Справа № 263/8427/19
Провадження № 3/263/2393/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суду міста Маріуполя Донецької області

у складі головуючого судді: Музики О.М.,

за участю секретаря Рудь Ю.О.,

сторін адміністративного провадження:

прокурорів: Боложук В.О., Одуденко А.В.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Комарова І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Донецького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Тельманове Тельманіського району Донецької області, одруженого, маючого малолітню доньку, працюючого оперативним співробітником Центрального ВП ГУНП в Донецькій області, раніше не притягувався до корупційного адміністративного правопорушення, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Як вбачається з протоколу від 06 червня 2019 року № -25, ОСОБА_1 07 листопада 2015 року наказом ГУНП в Донецькій області № 64о/с прийнятий на службу до Національної поліції України та призначений на посаду оперативного співробітника Жовтневого ВП Маріупольського ВП ГУНП в Донецькій області та йому присвоєне спеціальне звання капітан поліції. 26 серпня 2016 року наказом ГУНП в Донецькій області № 425о/с каптана поліції ОСОБА_1 призначено на посаду оперативного співробітника відділу кримінальної поліції Центрального відділу поліції ГУНП в Донецькій області.

ОСОБА_1 , будучи поліцейським, відповідно до пп. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією.

З 21 вересня 2006 року ОСОБА_1 був власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 21 вересня 2006 року.

03 березня 2016 року рішенням Маріупольської міської ради № 7/5-92 вулицю Артема у м. Маріуполі перейменовано на АДРЕСА_2 ОСОБА_2 .

08 серпня 2018 року ОСОБА_1 продав громадянину Афганістану ОСОБА_3 належну йому квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за 224 000 грн. та того ж дня, відповідно до умов договору купівлі-продажу, отримав вказану суму від покупця.

Так, 08 серпня 2018 року після продажу ОСОБА_1 належної йому квартири та отримання доходу у сумі 224 000 грн., що становить 127,1 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня 2018 року, у капітана поліції ОСОБА_1 виник передбачений нормативно-правовими актами обов`язок своєчасно у десятиденний строк письмово повідомити НАЗК про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме: отримання ним доходу на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, шляхом внесення відповідної інформації до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, до 00 год. 00 хв. 18 серпня 2018 року.

Згідно з відомостями з реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, капітан поліції ОСОБА_1 лише 28 лютого 2019 року о 10 год. 14 хв., перебуваючи за адресою: вул. Фонтанна, 87 АДРЕСА_3 м. Маріуполь, Донецька область, несвоєчасно подав до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, а саме: отримання від ОСОБА_3 доходу від відчуження нерухомого майна у розмірі 224 000 грн., що становить 127,1 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня 2018 року.

У відповідності з даними реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, він зареєструвався у ньому 29 квітня 2017 року. Дії по наданню повідомлення про суттєві зміни в «особистому кабінеті» розпочав 28 лютого 2019 року о 09 год. 57 коп., яке в той же день успішно подав до указаного реєстру.

Таким чином, Департаментом внутрішньої безпеки ОСОБА_1 інкримінується те, що він 28 лютого 2019 року як оперативний співробітник відділу кримінальної поліції Центрального ВП ГУНП в Донецькій області капітан поліції, порушуючи вимоги ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно повідомив про суттєві зміни у майновому стані, що є адміністративним правопорушенням, пов`язаним з корупцією, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що у нього не було жодного умислу на приховування фактів продажу своєї квартири, він добросовісно про це повідомив у щорічній декларації, при цьому вказував, що кошти за квартиру від покупця отримував поступово, однак у самому договорі купівлі-продажу указано, що до його підписання отримані кошти. Просив врахувати наведені обставини та провадження у справі закрити з підстав відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Комаров І.О. у судовому засіданні зазначив, що Департамент внутрішньої безпеки не уповноважений на перевірку декларацій, тому і цей орган неправомірно її провів, як наслідок склав протокол, його підзахисний добросовісно вказав про суттєві зміни у майновому стані у щорічній декларації, що свідчить про відсутність у нього умислу на приховування доходу від продажу власної квартири, у зв`язку з чим і відсутній склад адміністративного правопорушення, тому просив провадження у справі закрити з підстав, передбачених ст. 247 КУпАП.

Прокурор підтримав позицію, яка викладена у протоколі про адміністративні правопорушення та просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності із накладенням штрафу.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи сторін, приходжу до наступного.

Так, з адміністративних матеріалів вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений заступником начальника відділу Донецького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України Прохоровим В.А.

Правовою підставою для складення цього протоколу відносно ОСОБА_1 став протокол огляду від 02 травня 2019 року, проведений ОСОБА_4 з 10 год. 35 хв. по 11 год. 00 хв., а саме: мережу Інтернет за адресою: https://public.nazk.gov.ua, де розміщено Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Головна сторінка сайту містить пояснення щодо призначення проекту подання публічними службовцями їх декларацій майнового стану, доступ до них та їх перевірку. Для цього система електронного декларування передбачає виконання таких задач, як спрощення введення даних суб`єктом декларування, забезпечення захищеного протоколу автентифікації для входу в систему електронного декларування, запобігання помилкам з боку суб`єкта декларування під час введення даних, виконання перехресної перевірки інформації з використанням баз даних інших державних органів, забезпечення захищеного зберігання введених даних, надання відкритого онлайнового доступу та засобів пошуку по відкритих даних, що містяться в деклараціях, і можливості їх завантаження. Головна сторінка сайту містить два основних поля для подання та пошуку декларацій (скріншот № 1). За результатами пошуку декларанта « ОСОБА_1 » реєстром знайдено 4 записи (скріншот № 2): 1. декларація щорічна, посада оперуповноважений ВКП; 2. декларація щорічна, посада оперуповноважений ВКП; 3. декларація щорічна, посада оперуповноважений ВКП; 4. повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, посада оперуповноважений ВКП. Повідомлення про суттєві зміни в майновому стані оперуповноваженого ОСОБА_1 за 2018 рік подана 28 лютого 2019 року о 10 год. 14 хв. (скріншот № 3) та розміщена в Реєстрі за адресою: https://pablic.nazk.gov.ua/declaration/4940d739-4917-4c67-b5ce-a2cd10b5994e. Оглядом повідомлення про суттєві зміни ОСОБА_1 , встановлено, що: розділ 1 «Повідомлення про суттєві зміни» містить записи ПІБ ОСОБА_1 , місце роботи ВКП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області, посада оперуповноважений; розділ 2 «Доходи, у тому числі подарунки» визначено джерело доходу іноземний громадянин ОСОБА_5 та дохід від відчуження нерухомого майна у розмірі 224 000 грн.; в кінці декларації в графі «Документ підписано» зазначено ОСОБА_1 . Під час огляду повідомлення про суттєві зміни в майновому стані за 2018 рік оперуповноваженого Центрального ВП ГУНП в Донецькій області капітана поліції Топалова А.П. роздруковане безпосередньо з сайту Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та оформлена додатком № 1 до цього протоколу.

Листом без номеру та дати, Департамент перевірки декларацій та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції, розглянувши повідомлення ГУНП в Донецькій області щодо несвоєчасного подання повідомлення про суттєві зміни в майновому стані оперуповноваженим ВКП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області капітаном поліції Топаловим А.П., повідомило Донецьке управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про те, що відповідно до отриманої інформації, 08 серпня 2018 року ОСОБА_1 уклав договір купівлі-продажу квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала йому на праві приватної власності, договір, посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Лушкіною О.В. Згідно з указаним договором продаж квартири вчинено за 224 000 грн., які ОСОБА_1 отримав повністю до підписання договору, проте дата публікації повідомлення про суттєві зміни в майновому стані 28 лютого 2019 року о 10 год. 14 хв., тобто у термін понад 10 днів з моменту набуття у власність об`єкта нерухомого майна. Враховуючи положення частини 1 статті 255 КУпАП та, у зв`язку із відсутністю територіальних органів Національного агентства, керівник департаменту просив провести перевірку за вказаним фактом та, у разі наявності підстав, забезпечити складання протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, за ч. 2 ст. 176-2 КУпАП.

У межах кримінального провадження № 0000261, відомості про яке внесені до ЄРДР 05 липня 2017 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 2, 3 ст. 307, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 339 КК України, слідчим в ОВС 2-го слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Донецької області Надежденко С.В. 29 січня 2019 року надано доручення Начальнику Донецького управління ДВБ НП України Дроздову Є.В. на перевірку вимог фінансового контролю з боку оперуповноваженого ВКП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області капітана поліції Топалова А.П. та проведення перевірки у межах компетенції.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17 січня 2019 року клопотання слідчого в ОВС другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Донецької області Надежденко С.В. про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000261 від 05 липня 2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307, ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 369 КК України, задоволено частково. Надано старшому слідчому в ОВС другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Донецької області Надежденко С.В. та іншим слідчим, які входять до групи слідчих у кримінальному провадженні № 0000261, тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Лушкіної О.В. за адресою: АДРЕСА_4 , а саме: договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного 08 серпня 2018 року, з можливістю виготовлення копії такого. В іншій частини вимог клопотання відмовлено.

Правовою підставою для надання тимчасового доступу до указаних документів зазначено з метою підтвердження спроби ОСОБА_1 приховати майно від можливої конфіскації.

На підставі цієї ухвали, старший оперуповноважений Донецького управління ДВБ НПУ підполковник поліції Юрасов В.В. 25 січня 2019 року з 11 год. 20 хв. по 12 год. 00 хв., за участю приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Лушкіної О.В., склав протокол тимчасового доступу до речей і документів, відповідно до якого ознайомився з договором купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного 08 серпня 2018 року на 21 аркуші. На підставі цього протоколу складений опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, а саме копії наступних документів: договір купівлі-продажу квартири від 21 вересня 2006 року; договір купівлі-продажу квартири від 08 серпня 2018 року; інформаційна довідка; Витяг з державного реєстру правочинів; Витяг про реєстрацію права власності; лист БТІ м. Маріуполя; інформація з Державного реєстру прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна; Витяг з державного реєстру обтяжень рухомого майна про наступні застави; Інформація з Єдиного реєстру боржників; Висновки про вартість майна; Інформацію про склад родини; заява ОСОБА_1 ; заява ОСОБА_3 ; копія паспорту громадянина України ОСОБА_1 ; копія картки платника податків ОСОБА_1 ; копія посвідки на постійне проживання на ім`я ОСОБА_3 .

Так, із долучених документів вбачається, що ОСОБА_1 21 вересня 2006 року придбав у ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_5 (договір купівлі-продажу від 21 червня 2006 року).

08 серпня 2018 року ОСОБА_1 продав, ОСОБА_3 придбав указану квартиру за ціною 224 000 грн., які сплачені останнім повністю до підписання цього договору (договір купівлі-продажу від 08 серпня 2018 року).

Відповідно до висновку про вартість майна від 08 серпня 2018 року, варість квартири АДРЕСА_6 становить 224 000 грн.

Згідно з рішенням Маріупольської міської ради від 03 червня 2016 року № 7/5-92, вулиця Артема у м. Маріуполі перейменована у вулицю А. Куїнджі у м. Маріуполі.

Згідно з висновком службового розслідування за листом Донецького управління ДВБ Національної поліції, затвердженим т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 05 березня 2019 року, підтвердилися відомості, які стали підставою для проведення службового розслідування, зокрема, що ОСОБА_1 , будучи особою, уповноваженою на виконання функцій держави, являючись, відповідно до пп. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст. 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», на порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону, несвоєчасно, з порушенням встановленого 10-ти денного строку повідомив НАЗК про суттєві зміни в майновому стані. Тим самим у діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП. Враховуючи те, що проведення перевірки щодо несвоєчасного подання декларацій та повноти відображення в них відомостей про майновий стан осіб, уповноважених на виконання функцій держави віднесено до компетенції НАЗК, інформацію про несвоєачне повідомлення ОСОБА_1 про зміни у майновому стані, доцільно надіслати до НАЗК. У зв`язку з викладеним, враховуючи, що з дня вчинення дисциплінарного проступку минуло більше ніж шість місяців, притягнути до дисциплінарної відповідальності останнього не представляється за можливе.

Відповідно до фотокопії ухвали Донецького апеляційного суду від 17 січня 2019 року до ОСОБА_1 у межах кримінального провадження № 0000261 від 05 липня 2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307, ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 369 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із альтернативою внесення застави у розмірі 384 200 грн.

До адміністративних матеріалів долучена фотокопія письмових пояснень ОСОБА_7 , яка працює на посаді начальника СКЗ Центрального ВП ГУНП в Донецькій області, яка вказала, що із особовим складом Центрального ВП систематино проводяться зайняття із службової підгтотовки, на яких доведено порядок щодо правильності заповнення е-декларацій та повідомлень про суттєві зміни у майновому стані та попереджено під підпис про відповідальність за недостовірне, несвоєчасне подання або не подання е-декларацій та повідомлення про суттєві зміни у майновому стані. Питання подачі електронної декларації, повідомлень про суттєві зміни у майновому стані, вимог щодо їх заповнення та строки вивчалися по навчальних групах, про що свідчать облікові журнали. Проте, незважаючи на це, оперативний співробітник ВКП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області капітан поліції ОСОБА_1 допустив порушення Закону України «Про запобігання корупції» в частині не подання до НАЗК у десятиденний строк повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Відповідно до наказу від 07 листопада 2015 року № 64о/с, ОСОБА_1 присвоєно звання капітана поліції.

Наказом від 29 грудня 2016 року № 425 о/с, ОСОБА_1 призначено на посаду оперуповноваженого ВКП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області та за ним закріплений спеціальний жетон з індивідуальним номером 0123665.

10 листопада 2015 року ОСОБА_1 склав присягу на вірність Українському народові.

Відповідно до відомостей про ознайомлення та вивчення особового складу ВКП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області з вимогою ГУНП щодо виконання вимог про антикорупційне законодавство, роз`ясненнями щодо застосування положень Закону України «Про запобігання корупції», щодо отримання пам`яток особовим складом Центрального ВП ГУНП в Донецькій області, щодо обов`язковості декларування майнового стану та відомостей про суттєві зміни, з цими вимогами ознайомився ОСОБА_1

Листом від 27 березня 2019 року № 71-03/23565/19 Управління інформаційно-аналітичних систем та захисту інформації НАЗК направлено в адресу Донецького управління Департаменту внутрішньої безпеки Націнальної поліції України Реєстр з датою реєстрації та послідовності дій користувача ІТС Реєстр ОСОБА_1 Технічних несправностей та перебоїв у роботі ІТС Реєстр, які б завадили поданню документів до ІТС Реєстру за запитуваний період, не зафіксовано.

Відповідно до Реєстру послідовності дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинив ОСОБА_1 Так, дата реєстрації 31 березня 2017 року 12 год. 17 хв. 28 с. 20 березня 2018 року ОСОБА_1 подав декларацію. У подальшому, 28 лютого 2019 року о 10 год. 34 хв. 47 коп. ОСОБА_1 подав декларацію.

ТОВ «ТВКОМ» 09 квітня 2019 року повідомило Донецьке управління ДВБ НП України про те, що ІР адреса: 93.185.213.35/32 має адресу фізичного підключення: вул. Фонтанна, 87, м. Маріуполь. Міський відділ поліції.

Проводячи оцінку представлених доказів, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, в тому числі, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Частиною 2 статі 172-6 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

Суб`єктом правопорушень у цій статті відповідно до примітки є особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідальність за цією статтею за подання завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно майна або іншого об`єкта декларування, що має вартість, настає у випадку, якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму від 100 до 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Відповідно до п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» поліцейські є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

ОСОБА_1 26 серпня 2016 року призначено на посаду оперуповноваженого Віділу кримінальної поліції Центрального відділу поліції Головного управління поліції Національної поліції та присвоєно йому звання капітана поліціїі.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи поліцейським, є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Частиною 2 статті 52 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Так, ОСОБА_1 ставиться у провину несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування, тобто правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, орган, який склав протокол, зобов`язаний представити докази того, що ОСОБА_1 усвідомлював суспільну небезпечність неповідомлення про суттєві зміни в майновому стані, передбачав можливість настання негативних наслідків неможливості здійснення фінансового контролю з боку держави, та бажав настання таких наслідків, або байдуже ставився до їх настання чи свідомо допускав їх настання.

Статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості. Обов`язок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04 листопада 1950 року, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

З матеріалів справи вбачається, що вони містять протокол огляду від 02 травня 2019 року, який складений заступником начальника відділу Донецького управління ДВБ НП України Прохоровим В.А. за наслідками перегляду сайту НАЗК про факт виявлення ним скоєного ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

З матеріалів провадження вбачається, що перевірка стосовно ОСОБА_1 проводилась виключно працівниками Донецького управління ДВБ НП України, які склали як протокол огляду сайту НАЗК, так і протокол тимчасового доступу до документів, які зберігалися у приватного нотаріуса Лушкіної О.В., а також відбирали пояснення, робили запити, збирали докази, складали протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

При цьому, в матеріалах провадження відсутні дані щодо проведення НАЗК відповідної перевірки стосовно ОСОБА_1 , повідомлення НАЗК про результати такої перевірки Управління та інше.

Сам по собі лист Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя НАЗК, який не містить вихідних даних, на підставі яких цим департаментом зроблені відповідні висновки, а матеріали справи не містять доказів, що Департамент внутрішньої безпеки направляв зібрані матеріали до НАЗК та останнє у спосіб, передбачений ст. ст. 11, 48 Закону таку перевірку проводило та за її наслідками складений відповідний висновок, який оформлений у спосіб, передбачений Законом, матеріали справи не містять, тому цей лист розцінюється судом як неналежний доказ фактів перевірки декларації та відомостей про ОСОБА_1 .

У справі наявний лист Департаменту перевірки декларацій иа моніторингу способу життя від 08 квітня 2019 року з проханням провести перевірку за вказаним фактом, адресований до Донецького управління ДВБ НП України, однак цей лист не ґрунтується на вимогах ст. 11 Закону, оскільки не відображає, що саме повинен перевірити та відповідно представити НАЗК Департамент внутрішньої безпеки для висновку про порушення вимог антикорупційного законодавства.

За змістом статтей 172-4 - 172-9 КУпАП, проведеним аналізом законів України «Про запобігання корупції», «Про Національну поліцію», «Про прокуратуру», «Про Службу безпеки України»; «Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» не виявлено у органів Національної поліції, органів прокуратури, органів СБУ, повноважень та механізмів для проведення контролю щодо своєчасності подання повідомлень про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування.

Слід зазначити, що згідно з Положенням про Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України, затвердженого наказом Національної поліції України від 09 листопада 2015 року № 83, покладення на Департамент обов`язків, що не належать або виходять за межі його компетенції не допускається.

З рішення НАЗК від 08 грудня 2017 року № 1375 вбачається, що Національне агентство з питань запобігання корупції є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику (частина 1 статті 4 Закону України «Про запобігання корупції»).

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 11 Закону України «Про запобігання корупції», до повноважень Національного агентства з питань запобігання корупції належить здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною першою статті 48 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що Національне агентство проводить щодо декларацій, поданих суб`єктами декларування, такі види контролю: 1) щодо своєчасності подання; 2) щодо правильності та повноти заповнення; 3) логічний та арифметичний контроль.

Зважаючи на зазначені положення законодавства, перевірка електронних декларацій є виключною компетенцією Національного агентства з питань запобігання корупції, яке виступає єдиним суб`єктом, що здійснює таку перевірку, не наділяючи таким правом інші державні органи. З цією метою Національне агентство наділено відповідними повноваженнями, а саме: правом визначати порядок такої перевірки, отримувати необхідну інформацію, проводити моніторинг способу життя декларантів тощо.

Механізм проведення Національним агентством контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статей 48 та 50 Закону України «Про запобігання корупції», визначається Порядком проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженим рішення Національного агентства від 10 лютого 2017 року № 56 (далі - Порядок).

Згідно з п. 1 розділу II Порядку відповідно до Закону Національне агентство проводить щодо декларацій такі види контролю:

1) щодо своєчасності подання;

2) щодо правильності та повноти заповнення;

3) логічний та арифметичний контроль.

Згідно з п. 2 - п. 5 розділу II Порядку, НАЗК здійснює контроль щодо своєчасності подання декларацій. У разі отримання інформації (повідомлень), передбаченої у підпунктах 1, 2 пункту 2 цього розділу, НАЗК перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації суб`єктом декларування. У випадку встановлення факту неподання декларації НАЗК письмово повідомляє про це суб`єкта декларування та спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції у визначеному НАЗК порядку.

Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України не відноситься до суб`єктів, які наділені правом перевірки як декларацій, так і повідомлень про суттєві зміни у майновому стані суб`єктів декларування. Такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких пов`язана зі здійсненням такої функції.

Посадовці Департаменту внутрішньої безпеки НП України, відповідно до п. 4 розділу II Порядку, вправі, виключно у випадку встановлення факту неподання декларації або неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єктом декларування, після отримання письмового повідомлення із НАЗК, як спеціально уповноважений суб`єкт у сфері протидії корупції, на підставі отриманих матеріалів, скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Про це і вказує лист НАЗК від 06 лютого 2019 року № 44-01/8418/19, адресований до голови Національної поліції Україня Князєву С.М.

У даній справі ініціатором та у подальшому організатором перевірки є саме працівники Департаменту внутрішноьї безпеки НП України, хоча за висновком службового розслідування за листом Донецького управління ДВБ Національної поліції, затвердженим т.в.о. начальника Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 05 березня 2019 року, зазначенно, що проведення перевірки щодо несвоєчасного подання декларацій та повноти відображення в них відомостей про майновий стан осіб, уповноважених на виконання функцій держави, віднесено до компетенції НАЗК, інформацію про несвоєачне повідмовлення ОСОБА_1 про зміни у майновому стані, доцільно надіслати до НАЗК.

Не містять матеріали адміністративної справи даних, що за своїми функціональними обов`язками ОСОБА_4 наділений правом на складання цього протоколу. Перебування його на посаді заступника начальника відділу Донецького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України автоматично не наділяє його правом на складання протоколів у сфері порушення антикорупційного законодавства, а відповідного розпорядження, наказу, положення про це, матеріали адміністративної справи не містять.

Статтею 255 КУпАП передбачено право уповноважених на те посадових осіб органів внутрішніх справ (Національної поліції) складати протоколи про адміністративне правопорушення за ст.ст. 172-4 - 172-9. Статтею 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Разом з тим, Закон України «Про запобігання корупції», який є основним спеціальним Законом у сфері боротьби з корупцією, тільки Національне агентство наділив правом здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (стаття 11 Закону).

Таким чином, протокол огляду від 02 травня 2019 року, який складений заступником начальника відділу Донецького управління ДВБ НП України Прохоровим В.А., складений з порушенням ст. 11 Закону, оскільки даний працівник Департаменту не наділений правом на власний розсуд проводити огляд сайту НАЗК, який містить обмежену інформацію та відповідно робити висновки про факти порушення, тому цей протокол у силу ст. ст. 2, 252 КУпАП визнається судом як недопустимий доказ, оскільки складений особою, яка не наділена правом на проведення огляду, а також він складений у спосіб, які не ґрунтується на вимогах ст. 11 Закону.

Статтею 49 цього Закону встановлено, що державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов`язані перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

Якщо за результатами контролю встановлено, що суб`єкт декларування не подав декларацію, Національне агентство письмово повідомляє такого суб`єкта про факт неподання декларації, і суб`єкт декларування повинен протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення подати декларацію в порядку, визначеному частиною першою статті 45 цього Закону.

Одночасно Національне агентство письмово повідомляє про факт неподання декларації спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції, а також керівнику державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, вищому органу управління відповідного громадського об`єднання, іншого непідприємницького товариства про факт неподання декларації відповідним суб`єктом декларування.

Тобто, всі обов`язкові дії по проведенню контролю та перевірки, у тому числі після встановлення, що суб`єкт декларування несвоєчасно подав декларацію чи не повідомив про суттєві зміни в майновому стані, уповноважені здійснювати виключно працівники НАЗК, у тому числі на підставі листа отримати пояснення від такої особи і вирішувати питання щодо її притягнення до відповідальності. А органи Національної поліції позбавлені контролюючої функції.

Такий висновок узгоджується з висновком Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладеним у постанові від 11 квітня 2018 року за касаційною скаргою на рішення Одеського апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2017 року у справі за позовом громадянина до Генеральної прокуратури України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії (справа № 814/886/17), де Суд зазначив, що НАЗК здійснює повну перевірку декларацій у порядку, передбаченому статтею 50 Закону №1700-У11. Здійснення контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зокрема щодо достовірності і повноти відомостей, зазначених суб`єктом декларування у декларації, належить до виключної компетенції НАЗК.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» Вища рада правосуддя є колегіальним, незалежним конституційним органом державної влади та суддівського врядування, який діє в Україні на постійній основі для забезпечення незалежності судової влади, її функціонування на засадах відповідальності, підзвітності перед суспільством, формування доброчесного та високопрофесійного корпусу суддів, додержання норм Конституції і законів України, а також професійної етики в діяльності суддів і прокурорів.

Тобто, одним із завдань Вищої ради правосуддя є забезпечення додержання в діяльності суддів норм Конституції і законів України. Досліджуючи питання забезпечення незалежності суддів та авторитету правосуддя ВРП у своєму рішенні від 17 липня 2018 року (справа № 2297/0/15-18) зауважила, що «…за змістом функціональних обов`язків поліція належить до правоохоронних, а не контролюючих органів, її працівники здійснюють виключно оперативно-розшукові заходи. Вжиття превентивних поліцейських заходів урегульовано статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію», при цьому проведення перевірок дотримання вимог антикорупційного законодавства цим Законом до таких заходів не віднесено.

Натомість в Україні діє ціла низка нормативно-правових актів у сфері запобігання та протидії корупції, а також контролю за надходженням коштів до державного бюджету та їх використання, які визначають як перелік суб`єктів контролю, так і їх повноваження щодо здійснення відповідних функцій. Зокрема, вжиття заходів щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб, контроль і перевірка декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, згідно зі статтею 11 Закону України «Про запобігання корупції» покладено на Національне агентство з питань запобігання корупції.

У той же час, як зазначено вище, протокол тимчасового доступу до документів, які перебували у приватного нотаріуса, складений на підставі ухвали слідчого судді, постановленої у межах кримінального провадження та особою, якій ухвалою суду не надавався дозвіл на тимчасовий доступ, що за своїм змістом вказує на незаконність дій оперуповноваженого Департаменту внутрішньої безпеки, та відповідно на проведення цього огляду у порядку, який не передбачений КУпАП, що свідчить про порушення вимог ст. ст. 2, 9 цього Кодексу, наслідком чого на підставі ст. 251 КУпАП є визнання як протоколу тимчасового доступу, так і отриманих на підставі нього документів, недопустими доказами, оскільки вони отримані у спосіб, не передбачений КУпАП.

За наявності незаконного отримання документів, які стали підставою для висновку про порушення ОСОБА_1 вимог антикорупційного законодавства та подальшої перевірки, як наслідок визнання цих доказів недопустими, застосуванню підлягає поняття «отруйне дерево» щодо інших доказів, які долучені до адміністративної справи.

У той же час, до суду надаються пояснення осіб, які викладені у письмовій формі (оригінал документу), однак до матеріалів справи долучена неналежної якості фотокопія пояснень ОСОБА_7 , що не ґрунтується на вимогах ст. 251 КУпАП, тому вони не можуть бути визнані судом як належний доказ.

З огляду на викладене, на підставі аналізу вище зазначених нормативних актів, необхідно дійти до висновку, що досудова перевірка у справі проведена не уповноваженим органом, у спосіб, який не регламентований КУпАП, за дозволом, який не надався у межах збору доказів в адміністративному провадженні, особою, яка не наділялася правом на отримання доказів, що дає підстави визнати недопустимими всі докази у справі.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку, та усунувши усі можливі сумніви, і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Разом з тим, приймаючи рішення у справі, суд має керуватися презумпцією невинуватості, закріпленою у ст. 62 Конституції України, відповідно до якої тягар доказування вини покладено на орган, який склав відповідний матеріал. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Для встановлення наявності у діях особи ознак відповідного адміністративного правопорушення, суд враховує вимоги ст. 9 КУпАП, відповідно до якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 06 жовтня 2010 року (справа №1-27/2010 про корупційні правопорушення та введення в дію антикорупційних законів) суд звернув увагу, що у ратифікованих Україною конвенціях, які є частиною національного законодавства, корупційна діяльність безпосередньо пов`язується з корисливими діями (бездіяльністю) посадової особи при виконанні покладених на неї службових обов`язків.

Таким чином, при розгляді даної категорії справ обов`язково має встановлюватись умисний характер вчиненого. З об`єктивної сторони дане правопорушення характеризується умисною формою вини, а саме: прямим умислом, а також наявністю відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи чи інтересу третіх осіб, яким суб`єкт правопорушення мав керуватись при його вчиненні.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Стаття 17 Закону України № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Вирішуючи питання про наявність у діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб`єктивної сторони даного правопорушення.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, визначається умисною формою вини, тобто коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

З урахуванням положень ст. 1 Закону № 1700-VII, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов`язана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети. А тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення, повинен довести наявність в діях особи умислу на неправдиве подання такого повідомлення.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Відповідно до положень Конституції України суд має керуватися принципом верховенства права.

У правовій позиції, сформованій у Рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004 у справі про призначення судом більш м`якого покарання, підкреслюється, що розуміння права в контексті верховенства права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим. Справедливість одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, є одним із загальнолюдських вимірів права. Конституційний Суд України наголошує на тому, що зазвичай справедливість розглядається як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідність злочину і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх досягнення. Покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Роз`яснення щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 11 серпня 2016 року № 3 не містить роз`яснень щодо необхідності повідомляти про суттєві зміни в майновому стані суб`єкта декларування у разі відображення цієї інформації у наступній декларації цього суб`єкта декларування, що охоплює відповідний звітний період (наприклад, у наступній щорічній декларації, яка охоплює звітний рік, у якому відбулися суттєві зміни в майновому стані суб`єкта декларування).

В своїх поясненнях ОСОБА_1 вказував на те, що умислу приховати продаж квартири він не мав, оскільки ним внесені достовірні відомості у щорічну декларацію за 2018 рік про реалізацію квартири, а отже він не мав на меті уникнення фінансового контролю за відчуженим майном і у нього були відсутні мотиви та бажання вчинити порушення закону.

Належних та допустимих доказів, які б спростовували вказану позицію матеріали справи не містять, а за змістом ст. 62 Конститутції України усі сумнівни щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналізуючи наведені обставини, враховуючи, що судом докази у справі визнані як недопустими, так і неналежними з наведених підстав, суд приходить до висновку, що органом, на який ст. 251 КУпАП покладено обов`язок надати належні та допустимі докази, суду не представлено беззаперечних доказів про наявність у діях ОСОБА_1 умислу на вчинення указаного адміністративного правопорушення.

Отже, у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували наявність у діях особи умислу на порушення вимог фінансового контролю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна сторона, а відповідно і склад адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю, у зв`язку із відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 7, 9, 36, ч. 2 ст. 172-6, 245, 247, 251, 252, 268, 283, 284, 294 КУпАП, Законом України «Про запобігання корупції», суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя.

Суддя О.М. Музика