ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/3741/16-пГоловуючий у 1-й інстанції Дзюбановський Ю.І.
Провадження № 33/817/296/19 Доповідач - Лекан І.Є.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2019 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

за участю адвоката Гризовського І.С., Бочулі М.Л., представника Тернопільської митниці ДФС Щербатенко І.О.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Гризовського І.С. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду від 19 липня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 19 липня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Гризовського І.С. від 05.07.2019 року про звільнення від адміністративного стягнення у виді конфіскації майна за постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.05.2016 року про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за порушення митних правил згідно ч. 1 ст. 483 МК України.

Суд мотивував своє рішення тим, що відсутні підстави для звільнення ОСОБА_1 від накладення адміністративного стягнення у виді конфіскації належного йому на праві власності автомобіля на підставі виконання постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.05.2016 року, оскільки даною постановою суду конфіскація поряд із основним покаранням - штрафом була застосована до ОСОБА_2 у зв`язку із притягненням його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Гризовський І.С. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову Тернопільського міськрайонного суду від 19 липня 2019 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою ОСОБА_1 звільнити від накладення адміністративного стягнення у виді конфіскації автомобіля "Опель - Комбо", 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , загальною вартістю, що становить 15993,46 грн. відповідно до постанови Тернопільського міськрайонного суду від 12.05.2016 року за ч.1 ст.483 МК України у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Вказує на порушення судом першої інстанції його права власності, гарантованого ст.321 ЦК України, оскільки згідно вимог ст.29 КУпАП конфіскованим може бути лише предмет, що перебуває у приватній власності порушника.

Посилається на те, що в порядку виконання постанови Тернопільського міськрайонного суду від 12.05.2016 року ОСОБА_2 сплачено штраф, а покладення виконання додаткового покарання у виді конфіскації автомобіля на ОСОБА_1 , який законним шляхом набув право власності на автомобіль, порушує принцип непорушності права власності та індивідуалізації покарання.

Стверджує, що адміністративне стягнення по конфіскації автомобіля за постановою Тернопільського міськрайонного суду від 12.05.2016р. не було виконане протягом більше двох років, що є підставою, по аналогії із нормами Кримінального кодексу України, для звільнення особи від відбування покарання.

Крім цього, на його думку, невраховані судом вимоги ч.2 ст.541 МК України, за якою у разі неможливості конфіскації товарів, транспортних засобів, зазначених у ч.3 ст. 461 МК України, з осіб, які вчинили порушення митних правил, за рішенням суду може стягуватись вартість цих товарів, транспортних засобів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши адвоката Гризовського І.С., Бочулю М.Л., які підтримали подану апеляційну скаргу та просять її задовольнити, представника Тернопільської митниці ДФС Щербатенко І.О., яка вважає, що постанова суду є законна та обґрунтована, просить її залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.05.2016 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару (автомобіль Opel Combo, 2006 року випуску, НОМЕР_2 кузова, загальною вартістю, що становить 15993,46 грн.) з конфіскацією автомобіля Opel Combo, 2006 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , у власність держави, а також присуджено до стягнення з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 275 гривень 60 копійок.

Судом встановлено, що 06 липня 2016 року, у відповідності із вимогами ст. 303 КУпАП, після набрання постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.05.2016 року законної сили, вона була скерована до ДПІ у Підволочиському районі для подальшого пред`явлення її до виконання органу Державної виконавчої служби в частині стягнення штрафу, судового збору та конфіскації автомобіля в дохід держави.

Виконавче провадження по стягненню штрафу постановою в.о. начальника Підволочиського районного відділу ДВС ГТУЮ у Тернопільській області від 25.08.2016 року закінчене у зв`язку із сплатою ОСОБА_2 присудженої суми штрафу, а в частині проведення виконавчих дій по конфіскації автомобіля, виконавче провадження продовжується.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав звільнення ОСОБА_1 від адміністративного стягнення у виді конфіскації майна, оскільки таке стягнення застосовано постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.05.2016 року до ОСОБА_2 поряд із штрафом у зв`язку із притягненням його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 МК України.

Посилання апелянта на те, що згідно з вимогами ст.29 КУпАП конфіскованим може бути лише предмет, що перебуває у приватній власності порушника, є необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ч.5 ст. 41 Конституції України конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановленим законом.

Адміністративне законодавство допускає конфіскацію лише конкретного майна: предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, і грошей, одержаних у результаті вчинення такого правопорушення.

Адміністративно- правова конфіскація завжди є спеціальною (має спеціальний характер). Це означає, що конфісковується не все майно і не будь-які предмети. Конфіскація проводиться тільки щодо речей, безпосередньо пов`язаних із адміністративним правопорушенням і прямо зазначених у законі.

За вимогами ст.29 КУпАП конфісковано може бути, як правило, предмет, який є в особистій власності порушника. Проте, предмети контрабанди конфіскуються незалежно від того, встановлено їх власника чи ні.

Особи, що вчинюють контрабанду та порушують митні правила, посягають на встановлений законом України порядок переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України, внаслідок чого завдають шкоду економіці держави, її культурній спадщині, здоров`ю населення та громадській безпеці, сприяють розширенню тіньового сектора економіки.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України, тобто за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів для переміщення товару документів, що містять неправдиві відомості щодо відправника, одержувача та вартості товару, тому безпосередній предмет порушення митних правил (в даному випадку - автомобіль), за санкцією ч.1 ст. 483 МК України підлягає обов`язковій конфіскації незалежно від того у праві власності якої особи на час постановлення рішення суду він перебував.

Доводи апелянта про те, що постанова суду від 12.05.2016 року не підлягає до виконання у зв`язку з пропуском встановленого ст. 303 КУпАП строку звернення до виконання є необґрунтованими, оскільки в межах трьохмісячного строку з моменту винесення даної постанови суду, а саме 06 липня 2016 року її було направлено до ДПІ у Підволочиському районі для подальшого пред`явлення до виконання органу Державної виконавчої служби, що підтверджується матеріалами справи.

Щодо посилання апелянта на ст. 541 МК, то в разі не можливості конфіскації товарів, транспортних засобів, за рішенням суду може стягуватися їх вартість, але у випадку звернення до суду органу, який виконує рішення суду.

Окрім цього, ОСОБА_1 , як набувач права власності на автомобіль, у випадку наявності спору про право, не позбавлений можливості на звернення до суду за захистом своїх прав в цивільному порядку.

За таких обставин, суд повно та всебічно, відповідно до вимог ст.251 КУпАП дослідив докази у справі та відповідно до ст.252 КУпАП дав їм належну правову оцінку, тому постанова суду є законною та обґрунтованого і підстав для її скасування, як про це просить апелянт, немає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КпАП України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката Гризовського І.С. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду від 19 липня 2019 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис