Справа № 345/1512/19
Провадження № 33/4808/259/19
Категорія ч. 1 ст. 44 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Кардаш О. І.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Вороняк Ганни Євгенівни, апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20.05.2019 року, якою провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який не працює, є інвалідом ІІІ групи, громадянина України,

за ч. 1 ст. 44 КУпАП закрито, у зв`язку із закінченням строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

В апеляційній скарзі апелянт ОСОБА_2 просить постанову суду як незаконну та необґрунтовану скасувати, закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування причини пропуску строку на апеляційне оскарження, апелянт посилається на те, що з 08.02.2019 року він утримується під вартою, йому ніхто не повідомляв про розгляд даної справи, копію постанови було надіслано за місцем проживання, а не за місцем його фактичного перебування, незважаючи на те, що суду було відомо, що він перебуває в УВП №12, тобто фактично його було позбавлено можливості приймати участь у розгляді справи. Зі змістом постанови апелянт ознайомився лише 04.06.2019 року, при відвідуванні його захисником, тому він не мав реальної можливості оскаржити постанову суду у передбачені законом строки. Свої доводи в частині незаконності судового рішення мотивує тим, що висунуте йому обвинувачення є неконкретним та таким, що не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 44 КУпАП. Посилається також на те, що у постанові суду не вказано особу в якої виявлено наркотичний засіб, відсутні й відомості про те, де саме, і ким саме вилучено наркотичний засіб під час його затримання та проведення огляду місця події. Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП в частині місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення, що свідчить про те, що протокол є недопустимим доказом по справі. Посилається на те, що в протоколі ним власноручно було написано про те, що йому не відомо, що це за речовина, яка була виявлена біля стіни будинку і кому вона належить, тому пред`явлене йому обвинувачення порушує його права, передбачені ст. 62 Конституції України. Апелянт не погоджується з кваліфікацією його дій за ст. 44 КУпАП, вважає, що прийняте судове рішення суперечить практиці Європейського суду з прав людини. Наведене вище, на думку апелянта, свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постановою судді встановлено наступне: « ОСОБА_1 08.02.2019 року, близько 14.00 год. в АДРЕСА_2 під час затримання ОСОБА_1 та проведення огляду місця події було вилучено наркотичний засіб, який згідно висновку експерта являється наркотичним засобом - канабіс в кількості 0,1417 грама».

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП. Захиснику ОСОБА_3 роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП. Повідомили, що жодних заяв та клопотань поштою не направляли, до канцелярії суду не подавали, та на адресу електронної пошти суду не надсилали.

Під час апеляційного розгляду:

- ОСОБА_2 та його захисник підтримали доводи апеляційної скарги, просили скасувати постанову судді, провадження по справі закрити за відсутністю поді і складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження належить поновити, апеляційну скаргу задовольнити частково, постанову місцевого суду скасувати, прийняти нову, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів провадження вбачається, що справу про адміністративне правопорушення було розглянуто у відсутність особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

Так, з постанови суду вбачається, що « ОСОБА_1 в судове засідання не доставлено працівниками конвойного підрозділу з невідомих для суду причин, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку».

Матеріали провадження містять вимогу суду першої інстанції щодо зобов`язання начальників УВП № 12 м. Івано Франківськ та ІТТ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області щодо доставки ОСОБА_1 , який перебуває в УВП №12 м. Івано-Франківськ в Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області, в судове засідання на 20.05.2019 року о 13-00 годині (а.п. 20), яке не було виконане.

З наведеного вбачається, що судді достеменно було відомо про те, що ОСОБА_1 перебуває під вартою та обмежений вільно користуватись своїми правами.

Разом з тим, участь особи, що притягається до адміністративної відповідальності у справах вказаної категорії, відповідно до ч. 3 ст. 268 КУпАП, є обов`язковою, проте суд першої інстанції не прийняв заходів до участі ОСОБА_1 в суді першої інстанції під час розгляду справи щодо нього.

З урахуванням викладеного, вважаю, що вказані порушення закону є істотними, оскільки ОСОБА_1 був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені ст. 268 КУпАП права, якими наділена особа, котра притягається до адміністративної відповідальності, зокрема права давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо.

З урахуванням викладеного, а також виходячи з того, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод відповідно до якої, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, постанова суду як незаконна підлягає скасуванню, оскільки справу було розглянуту у відсутність ОСОБА_1 .

За таких обставин вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, клопотання про поновлення строку належить задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження, постанову суду - скасувати, у зв`язку із порушення судом першої інстанції вимог ст. 268 КУпАП, прийняти нову, за таких підстав.

По суті висунутого ОСОБА_1 обвинувачення у вчиненні ним адміністративного правопорушенні, передбаченого ч. 1 ст. 44 КУпАП, доходжу наступного висновку.

Положеннями ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Основними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, є, крім інших, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 6 «Право на справедливий суд» Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 075788 від 04.04.2019 року, вбачається, що ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що він: «08.02.2019 рок, близько 14-00 год. в АДРЕСА_2 , під час затримання ОСОБА_1 та проведення огляду місця події було вилучено, згідно висновку експерта, наркотичний засіб - канабіс в кількості 0,1417 грама», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44 КУпАП (а.п. 1).

Відомості щодо свідків протокол про адміністративне правопорушення не містить.

В графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення» міститься власноручний запис ОСОБА_1 наступного змісту: «Мені з даного приводу нічого не відомо, що за речовина виявлена біля стіни будинку, і кому вона належить не знаю».

Стаття 44 КУпАП передбачає відповідальність за незаконні виробництво, придбання, зберігання, перевезення, пересилання наркотичних засобів або психотропних речовин без мети збуту в невеликих розмірах.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в учиненому діянні такої сукупності ознак, як: 1) виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання наркотичних засобів і психотропних речовин; 2) предметом посягання були саме наркотичні засоби або психотропні речовини та їх кількість не перевищувала верхньої допустимої межі; 3) правопорушення було вчинено без мети збуту наркотичних засобів і психотропних речовин; 4) особа до моменту вчинення проступків такого роду досягла шістнадцятирічного віку і була осудною (ст. 12 КУпАП).

Відсутність хоча б однієї з перерахованих ознак виключає склад правопорушення, а отже, й притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 44 КУпАП.

Отже, посадовою особою, що складає протокол, повинно ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення, як процесуальний документ є актом обвинувачення, та повинен містити в собі суть адміністративного правопорушення з посиланням на відповідні нормативно-правові акти, тобто відповідати вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки невідповідність протоколу вказаним вимогам, свідчить про неконкретність пред`явленого обвинувачення.

Об`єктивну сторону проступку за ч. 1 ст. 44 КУпАП становлять протиправні виробництво, придбання, зберігання, перевезення, пересилання наркотичних засобів і психотропних речовин у невеликих розмірах.

Отже, протиправність цих дій полягає в тому, що вони відбуваються шляхом порушення встановленого порядку виробництва, придбання, зберігання, перевезення, пересилання наркотичних засобів і психотропних речовин.

Проте, диспозиція ч. 1 ст. 44 КУпАП не містить такої ознаки як «вилучення наркотичного засобу у особи».

Вказане формулювання у протоколі про адміністративне правопорушення не узгоджується з іншими матеріалам справи, зокрема протоколом огляду від 08.02.2019 року (а.п. 3-4); постановою про визнання речовими доказами від 28.03.2019 року (а.п.5); висновком експерта (а.п. 7-10); протоколом допиту потерпілого ОСОБА_4 від 09.02.2019 року (а.п. 11-13) тощо.

Враховуючи наведене вище, доходжу висновку, що наведене у протоколі формулювання вчиненого ОСОБА_1 діяння, не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 44 КУпАП.

За відсутності відомостей щодо конкретних незаконних дій ОСОБА_1 у відповідності їх з діями, які викладені у диспозиції ч. 1 ст. 44 КУпАП, неможливо перевірити доводи апелянта щодо фактичних обставин вчиненого адміністративного правопорушення та встановити наявність або відсутність у діях ОСОБА_1 ознак інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Нечітке, незрозуміле обвинувачення у протоколі про адміністративне правопорушення, є порушенням права особи на захист.

Забезпечення апеляційного оскарження судових рішень є важливим принципом здійснення правосуддя в справах про адміністративне правопорушення.

Повноваження апеляційного суду за наслідками розгляду апеляційних скарг у справах про адміністративне правопорушення визначені ст. 294 КУпАП, де чітко передбачено, які саме рішення може прийняти суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги, а саме: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Вказаною нормою не передбачено положення, яке б регламентувало повноваження апеляційного суду щодо повернення протоколу, у разі його невідповідності вимогам діючого законодавства.

В той же час, виходячи з системного аналізу змісту КУпАП, суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції, та приймаючи нове рішення, керується загальними нормами, які передбачають порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення судом першої інстанції.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП, при підготовці справи до розгляду, орган (посадова особа) вирішує, зокрема, й питання чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 5 п. 24 постанови пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», ВСУ визнав правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Діючими законодавчими актами не передбачено жодної заборони на те, щоб апеляційний суд при прийнятті рішення керувався вказаними вище приписами.

Оскільки протокол про адміністративне правопорушення є фактично обвинувальним актом, тому наявність будь-яких недоліків ускладнюють проведення повного та об`єктивного розгляду справи по суті, з прийняттям законного рішення.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише у межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, та суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Без додаткової перевірки викладених обставин та належного оформлення протоколу про адміністративне правопорушення неможливо здійснити повний та всебічний розгляд для встановлення об`єктивної істини по справі про адміністративне правопорушення.

Доходжу висновку, що наведені вище порушення закону при складанні протоколу про адміністративне правопорушення є істотними і не можуть бути усунуті під час апеляційного розгляду.

Враховуючи наведене вище, виходячи з принципу верховенства права, який визначає правосуддя проявом вищої справедливості, вважаю за необхідне повернути матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 до Калуського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області для дооформлення та належного виконання вимог ст. 256 КУпАП.

Після усунення вказаних недоліків у протоколі про адміністративне правопорушення, справа про адміністративне правопорушення, за наявності для цього законних підстав, підлягає подальшому направленню до місцевого суду для її розгляду по суті.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 245, 251, 278, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20.05.2019 року.

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20.05.2019 року, якою провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44 КУпАП закрито, у зв`язку із закінченням строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, - скасувати.

Прийняти нову, якою матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44 КУпАП повернути до Калуського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло