Житомирський апеляційний суд
Справа №285/1864/19 Головуючий у 1-й інст. Літвин О. О.
Категорія ст. 185 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Новоград-Волинського районного суду Житомирської області від 29 травня 2019 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 (адреса, зазначена в протоколі: АДРЕСА_2 , який не працює, -

в с т а н о в и в :

Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 29 травня 2019 рокувизнано виннимм у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт на строк 60 (шістдесят) годин.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. судового збору.

Згідно постанови суду, вчинене ОСОБА_1 правопорушення полягало в тому, що 09.03.2019, близько 22 год. 21 хв., він перебуваючи по АДРЕСА_3 Ломоносова навпроти будинку №10, в м. Новоград-Волинський, вчинив злісну непокору законному розпорядженню поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, зокрема, на вимогу працівників поліції щодо припинення порушення громадського порядку не реагував, намагався вчинити бійку, під час затримання чинив їм опір, хапав за формений одяг, вів себе зухвало, що свідчило про його явну зневагу до працівників поліції при виконанні ними службових обов`язків.

На прийняте судом рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову в частині накладення адміністративного стягнення, застосувавши ст.22 КУпАП з урахуванням вимог ст.23, ст.33, ст.34 КУпАП. Посилається на те, що постанова суду є незаконною та необгрунтованою, винесеною без повного та всебічного дослідження обставин справи, а висновки суду 1-ї інстанції суперечать фактичним обставинам справи та вимогам закону. Судом при розгляді справи про адміністративне правопорушення не досліджено та не надано належної оцінки фактичним обставинам та матеріалам справи, в порушення вимог закону залишено поза увагою його доводи, що жодного опору поліцейським не чинив і бійок не влаштовував. Конфліктна ситуація з поліцейськими виникла у нього після зупинки ними автомобіля, у якому він знаходився. Спірним при цьому є зазначене в оскаржуваній постанові, що він вів себе у цьому конфлікті зухвало з явною зневагою до працівників поліції, що свідчить про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, але вину свою він дійсно добровільно визнав і тому не просить суд апеляційної інстанції закрити провадження у справі за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення. Стверджує, що при визначенні виду та розміру адміністративного стягнення, суд взяв до уваги, тобто фактично визначив обтяжуючою обставиною, що він є здоровою працездатною особою молодого віку, однак офіційно не працює, що виключає дієвість застосування до нього стягнення у вигляді штрафу та виправних робіт та застосував до нього адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт, розмір яких визначено на рівні найвищої межі, передбаченої санкцією ст. 185 КУпАП, що буде необхідним для його виправлення та достатнім для виконання завдань КУпАП. Але він вважає, що ця позиція незаконна, вказує на упередженість суду, враховуючи характер вчиненого правопорушення, добровільне визнання ним своєї вини, та відсутність раніше притягнень до адміністративної відповідальності, інших обставин справи, вказує на порушення судом ст.33, ст.34 КУпАП. Стверджує, що його суперечка з працівниками поліції можливо і містить ознаки адміністративного правопорушення (з чим він добровільно погодився), але таке посягання на громадський порядок та суспільну безпеку є незначним та не відповідає застосованому до нього судом адміністративному стягненню.

Перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, був повідомлений про розгляд справи належним чином, просив розглядати справу у його відсутність.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При цьому відповідно до положень ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається не тільки із врахуванням меж , встановлених Кодексом, а й із врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність…

З аналізу зазначних вище норм та матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції хоча і призначено стягнення в межах, встановлених законом, проте без достатнього врахування особи правопорушника та інших обставин, які впливають на обрання виду та розміру адміністративного стягнення.

Так, ОСОБА_1 , який є людиною молодого віку, вперше притягується до адміністративної відповідальності, вину визнав у вчиненому правопорушенні, шкода правопорушенням не завдана, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, відсутні.

З огляду на обставини вчинення правопорушення апеляційний суд не вбачає підстав для висновку про його малозначність, та звільнення у зв`язку з цим ОСОБА_1 від відповідальності згідно ст. 22 КУпАП, оскільки правопорушення посягає на встановлений порядок управління, вчинено щодо працівників поліції при виконанні ними своїх службових обов`язків, що само собі свідчить про підвищену суспільну небезпеку такого правопорушення.

Разом з тим апеляційний суд вбачає підстави для змінення постанови суду в частині обрання виду та міри стягнення, та для застосування до правопорушника, враховуючи вище наведені обставини, замість громадських робіт штрафу в розмірі найвищої межі, передбаченої санкцією даної статті, яке буде достатнім для запобігання вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень та таким, що відповідає суспільній небезпеці правопорушення та особі правопорушника..

При цьому посилання суду на неможливість застосування до правопорушника адміністративного стягнення у вигляді штрафу у зв`язку з тим, що він будучи здоровою працездатною особою молодого віку офіційно не працює, а тому таке стягнення як штраф чи виправні роботи, не будуть дієвими, на думку апеляційного суду не мають підтвердження а ні матеріалами справи, а ні поясненнями самого правопорушника, та суперечать вимогам ст.33 КУпАП.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 29 травня 2019 року щодо нього в частині призначення стягнення змінити.

Замінивши признячене ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП стягнення у виді 60 годин громадських робіт на штраф в розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 грн.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: