ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 520/13331/19

Провадження № 3/520/4128/19

25.06.2019 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду міста Одеси Чаплицький В.В., за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 Сакала С.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, що надійшли з Департаменту захисту економіки в Одеській області Нціональної поліції України до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в м.Одесі, українку, на момент вчинення правопорушення працюючу в Київському відділі обслуговування громадян Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Одесі головним спеціалістом, не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , за ч.1 ст.172-6 КпАП України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного спеціаліста Київського відділу обслуговування громадян Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі була держаним службовцем категорії «В», та будучи суб`єктом декларування відповідно до ч. 1, п. 1, підпункту «В» ст. З Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), як особа яка припиняє діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за власним бажанням (з ініціативи працівника), на підставі п ч. 1 ст. 86 Закону України «Про державну службу», згідно наказу начальника Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі №15-ос від 04.02.2019 року «Про звільнення ОСОБА_1 », в порушення абзацу першого ч. 2 ст. 45 Закону, несвоєчасно, без поважних причин подала 01.03.2019 року декларацію особи яка припиняє діяльність, типу - перед звільненням, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Відповідно до абзацу 3 п. 2 Прикінцевих положень Закону, вказані дії містять ознаки адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

У відповідності до пункту 13 статті 1 Закону, суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», інші особи, які зобов`язані подавати декларацію та виконувати інші вимоги фінансового контролю відповідно до цього Закону.

Так, 03.04.2017 року ОСОБА_1 у зв`язку із реорганізацією управління згідно наказу начальника Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі № 3-ос було призначено на посаду головного спеціаліста Київського відділу обслуговування громадян Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі та збережено присвоєне раніше 9 ранг державного службовця.

Тобто у відповідності до п. п. «в» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

28.02.2019 року ОСОБА_1 була під особистий підпис, ознайомлена про спеціальні обмеження встановлені Законом України «Про запобігання корупції».

Згідно наказу начальника Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі №15-ос від 04.02.2019 року «Про звільнення ОСОБА_1 »., ОСОБА_1 звільнено з посади головного спеціаліста Київського відділу обслуговування громадян Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі з 28.02.2019 за згодою сторін, на підставі ч.1 ст.86 Закону України «Про державну службу».

Таким чином, на ОСОБА_1 поширюється дія Закону «Про запобігання корупції», і вона є суб`єктом декларування та відповідальності за вчинення правопорушення пов`язаного з корупцією.

Відповідно до ч.2 ст.1 Закону України «Про державну службу», посадова особа державної служби - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Таким чином, головний спеціаліст Київського відділу обслуговування громадян Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі ОСОБА_1 відповідно до ч. 1, п. 1, підпункту «В» ст.З Закону, є суб`єктом на якого поширюється дія Закону, та вона є суб`єктом декларування і відповідальності, тож зобов`язана виконувати вимоги Закону, в тому числі визначені ч.2 ст.45 вказаного Закону в частині обов`язку подати декларацію при припиненні діяльності та виконувати інші вимоги фінансового контролю відповідно до цього Закону.

Відповідно до абзацу першого ч.2 ст.45 Закону, особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Частина перша статті 241-1 КЗпП України «Обчислення строків, передбачених цим Кодексом» визначає, що строки виникнення і припинення трудових прав та обов`язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Частина п`ята вказаної статті встановлює, що коли строки визначаються днями, то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк.

Таким чином, строком перебування особи в часі як такої що «припиняє діяльність», зазначеного в абзаці першому ч.2 ст.45 Закону, є останній день перебування працівника в трудових правах та обов`язках визначених у розпорядженні про звільнення, а з наступного дня особа вважається звільненою, тобто такою що припинила трудові права та обов`язки.

Враховуючи вказане, останнім днем роботи ОСОБА_1 , таким що в часі «припиняє діяльність», є 27.02.2019 року, та вона є звільненою, такою що припинила діяльність, з 28.02.2019 року.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 12. Закону «Права Національного агентства», Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти. Пунктом 5 ч. З ст. 12 Закону встановлено, що нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів. Абзац третій вказаної частини статті 12 Закону встановлює, що нормативно-правові акти Національного агентства, які пройшли державну реєстрацію, набирають чинності з дня офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими актами, але не раніше дня офіційного опублікування.

Згідно п. 15 ч. 1 ст. 11 Закону «Повноваження Національного агентства», до повноважень Національного агентства належить надання роз`яснень, методичної та консультаційної допомоги з питань застосування актів законодавства з питань етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та прирівняних до них осіб.

Згідно Роз`яснення щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 11 серпня 2016 року № 3 (із змінами, внесеними рішеннями Національного агентства від 06.09.2016 року № 18 та від 30.09.2016року № 57), по питанню № 1 п. 2, роз`яснено, що Законом передбачено чотири типи декларацій, однією з яких є декларація суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, що подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб`єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Таким чином гр. ОСОБА_1 як особа, зазначена у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 Закону, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, була зобов`язана подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями типу - перед звільненням, не пізніше дня такого припинення, а саме до 28.02.2019 року включно.

Проте, ОСОБА_1 , будучі обізнана щодо обов`язку, способу, та терміну її подачі, за відсутності поважних причин, в порушення абзацу першого частини другої статті 45 Закону «Про запобігання корупції», при припинені діяльності, пов`язаної з виконання місцевого самоврядування, подала відповідну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, типу - перед звільненням, лише 01.03.2019 року 15 години 56 хвилин, що встановлено відповідно до відкритих загальнодоступних даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до якого встановлено дату подачі декларації гр. ОСОБА_1 типу - перед звільненням та витягом з сайту НАЗК щодо фактичної дати подачі декларації з офіційної сторінки Реєстру.

Згідно відповіді на запит за підписом Голови Національного агентства з питань запобігання корупції Корчак Н.М. (вихідний № 93-05/4886/17 від 02.03.2017 року), зазначено, що дата публікації документів, вказана у публічній частині інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» співпадає з фактичною датою подання суб`єктом декларування документів до Реєстру.

Факт обізнаності ОСОБА_1 щодо обов`язку і способу подачі декларації особою яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, та терміни її подачі, підтверджується документами особової справи гр. ОСОБА_1 (попередження про спеціальні обмеження встановлені Законом України «Про запобігання корупції» та Законом України «Про державну службу» (подано 3 декларації різних типів); наказ про звільнення №15-ос від 04.02.2019 року).

Згідно листа за підписом Голови Національного агентства з питань запобігання корупції Мангул О.А. (вихідний № 44-01/8418/19 від 06.02.2019 року), Закон не передбачає затвердження Національним агентством обґрунтованого висновку або повідомленні із встановленим фактом порушення вимог фінансового контролю у разі виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, за частинами першою, другою статті 172-6 КУпАП.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 , будучи особою, яка припиняє діяльність пов`язану з виконанням функцій держави, а саме припиняє діяльність на посаді головного спеціаліста Київського відділу обслуговування громадян Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, вчинила дії, які містять ознаки і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме несвоєчасно, без поважних причин подала відповідну декларацію.

В судовому засіданні прокурор зазначила, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення та просила визнати останню винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину визнала.

Згідно із ч.1 ст.172-6 КУпАП, відповідальність за вказаною статтею настає за умови несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Факт несвоєчасності подачі відповідної декларації встановлений. Поважні причини несвоєчасної подачі відповідної декларації не встановлені.

Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, а отже не можуть бути визнані як малозначимі. Тому, незалежно від виду суб`єкту та його службової діяльності, та інших характеристик його обов`язком є діяти лише в рамках закону.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015 з питань офіційного тлумачення положень ч.1 ст.276 КУпАП місцем вчинення правопорушення є адміністративно-територіальна одиниця, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Громадянка ОСОБА_1 не виконала вимоги абзацу першого ч.2 ст.45 Закону, які виникли у неї, як у головного спеціаліста Київського відділу обслуговування громадян Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, тобто місцем вчинення правопорушення є останнє місце роботи - Київський відділу обслуговування громадян Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, який розташований у м. Одеса, вул. Ільфа та Петрова 4а, що адміністративно - територіально відповідає Київського району міста Одеси.

Юридичними наслідками в даному випадку є несвоєчасне, без поважних причин подання гр. ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції, у визначений Законом строк, декларації особи, яка припиняє діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Факт правопорушення підтверджується: протоколом відносно ОСОБА_1 ; відповіддю Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі від 11.05.2019 року з додатками, та матеріалами справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги обставини скоєння правопорушення, особу винної, обставини які пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважаю, що призначення стягнення, передбаченого найнижчою межею санкції ч.1 ст.172-6 КпАП України, буде справедливим та достатнім для покарання ОСОБА_1 за скоєне правопорушення, та для попередження скоєння нею правопорушень у майбутньому.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст.172-6, 279, 280, 283, 284 КпАП України суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесяти) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Чаплицький В. В.