ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №645/399/19 Суддя 1-ї інстанції: Бобкова Т.В.
Провадження № 33/818/730/19
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.07.2019 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.03.2019 року у відношенні ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.03.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 12.01.2019 року о 09:10 на 17 км автомагістралі Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта він керував автомобілем ВАЗ - 211430 , номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду за допомогою технічного засобу та в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків.

Дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову від 19.03.2019 року скасувати та закрити справу за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Також просить поновити строк на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи його тим, що зі змістом оскаржуваної постанови ознайомився лише 21.05.2019 року під час ознайомлення з матеріалами справи.

В апеляційній скарзі вказує, що суд першої інстанції в порушення вимог ст. 268 КУпАП розглянув справу за відсутності ОСОБА_1

Вказав, що особи, зазначені в протоколі в якості свідків, насправді були відсутні, хто саме підписав протокол не відомо, суд першої інстанції вказаних свідків не викликав та не допитав.

Дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки повідомлені причини такого пропуску апеляційний суд вважає поважними, та відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

В судове засідання 30.07.2019 року ОСОБА_1 до суду не прибув, причину не повідомив, з заявами про відкладення судового розгляду не звертався, апеляційним судом здійснювались заходи щодо належного його повідомлення, та на адресу, вказану в апеляційній скарзі направлялась судова повістка, яка ОСОБА_1 не отримана, а крім того на вказаний в апеляційний скарзі мобільний телефон також було надіслано СМС повідомлення про час та місце розгляду апеляційної скарги, що підтверджується відповідною довідкою.

У зв`язку з чим апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу без участі апелянта. При цьому апеляційний суд керується практикою Європейського суду з прав людини, а саме рішенням від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» де наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Апеляційним судом не встановлено порушень суддею суду першої інстанції вимог вказаної правової норми.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Згідно наявного в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №016078 від 12.01.2019 року ОСОБА_1 о 09:10 на 17 км автомагістралі Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта керував автомобілем ВАЗ - 211430, номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду за допомогою технічного засобу та в закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків. В письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що у вечорі випив пива, та відмовляється їхати до наркоцентру.

Викладені вище обставини підтверджуються письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з того, що згідно зі змістом апеляційної скарги, ОСОБА_1 не заперечує факту відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим його дії не відповідали вимогам п. 2.5 Правил дорожнього руху України, що підтверджується вищевказаними доказами по справі.

Посилання, що в судове засідання суду першої інстанції не викликались свідки, апеляційний суд відхиляє, оскільки таких клопотань не заявлялось, підстав вважати необґрунтованими письмові пояснення цих осіб, що маються в матеріалах справи суду не повідомлялось.

Доводи апелянта щодо розгляду судом першої інстанції справи без участі ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає такими, що не спростовують законність прийнятого рішення, оскільки судом першої інстанції вживались заходи для виклику ОСОБА_1 в судове засідання, однак останній не отримував судової повістки, у зв`язку з чим розгляд справи було проведено без його участі.

Враховуючи вище викладені, вважаю що постанова суду від 19.03.2019 року є законною і обґрунтованою, та за доводами апеляційної скарги скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подачу апеляційної скарги на постанову судді Фрунзенського апеляційного суду м.Харкова від 19.03.2019 року у відношенні ОСОБА_1 задовольнити, вказаний строк поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Фрунзенського апеляційного суду м.Харкова від 19.03.2019 року у відношенні ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського апеляційного суду В.П. Цілюрик