закрити.

Разом з цим, ОСОБА_1 просить поновити йому строк апеляційного оскарження зазначеної постанови у зв`язку з тим, що він в судовому засіданні участі не приймав, про наявність судової постанови дізнався із сайту «Судова влада», після чого лише 13 червня 2019 року був ознайомлений з матеріалами справи та вважає, що його захисником - адвокатом Гордейчуком В.В. апеляційна скарга була подана у строк визначений законом, а тому наполягає на поновленні процесуального строку апеляційного оскарження судової постанови.

Перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Отже закон пов`язує строк внесення апеляції на постанову судді у справі про адміністративне правопорушення не з датою коли отримано повний текст постанови суду, а лише з датою ухвалення судового рішення.

Згідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип resjudicata, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2010 року у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу resjudicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Так, відповідно до матеріалів справи оскаржувана постанова винесена 30 травня 2019 року. (а.с.12).

24 червня 2019 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Гордейчук В.В. подав апеляційну скаргу на цю судову постанову, просив її скасувати, а провадження у справі закрити.

Згідно постанови Харківського апеляційного суду від 27 червня 20919 року апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 - адвоката Гордейчука В.В. була йому повернута у зв`язку із не наданням ним підтверджень своїх повноважень.

4 липня 2019 року ОСОБА_1 власно подає апеляційну скаргу на цю ж судову постанову, просить її скасувати, а провадження у справі закрити.

Разом з тим, ОСОБА_1 просить поновити йому строку апеляційного оскарження судової постанови, посилаючись на те, що він не приймав участі в судовому засіданні та вважає, що йог захисник подав апеляційну скаргу не порушуючи строк апеляційного оскарження, а тому цей строк повинен бути йому поновлений.

Згідно постанови Харківського апеляційного суду від 10 липня 2019 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30 травня 2019 року відмовлено, а апеляційну скаргу йому повернуто.

18 липня 2019 року ОСОБА_1 вдруге звертається з апеляційною скаргою на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30 травня 2019 року, просить її скасувати, а провадження у справі закрити.

Разом з тим просить поновити йому строк апеляційного оскарження цієї постанови суду, посилаючись на ті ж причини пропуску строку, які були ним вказані в апеляційній скарзі, поданій ним 4 липня 2019 року. Інших причин пропуску строку ОСОБА_1 не зазначає.

Хоча в своєму клопотання ОСОБА_1 і вказує, що не був присутній 30 травня 2019 року в судовому засіданні суду першої інстанції, однак жодного доказу тому не надає.

Більш того, згідно оскаржуваної постанови (а.с.12) вбачається, що ОСОБА_1 приймав участь у судовому засіданні 30 травня 2019 року та надавав свої пояснення суду.

Цей факт також був встановлений Харківським апеляційним судом в своїй постанові від 10 липня 2019 року (а.с.96).

Отже, твердження ОСОБА_1 про те, що він не був присутнім в судовому засіданні суду першої інстанції не узгоджується з даними матеріалів справи та розцінюється апеляційним судом як спосіб захисту та не приймається до уваги.

В судовому засіданні суду першої інстанції було проголошено судову постанову, а відтак ОСОБА_1 , який приймав участь у судовому розгляді, був ознайомлений з порядком та строками оскарження судового рішення.

Крім того, відповідно до копії ордеру (а.с.17) 8 червня 2019 року ОСОБА_1 уклав договір про надання правової допомоги із Гордейчуком В.В. , тобто в межах строку апеляційного оскарження.

Проте, адвокат Гордейчук В.В. звернувся до суду першої інстанції із заявою про ознайомлення з матеріалами справи лише 11 червня 2019 року, тобто після спливу процесуального строку апеляційного оскарження постанови Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30 травня 2019 року, а свою апеляційну скаргу на цю постанову він подав тільки 24 червня 2019 року.

До речі, згідно матеріалів справи, адвокат Гордейчук В.В. подавши 24 червня 2019 року апеляційну скаргу на постанову Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30 травня 2019 року, тобто з пропуском строку апеляційного оскарження судової постанови, не заявляв клопотання про поновлення цього строку.

Таким чином, посилання ОСОБА_1 на те, що його захисник Гордейчук В.М. подав свою апеляційну скаргу у строк, передбачений законом не узгоджується з матеріалами справи і не може бути прийнято до уваги.

Між тим, ОСОБА_1 в своєму клопотанні посилається на положення ст. 26 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» щодо документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги.

Апеляційний суд роз`яснює, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП суд керується виключно нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, відповідно до вимог ст. 271 КУпАП у розгляді справи про адміністративні правопорушення може брати участь адвокат. Повноваження адвоката на участь у розгляді справи підтверджується, між іншим, ордером, до якого обов`язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката або обмеження його прав на вчинення окремих дій як захисника. Цей витяг засвідчується підписами сторін.

Наявні матеріали справи, крім копії ордеру, не містять жодного договору про надання правової допомоги або витягу з нього, а отже посилання ОСОБА_1 на ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не приймається до уваги.

Крім того, повторна подача ОСОБА_1 апеляційної скарги разом із клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження з тих самих причин, які вже були предметом розгляду суду апеляційної інстанції суд розцінює як зловживання процесуальними правами.

Таким чином, нехтування апелянтом протягом встановленого законом обмеження у часі на подання апеляційної скарги об`єктивними причинами не обумовлено, і в клопотанні про наявність таких причин дані відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 КУпАП апеляційна скарга, подана після спливу встановленого строку, повертається судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також, якщо у поновленні строку відмовлено.

Виходячи з вищевикладеного, підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30травня 2019 року - відмовити.

Апеляційну скаргу повернути ОСОБА_1 через суд першої інстанції.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду Я.В. Чопенко