ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/819/348/19
Категорія: ст.212-15 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2019 року

Суддя Херсонського апеляційного суду Гемма Ю.М.,

за участю секретаря Джига С.Е.,

захисника Іванова Р.А,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 з клопотанням про поновлення строку на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 02 липня 2019 року по справі про адміністративне правопорушення за ст.212-15 КУпАП щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

Цією постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.212-15 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 грн. з конфіскацією суми внеску наданої на підтримку політичної партії в розмірі 149 000 грн.

ОСОБА_1 визнано винною у тому, що 14.12.2018 року політичною партією «Радикальна партія Олега Ляшка» отримано від неї внесок у розмірі 149 000 грн., що підтверджується випискою ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», однак відповідно до листа Державної фіскальної служби України від 22.02.2019 року №3991/5/99-99-17-02-16 за даними інформаційної системи органів ДФС станом на 14.03.2019 року у ОСОБА_1 опубліковується податковий борг у сумі 55, 20 грн.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подала на неї апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування клопотання зазначає, що належним чином не викликалась до суду першої інстанції і про прийняте рішення їй стало відомо 20.07.2019 року після отримання копії постанови від 02.07.2019 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на незаконність постанови з підстав порушення судом норм процесуального права. Свої доводи мотивує тим, що судом першої інстанції розглянуто справу за її відсутності, що є недопустимим. Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення № 50-52/583 від 20 травня 2019 року складено з порушенням вимог 256 КУпАП та її не ознайомлено з ним, не роз`яснено її права в порушення вимог ст.268 цього кодексу, а отже суд першої інстанції не вправі був приймати до уваги як доказ вказаний протокол. Крім того, в порушення вимог ст.280 КУпАП не було з`ясовано питання чи винна особа у вчиненні адміністративного правопорушення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. Вказує, що в протоколі днем виявлення правопорушення вказано 03.04.2019 рік, а лист від ДФС отримано 22.02.2019 року при цьому до адміністративної відповідальності її притягнуто 02.07.2019 року, а отже відповідно до вимог ст.38 КУпАП закінчились строки притягнення особи до адміністративної відповідальності. Крім того, не було доведено, що їй було відомо про суму податкового боргу, оскільки в порушення п.287.5 ст.287 Податкового кодексу України не вручалось податкове повідомлення рішення про наявність будь-якого грошового зобов`язання, а отже і склад правопорушення, передбаченого ст.212-15 КУпАП відсутній. Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, скасувати постанову та закрити провадження по справ на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення захисника Іванова Р.А. в інтересах ОСОБА_1 , який підтримав її апеляційні вимоги, просив їх задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Як вбачається із матеріалів справи, під час судового засідання 02.07.2019 року ОСОБА_1 не була присутня, оскільки не викликалась належним чином до суду, конверт з повісткою про виклик особи повернуто до суду першої інстанції і жодних підстав, які були на заваді вручення повістки особі не вказано, що жодним чином не свідчить про здійснення належного виклику до суду. Копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 отримано 20.07.2019 року та після ознайомлення з матеріалами справи подано апеляційну скаргу.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження ОСОБА_1 пропущено з поважної причини, а відтак він підлягає поновленню.

Відповідно до ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце й час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.280 КУпАП України).

Крім того, статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Відповідно до ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів провадження судом першої інстанції не в повній мірі було дотримано вищезазначених вимог.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 5 Закону України «Про політичні партії в Україні» не допускається здійснення внесків на підтримку політичної партії фізичними та юридичними особами, які мають непогашений податковий борг.

Проте, при розгляді провадження, та, визнаючи винуватою ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що про існування податкового боргу апелянт ОСОБА_1 не знала. Жодних відомостей про те, чи відповідно до вимог п.287.5 ст.287 Податкового кодексу України їй було вручено податкове повідомлення-вручення про наявність податкового зобов`язання в матеріалах справи не має.

Крім того, відповідно до вимог ст.254 КпАП протокол про адміністративне правопорушення складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Вказаних вимог закону дотримано не було.

Як убачається з протоколу №50-25/583 від 20.05.2019 року, датою вчинення правопорушення вказано 14.12.2018 року, датою виявлення правопорушення вказано 03.04.2019 року, при цьому процесуальний документ складено 20.05.2019 року, тобто поза встановленими строками, визначеними зазначеною вище нормою.

В порушення вимог ст.256 КУпАП в протоколі відсутні підписи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про ознайомлення з вказаним процесуальним документом. Докази того, що відносно ОСОБА_1 здійснювались належні виклики про ознайомлення з матеріалами відносно неї, зокрема, із вказаним протоколом, відсутні, не можливо перевірити чи отримувала особа листи з Департаменту з питань запобігання політичної корупції та чи їй було відомо про те, що відносно неї складено протокол про адміністративне правопорушення і їй необхідно ознайомитись з відомостями, які в ньому викладено.

З матеріалів справи також убачається, що примірник протоколу про адміністративне правопорушення разом з додатками було направлено ОСОБА_1 для вручення поштою, однак відсутні відомості, що вказана особа отримала такі документи.

(а.с.44-49)

Таким чином, апеляційний суд вважає, що Національним агентством не надано суду жодного переконливого доказу щодо підтвердження в діях ОСОБА_1 умислу, направленого на порушення ст.15 Закону України «Про політичні партії в Україні», що в свою чергу виклює в її діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.212-15 КУпАП.

У зв`язку з цим, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції знайшли своє підтвердження, а відтак свідчать про незаконність винесеної постанови судом першої інстанції, що є підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010р. №23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст.62 Конституції України презумпції невинності.

Згідно із ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Така позиція Конституційного Суду України відповідає і правовим позиціям Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого при розгляді справ судами в обов`язковому порядку використовується як джерело права відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Так, ЄСПЛ в своєму рішенні від 10.02.1995р. по справі «Аллене де Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу невинуватості значно ширше, чим це представляється: презумпція невинуватості обов`язкова не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, але і для всіх інших суспільних відносин. П.21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008р. зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення. ЄСПЛ підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.

При цьому ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п.161, Series A заява №25). У справі «Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 06.12.1988р. зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати, як вимогам достатності, так і переконливості.

Таким чином, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення. Однак, достовірність доказів, які є сумнівними, та відсутність доказів зібраних особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення, є неприпустимою, оскільки суперечить позиції ЄСПЛ, а також Конституційного Суду України та порушує презумпцію невинуватості особи.

Згідно із п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до переконання, що провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.212-15 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.212-15 КУпАП, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення не доведена.

У зв`язку із чим, апеляційна скарга ОСОБА_1 має бути задоволена.

Керуючись ст.ст. 38, 247, 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити їй строк на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 02 липня 2019 року щодо неї.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 02 липня 2019 року по справі про адміністративне правопорушення за ст.212-15 КУпАП щодо ОСОБА_1 скасувати та на підставі п.1 ст.247 КУпАП закрити провадження в справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

З оригіналом згідно.

Суддя: Ю.М. Гемма