Провадження №33/824/2844/2019 Доповідач в II інстанції: Авраменко М.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2019 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Авраменко М.Г.

за участі:

захисника - Щиглова Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали провадження у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Щиглова Є.О. на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 10 травня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5 (п`яти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят п`ять) грн. на користь держави.

Цією ж постановою вирішено питання щодо процесуальних витрат,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови 28.03.2019 року при проведенні документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНДЖОЙ-ПРОМО», за адресою: місто Київ, вул . Пироговського , 19, корп. 6, кв. 1 , головним бухгалтером якого є ОСОБА_1 було встановлено порушення порядку ведення податкового обліку, в результаті чого встановлено:

- заниження податку на додану вартість на загальну суму 334071 грн., чим порушено п. 44.1 ст. 44, п.п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України;

- занижено податок на прибуток в сумі 313025 грн., чим порушено п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, п.п. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва, ОСОБА_2 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн. на користь держави.

Не погоджуючись із рішенням суду, адвокат Щиглов Є.О. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях останньої події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена про дату, місце та час розгляду провадження, копію постанови отримала в Солом`янському районному суді м. Києва 01.07.2019.

Вказує, що постановляючи своє рішення, суд першої інстанції не встановив, що відповідні ППР, про які в оскаржуваному рішенні зазначає суд, на момент ухвалення вищевказаного рішення від 10.05.2019, оскаржувалися в адміністративному порядку ДФС України, як це передбачено чинним законодавством, а не в Головному управлінні ДФС у м. Києві. Таким чином, податковий орган зобов`язаний був повідомити суд про факти оскарження ППР в адміністративному порядку. Головним державним ревізором-інспектором відділу спеціальних перевірок управління по взаємодії з правоохоронними органами Департаменту ГУ ДФС у м. Києві, складаючи протокол про скоєння адміністративного правопорушення, не роз`яснила ОСОБА_1 прав, передбачених ст. 268 КУпАП, в тому числі прав про надання правової допомоги та не вказала прізвища свідків разом із їх адресами.

Заслухавши доповідь судді, позицію захисника в підтримку вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 252, 278, 280 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи, а при розгляді справи суддя зобов`язаний з`ясувати: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, судом першої інстанції при розгляді даної справи вказані вимоги закону дотримані в неповному обсязі, що призвело до неповного з`ясування обставин справи, які мають істотне значення для прийняття об`єктивного та правильного рішення в справі.

Відповідно до положень ст. ст. 252, 254, 255, 256 КУпАП , протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння (діянь), яке (які) містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Разом з тим, судом першої інстанції не перевірено дотримання під час складання протоколу про адміністративне правопорушення вимог закону.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення № 68/26-15-14-07-02-23 від 28 березня 2019 року відносно ОСОБА_1 зазначено про те, що остання вчинила правопорушення, а саме ведення податкового обліку з порушенням вимог 44.1 ст. 44, п.п.198.1, 198.3, п. 198.6 ст. Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755- VI , в результаті чого ТОВ «ЕНДЖОЙ-ПРОМО» занижено податок на додану вартість на загальну суму 334071 грн., чим порушено п. 44.1 ст. 44, п.п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, занижено податок на прибуток в сумі 313025 грн., чим порушено п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, п.п. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України. Відповідальність передбачена ч. 1 ст. 163-1 КУпАП (ас. 1).

Диспозицією ч. 1 ст. 163-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність завідсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.

Всупереч цим вимогам Закону у складеному щодо ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення суть вчиненого правопорушення виписано так, що не зрозуміло, в чому конкретно полягає з боку ОСОБА_1 порушення встановленого порядку ведення податкового обліку, а посилання на норми Податкового кодексу України не розкриває суті конкретного порушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 , чим порушується право останньої на захист.

Крім того, відповідно до ст. 14 КУпАПпосадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків. Тобто, при зазначенні в протоколі про адміністративне правопорушення суті адміністративного правопорушення необхідно не лише вказувати факт порушення порядку ведення податкового обліку і його наслідки, але й зазначати, чи є відповідне порушення наслідком невиконання особою своїх службових обов`язків, встановивши, коли і ким такі службові обов`язки для неї були визначені.

Однак, а ні з протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , а ні з наявних матеріалів справи не вбачається та не встановлено при розгляді справи в суді, які ж сааме дії /бездіяльність вчинені останьою, та в чому полягає її вина у вчиненні правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.Особа, що складала протокол, обмежилась лише загальними фразами, не зазначивши обставини вчинення саме ОСОБА_1 правопорушення, суть самого правопорушення (дії або бездіяльність та в чому полягають) з посиланням на норму спеціального Закону.

Крім того, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

Згідно статті 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Визнаючи ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, суддя у постанові, як на докази її винуватості, послався на характер вчинених нею правопорушень, особу ппрвопорушниці, їївідношення до скоєного, та вважав за необхідне визнати її винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення.

Проте, поза увагою суду залишилось питання, чи оскаржувався даний акт, чи прийнято за результатами оскарження будь-яке рішення, що є істотним для прийняття рішення у даному провадженні.

Так, відповідно до положень ст. 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку; подана скарга зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження і протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов'язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Крім того, положеннями ст. 56 Податкового кодексу України, надано право платнику податків на звернення до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, при цьому грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно матеріалів справи відповідні ППР, про які в оскаржуваному рішенні зазначає суд, на момент ухвалення вищевказаного рішення від 10.05.2019, оскаржувалися в адміністративному порядку ДФС України, як це передбачено чинним законодавством, а не в Головному управлінні ДФС у м. Києві. Дана обставина підтверджується рішенням ДФС України про результати розгляду скарги №28355/6/93-93-11-04-02-25 від 20.06.2019.

Таким чином, висновки судді місцевого суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, не ґрунтуються на доказах по справі, оскільки відповідно до матеріалів справи на момент розгляду справи процедура адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень тривала, тобто, акт перевірки контролюючого органу в розумінні положень ст. 56 Податкового кодексу України, був не узгодженим, а тому стверджувати про його законність та обґрунтованість були відсутні підстави, а отже він не міг бути визнаний доказом вини ОСОБА_1 за відсутності інших доказів у справі.

За таких обставин, протокол про адміністративне правопорушення, складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, та акт перевірки не є беззаперечними доказами вини ОСОБА_1 в порушенні вимог ч.1 ст. 163-1 КУпАП, а тому висновок суду про доведеність її вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, є необґрунтованим.

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, за відсутності переконливих доказів про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, апеляційна скарга захисника Щиглова Є.О. підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції - скасуванню, а провадження в справі - закриттю за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Щиглова Є.О. - задовольнити, а постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 10 травня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Г. Авраменко