Провадження № 33/4820/383/19
Справа № 671/297/19 Головуючий в 1-й інстанції Бабій О. М.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Барчук В. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2019 року м. Хмельницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря судового засідання Яхієвої М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Волочиського районного суду Хмельницької області від 06травня 2019 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою Волочиського районного суду Хмельницької області від 06 травня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

За постановою суду, 07 лютого 2019 року о 01 год. 40 хв. по вул. Незалежності, 6/2 в м. Волочиську Хмельницької області ОСОБА_1 керував автомобілем «Opel Combo», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння - нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив пункт 2.5. Правил дорожнього руху України.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження у зв`язку з тим, що копію постанови йому було вручено лише 05.07.2019 року, звільнити його від сплати судового збору у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, а постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Зауважує, що судом першої інстанції рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, не досліджено докази у повній мірі і не допитано усіх свідків. При цьому наголошує, що судом першої інстанції було взято до уваги свідчення ОСОБА_2 , який на той момент був працівником поліції і мав особисту зацікавленість в доведенні вини ОСОБА_1 у цій справі. Крім того зазначає, що у показах свідка ОСОБА_3 є розбіжності з протокол про адміністративне правопорушення та не співпадають як з даними в протоколі про адміністративне правопорушення, так із поясненнями свідка ОСОБА_4 . Також, виокремлює покази свідка ОСОБА_4 і вказує, що вона жодного разу у судове засідання не з`явилась та не підтвердила, що пояснення, які наявні в матеріалах справи, подані та підписані нею особисто. Звертає увагу на те, що вказана тільки дата на документі з поясненнями ОСОБА_4 без вказаного часу, так існує можливість, що ці пояснення могли бути відібрані значно пізніше від складання протоколу.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження, а апеляційну скаргу визнати такою, що задоволенню не підлягає за таких підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при наведених у постанові обставинах, відповідає матеріалам справи, ґрунтується на наявних у ній доказах.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 07 лютого 2019 року о 01 год. 40 хв. по вул. Незалежності, 6/2 в м. Волочиську Хмельницької області ОСОБА_1 керував автомобілем «OpelCombo», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння - нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Винність ОСОБА_1 підтверджується письмовими пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та у медичному закладі (а.с.4,5).

Допитаний у якості свідка інспектор ОСОБА_2 пояснив, що 07 лютого 2019 року з магазину «Повна торба» з ознаками алкогольного сп`яніння вийшли громадяни ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які сіли в автомобіль «Опель», ОСОБА_7 за кермо, а ОСОБА_8 на переднє пасажирське сидіння та поїхали. При зупинці вказаного автомобіля він звернув в «карман» біля дороги, та підбігши, свідок побачив, що ОСОБА_5 вже лежав позаду в автомобілі, а ОСОБА_6 був на передньому сидінні.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_3 пояснив, що 07 лютого 2019 року біля 02 год. ночі він бачив, як з магазину «Повна торба» вийшли двоє хлопців, один з них ОСОБА_5 , які сіли в білий автомобіль та поїхали. Пізніше вказаний автомобіль був зупинений біля бару «Міраж» та його було запрошено у якості свідка та у його присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем розцінюється судом як намагання уникнути відповідальності та спростовується наявними в матеріалах справи доказами.

В апеляційній скарзі не наведено докази, якими б спростовувались висновки суду першої інстанції. Не надано таких доказів і під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Слід залишити поза увагою і твердження апелянта, щодо звільнення його від сплати судового збору, оскільки статтею 5 Закону України «Про судовий збір» визначено коло осіб, які можуть бути звільненні від сплати судового збору, і до таких осіб ОСОБА_1 не відноситься.

Посилання апелянта про порушення працівниками поліції під час складання протоколу та судом під час розгляду справи адміністративного закону є безпідставним, спростовуються наявністю відповідних матеріалів та об`єктивною мотивацією в постанові суду вчиненого ОСОБА_1 з посиланням на сукупність досліджених в судовому засіданні доказів і не можуть бути підставою визнання судового рішення в цій частині необґрунтованим.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта про розбіжність в поясненнях свідків (а саме в годинах), не є суттєвими та не впливають на висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.

За таких обставин з врахуванням цілої низки матеріалів, які в повному обсязі підтверджують вину ОСОБА_1 в порушенні п.2.5 ПДР України, постанова судді є законною і справедливою, а підстав для її скасування немає.

З врахуванням викладеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Постанову Волочиського районного суду Хмельницької області від 06 травня 2019 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду В.М. Барчук