ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Стамбула Н.В., вивчивши матеріали справи, які надійшли від управління патрульної поліції в Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН судом не встановлено, який народився в м. Херсоні, громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

До Херсонського міського суду Херсонської області надійшов адміністративний протокол в якому вказано, що 10.07.2019 року о 18-30 годині в м. Херсоні по вул. Соборна,7, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Peugeot 3008 реєстраційний номер НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості, не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з бордюром та дорожнім знаком, чим порушив вимоги п. 2.3 б, 12.1 ПДР України, та вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. В результаті ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження .

В судовому засіданні порушник провину не визнав, вважає що протокол складено безпідставно, без належної і об`єктивної оцінки. На теперішній час ним подано скаргу до управління поліції на дії поліцейських.

Поліцейський роти № 1 взводу № 1 батальйону УПП в Херсонській області, та свідки зазначені у протоколі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку.

Дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного висновку.

Із змісту ст. 280 КУпАП вбачається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП України, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП України, завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням ( проступком ) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна ) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає певні наслідки як обов`язковий елемент об`єктивної сторони цього правопорушення: пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що знаходиться у причинному зв`язку з порушенням правил дорожнього руху.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення « поза розумним сумнівом» (рішення ЄСзПЛ «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішення позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа " Коробов проти України " № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування « поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v.the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Як вказано у протоколі ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.3 б, 12.1 Правил дорожнього руху.

Разом з тим, п. 2.3 б Правил дорожнього руху України визначає, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. П..12.1 Правил Дорожнього руху України передбачає, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Таким чином суд вважає, що «поза розумним сумнівом» відсутнє порушення ОСОБА_1 ПДР, оскільки сам факт адміністративного порушення не підтверджується будь-якими доказами та не був підтверджений під час дослідження матеріалів справи.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Проте, в порушення вимог ст. 256 КУпАп поліцейськими у протоколі не вірно зазначено у фабулі місце скоєння ДТП, а також місце складання протоколу, а саме: вказано вул. Соборна,7, а натомість ДТП мало місце на вул. Небесної сотні. Разом з тим матеріали за фактом пригоди здійснювалися безпосередньо на місці події вул. Небесної сотні в районі Т-образного перехрестя з вул. Тирасппольською.

Крім того, в порушення вимоги розділу УІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395, зареєстрований в Мінюсті України 10.11.2015 року № 1408/27853, поліцейськими не встановлено та не опитано очевидців ДТП; не відібрані письмові пояснення від водія автомобіля КІА RIO реєстраційний номер НОМЕР_2 щодо обставин ДТП; відмовлено у долучені до матеріалів відеозапису з відео реєстратора. Поліцейськими не перевірений момент виникнення небезпеки чи перешкоди для руху і ким саме з учасників ДТП вона була створена.

Аналізуючи дорожню обстановку, яка склалася, водій КІА RIO реєстраційний номер НОМЕР_2 , повинен був керуватися вимогами п. 10,1 ПДР України та п. 16.1 ПДР України. Проте, пригода сталася в результаті недотримання іншим водієм правил безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки при розгляді справи не було встановлено, що ОСОБА_1 порушував правила дорожнього руху, та перебуває в причинно-наслідковому зв`язку з інкримінованим правопорушенням, а натомість встановлено, що порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, допустив інший учасник дорожньо-транспортної пригод.

Керуючись ст.ст. 12-13, 124, 213, 221, 246-247, 268, 280, 283-284 КУпАП.,

п о с т а н о в и в :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП з а к р и т и в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає чинності ___________ року.

Суддя: Н.В.Стамбула