Провадження № 3/331/888/2019
Єдиний унікальний номер № 331/2716/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2019 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Стратій Є.В., за участю прокурора Третяк О.А., розглянувши матеріал, який надійшов від оперуповноваженого управління захисту економіки в Запорізькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України старшого лейтенанта поліції Колокота А.С. про притягнення: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Запоріжжя, громадянки України, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Орджонікідзевським РВ УМВС України в Запорізькій області 26 грудня 2007 року; із вищою освітою, сімейний стан заміжня, працевлаштованої на посаді лікаря педіатра ЛОР Клініка «Інмедіко», з 04.07.2017 року по 11.02.2019 року, - працювала на посаді головного спеціаліста відділу реформ і розвитку галузі охорони здоров`я Департаменту охорони здоров`я Запорізької міської ради, державна реєстрація місця проживання якої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

- до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 290 від 13 червня 2019 року:

Розпорядженням від 29.06.2017 № 1352к/тр Стариченко О.М., була призначена на посаду головного спеціаліста відділу реформ і розвитку галузі охорони здоров`я Департаменту охорони здоров`я Запорізької міської ради з посадовим окладом згідно зі штатним розписом, із присвоєнням їй 13 рангу посадової особи місцевого самоврядування.

01.08.2018 року, ОСОБА_1 під особистий підпис ознайомлено з вимогами Закону України «Про запобігання корупції» в тому числі щодо обов`язку подання декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування.

30.01.2019 року розпорядженням № 1 63к/тр ОСОБА_1 ., відповідно до ст. 38 КЗпП було звільнено з посади за власним бажанням та в останній робочий день, 11.02.2019 відповідно до листа № 1549 вих19 від 13.03.2019 Департаменту охорони здоров`я Запорізької міської ради із ОСОБА_2 О.М. проведено розрахунок та видано трудову книжку.

Абзацом 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у п. 1, пп. «а» п. 2 ч. 1 ст. З цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Статтею 68 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та Законів України, а незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону, Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти.

Нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, що зазначено у ч. 5 ст. 12 Закону.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року № 2 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 958/29088 та із змінами, внесеними згідно з Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 18.08.2016 № 1, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19.08.2016 за № 1 153/29283 і набрало чинності з 23.08.2016 року Національне агентство з питань запобігання корупції (за текстом - НАЗК) визначило, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу з 15.08.2016 року.

Крім цього, зазначена у п. 1 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 2, декларація (повідомлення) подається згідно із Законом шляхом заповнення відповідних форм на офіційному веб- сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до пп. 2 гі. 5 розділу 11 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (за текстом - Порядок), затвердженого Рішенням НАЗК № 3 від 10.06.2016 року, яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089, декларація суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Якщо припинення зазначених функцій відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб`єкт декларування дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Декларація суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день, що передує дню подання декларації. Під раніше поданими деклараціями розуміються як декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону, так і декларації, що були подані відповідно до Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції».

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 року № 3, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.07.2016, «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» затверджено Порядок формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та форму декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Отже декларацію перед звільненням, за період не охоплений раніше поданими деклараціями, тобто з 01.01.2019 по 11.02.2019, ОСОБА_1 в порушення вимог встановлених абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», подала несвоєчасно лише 26.04.2019, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції за формою, затвердженою рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 3.

Таким чином, головний спеціаліст відділу реформ і розвитку галузі охорони здоров`я департаменту охорони здоров`я Запорізької міської ради Стариченко О.М., вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Місцем вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є місце проживання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_3 .

Датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є 26.04.2019, день несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій /держави або місцевого самоврядування.

Фактичним днем виявлення вказаного адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідно до ст. 251, 252 КУпАП 12.06.2019 року, оскільки саме в ідей день посадовою особою органу Національної поліції надається оцінка зібраним доказам у їх сукупності.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до протоколу додано наступні письмові докази:

- Пояснення ОСОБА_1 ;

- Копія паспорту ОСОБА_1 ;

- Копія особової справи ОСОБА_1 ;

- Копія посадової інструкції ОСОБА_1 ;

- Послідовність дій у Єдиному державному реєстрі осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 ;

-Витяги з Єдиного державного реєстру осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування щодо ОСОБА_1 ;

- Лист Департаменту охорони здоров`я Запорізької міської ради № 1291/03-14/01 від 28.03.2019;

- Копія розпорядження Запорізького міського голови № 1352к/тр від 26.09.2017 року про призначення ОСОБА_1 на посаду головного спеціаліста відділу реформ і розвитку галузі охорони здоров`я Департаменту охорони здоров`я Запорізької міської ради;

- Копія наказу Департаменту охорони здоров`я ЗМР № 250к/тр від 03.07.2017 року про призначення ОСОБА_1 ;

- Копія присяги посадової особи місцевого самоврядування, складеної ОСОБА_1 ;

- Копія розпорядження Запорізького міського голови № ІбЗк/тр від 30.01.2019 року про звільнення ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста відділу реформ і розвитку галузі охорони здоров`я Департаменту охорони здоров`я Запорізької міської ради;

- Копія ознайомлення ОСОБА_1 з вимогами Закону України «Про запобігання корупції» в тому числі щодо обов`язку подання декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування;

Присутня при розгляді справи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, ОСОБА_1 свою провину у вчинені адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення не визнала та пояснила, що:

11.02.2019 року, ОСОБА_1 було звільнено із займаної посади відповідно до розпорядження голови Запорізької міської ради № 163к/тр від 30.01.2019 за власним бажанням та в цей же день видано трудову книжку, однак розрахунку з ОСОБА_1 проведено не було. На підтвердження того факту, що по заробітній платі розрахунку зі ОСОБА_1 не було, ОСОБА_1 надала суду копію виписки по картковому рахунку.

11.02.2019 року, знаходячись в Департаменті охорони здоров`я за адресою: м. Запоріжжя, вул. Петріотична 20-А, в кабінеті № 20, ОСОБА_1 на протязі дня намагалась подати декларацію перед звільненням через сайт НАЗК за період з 01.01.2018 року по 11.02.2019 року, однак система не пропускала подачу декларації у зв`язку з тим, що період який ОСОБА_1 вказувала в декларації перевищував 1 рік. Наступного дня я також на протязі дня ОСОБА_1 намагалась подати декларацію, але подати її не змогла з тих самих причин.

12.02.2019 року, секретар відділу кадрів ДОЗ ЗМР Кравченко Марія Володимирівна повідомила ОСОБА_1 про те, що я не подала декларацію перед звільненням. ОСОБА_1 пояснила причину по якій вона не може подати декларацію, на що ОСОБА_4 рекомендувала подати декларацію перед звільненням лише за період з 01.01.2018 по 31.12.2018, та окремо подати декларацію за період з 01.01.2019 року по 11.02.2019 року після 01.04.2019 року.

12.02.2019 року, на протязі дня ОСОБА_1 також намагалась подати декларацію перед звільненням за період з 01.01.2018 по 31.12.2018, однак не змогла цього зробити по технічним причинам.

13.02.2019 року, перебуваючи у квартирі своїх батьків за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 подала декларацію перед звільненням. Крім того, 12.02.2019 ОСОБА_1 написала повідомлення на сайті НАЗК про неможливість подати декларацію за весь період з технічних причин.

Після цього, 26.04.2019, перебуваючи у квартирі своїх батьків за адресою: АДРЕСА_3 ОСОБА_1 подала декларацію перед звільненням за період з 01.01.2019 по 11.02.2019. ОСОБА_1 зазначає, що після 01.04.2019 року вона декілька разів намагалась подати декларацію за вказаний період, проте з технічних причин не змогла її подати.

Прокурор в судовому засіданні просила визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначити їй стягнення в межах санкції зазначеної статті у вигляді штрафу у розмірі 50-ти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На думку прокурора, ОСОБА_1 будучи головним спеціалістом відділу реформ і розвитку галузі охорони здоров`я департаменту охорони здоров`я Запорізької міської ради, була зобов`язана 11.02.2019 подати декларацію перед звільненням, за період не охоплений раніше поданими деклараціями, тобто з 01.01.2019 по 11.02.2019 року. ОСОБА_1 в порушення вимог встановлених абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», подала несвоєчасно лише 26.04.2019, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції за формою, затвердженою рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 3.

ОСОБА_1 вважає, що в її діях відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_1 по незалежним від неї обставинам, не була подана декларацію перед звільненням, за період не охоплений раніше поданими деклараціями, з 01.01.2018 року по 11.02.2019 року за формою, що визначається Національним агентством.

Це свідчить про відсутність в діянні ОСОБА_1 об`єктивної сторони правопорушення, тобто складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд, вислухав пояснення ОСОБА_1 , при розгляді справи, думку прокурора, дослідивши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, дійшов до наступного висновку.

Згідно ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції", правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Диспозицією ст. 172-6 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Об`єктивною стороною вищевказаного адміністративного правопорушення, яка має активну форму прояву, є несвоєчасне подання без поважних причин декларації.

Диспозиція ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення за своїм змістом є бланкетною адміністративно - правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм.

Так, примітка до ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вміщуючи вказівку на суб`єкт цього правопорушення, відсилає правозастосувача до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст. 45 Закону, в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно - правових актів, що наповнює норму ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Так, для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

Крім того, в ч. 1 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції" визначено, особи, зазначені у пункті 1,підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

За змістом ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 2, декларація (повідомлення) подається згідно із Законом шляхом заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність. Суди мають з`ясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв`язку між діянням і виконанням особою повноважень, а також інші обставини, які мають значення для справи. Наявним у матеріалах справи доказам, суд повинен дати належну оцінку.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, суди зобов`язані забезпечувати своєчасний та якісний їх розгляд, точне й неухильне застосування чинного законодавства.

Вирішуючи справи цієї категорії, суди повинні керуватися Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), законом «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VІІ, КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, а також практикою Європейського суду з прав людини.

У цьому аспекті слід зауважити, що рішенням Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи. Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно до ст. 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення - адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала цих наслідків.

Відповідно до положень ст. 11 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити. Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, одним із завдань провадження у адміністративних справах є забезпечення судами своєчасного, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, передбачених ст.ст. 247 і 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, звертаючи особливу увагу на з`ясування таких питань: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягується до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого Кодексу України про адміністративні правопорушення; чи є особа винною у його вчиненні; чи належить вона до суб`єктів цього правопорушення; чи не містить правопорушення ознак злочину; чи не закінчилися на момент розгляду справи строки, передбачені ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення; чи немає інших обставин, що виключають провадження у справі. Виходячи положень ст. 8, ст. 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В суді встановлено, що ОСОБА_1 , намагалася подати вчасно декларацію перед звільненням, за період не охоплений раніше поданими деклараціями, з 01.01.2018 року по 11.02.2019 року за формою, що визначається Національним агентством, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Суд, вислухав пояснення ОСОБА_1 , думку прокурора, дослідивши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, дійшов до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та наявності підстав для закриття справи про адміністративне правопорушення за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. На підставі викладеного та керуючись ст. 8, ст. 62 Конституції України, ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 9, 10, 11, 172-6, 245, 247, 251, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

суд - п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_1 , про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити на підставі ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі через Жовтневий районний суд міста Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Є.В. Стратій