Справа № 199/3904/19
ПОСТАНОВА

іменем України

27 серпня 2019 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Щербина-Почтовик І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого у квартирі АДРЕСА_1 ,

- який притягується до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

-за участі особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення: ОСОБА_1 , потерпілого: ОСОБА_2

-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 26.04.2019, того ж дня, а саме 26.04.2019 року о 14.30 годині водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Tacuma НОМЕР_1 752 державний номерний знак НОМЕР_2 та при здійсненні повороту ліворуч на перехресті Донецьке Шосе та вул. Висоцького, не надав переваги у русі автомобілю Volkswagen Passat державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку прямо, та скоїв з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

На думку посадової особи, уповноваженої на складання протоколу про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.6 Правил дорожнього руху.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав вину у вчиненні ним адміністративного правопорушення, зазначив, що саме невідповідність дій водій ОСОБА_2 слугують настанням ДТП.

У судовому засідання ОСОБА_2 вказав, що саме дії водія ОСОБА_3 призвели до настання ДТП, та протокол щодо нього складено правомірно.

Судом 21.05.2019 року із врахуванням роз`яснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», - призначено у межах адміністративного провадження №199/3904/19 за фактом цього ж ДТП за звинуваченням ОСОБА_1 судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському НДЕКЦ МВС України. При цьому на вирішення експертизи поставлені наступні запитання:

1) яким чином, в даній дорожній обстановці, повинні були діяти водії ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .?

2) чи мали технічну можливість водії ОСОБА_1 і ОСОБА_2 уникнути даної пригоди?

3) дії кого з водіїв, ОСОБА_1 чи ОСОБА_2 , в даній дорожній обстановці, не відповідали вимогам Правил дорожнього руху, які знаходяться в причинному зв`язку з даною пригодою?

Так, 20.08.2019 року, до суду з Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України надійшов висновок експерта від 01.08.2019 року за №11/10.1/461, у відповідності до якого, згідно пояснень водія автомобіля Volkswagen Passat ОСОБА_2 , останній мав діяти відповідно до вимог п.п. 12.3, 12.4, та 12.9 Правил дорожнього руху, а відповісти на дане питання стосовно водія Chevrolet Tacuma НОМЕР_1 752 ОСОБА_1 на даному етапі дослідження не надається можливим. Згідно пояснень водія автомобіля Chevrolet Tacuma НОМЕР_1 752 ОСОБА_1 надати відповіді стосовно обох водіїв неможливо. При цьому дати відповіді на поставлені питання №2,3, у відношенні двох водіїв на даному етапі дослідження не надається можливим.

Таким чином, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у своїй сукупності, зокрема аналізуючи наявний у матеріалах висновок експерта, пояснення учасників провадження, та протокол згідно якого ОСОБА_1 у вину висунуте порушення п. 16.6 Правил дорожнього руху, що у свою чергу не узгоджується з іншими матеріалами справи, зокрема вищезгаданим висновком експерта де у свою чергу взагалі не встановлено у відповідності до яких вимог пункті Правил дорожнього руху мав діяти ОСОБА_1 , так само і не встановлено дії кого з водіїв, ОСОБА_1 чи ОСОБА_2 , в даній дорожній обстановці, не відповідали вимогам Правил дорожнього руху, які знаходяться в причинному зв`язку з даною пригодою, у зв`язку з чим суду не вдається можливим дійти ґрунтовного переконання про наявність винності водія ОСОБА_1 , а тому вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як свідчать матеріали даної справи, суд при розгляді справи врахував роз`яснення про які зазначив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», а саме те, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки у справі «Надточий проти України від 15.05.2008» Суд зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

А тому, зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), виходжу з того, що суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також слід зазначити, що у відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Незважаючи на вимоги ч. 2 ст. 251 КУпАП та рішення ЄСПЛ, які згідно ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» обов`язкові і для працівників Національної поліції, уповноваженими особами на складання протоколу не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно приписів ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. 1) ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи, те що за наявних у матеріалах провадження доказах не можливо зробити ґрунтовного висновку про наявність у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності вини у ДТП, оскільки те що ОСОБА_1 дійсно порушив вимог 16.6 Правил дорожнього руху та саме його дій знаходяться у причинному зв`язку з настанням ДТП належним чином не підтверджено, а тому слід вважати, фактично порушення ним вимог Правил дорожнього руху ґрунтується на припущеннях у зв`язку з чим провадження по справі на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП необхідно закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Щербина-Почтовик

27.08.2019