ЄУН № 336/4590/19
пр. № 3/336/1418/2019
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 серпня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк О.І., при секретарі Скибі О.Б., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , державного виконавця Коциняна М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 ч. 1 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, місце проживання: АДРЕСА_1 , працює директором ПП «Діджитек»,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшли матеріали адміністративної справи з протоколом про адміністративне правопорушення, складеним щодо ОСОБА_1 за ст. 183-1 ч. 1 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не сплачує аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості зі сплати аліментів а період з 19.10.2018 року по 01.07.2019 року в сумі 17424,36 гривень, яка перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину у скоєнні правопорушення заперечив, вказавши, що дійсно має зобов`язання зі сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 . Водночас, заборгованості по аліментам у нього немає, адже станом на кінець 2018 року він повністю аліменти сплатив, а заборгованість нарахована державним виконавцем помилково та наразі розрахунок є предметом оскарження в суді. Крім того, ОСОБА_1 вказував на те, що у березні 2019 року з його платіжної картки було списано приблизно 6000 гривень, а у квітні 2019 року арештовано грошові кошти в сумі 3766 гривень. Таким чином, шляхом списання грошових коштів має бути погашена заборгованість по аліментам за п?ять місяців 2019 року, тож підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності нема.

Державний виконавець Шевченківського ВДВС Запорізького ГТУЮ у Запорізькій області Коцинян М.О. в судовому засіданні пояснив, що у ОСОБА_1 є заборгованість по аліментам за період до 2019 року, розмір якої нараховувався, виходячи з того, що ОСОБА_1 не працює, адже за місцем роботи фактично ПП «Діджитек» не було знайдено, поштова кореспонденція ОСОБА_1 як директором підприємства не отримувалась. Лише нещодавно ОСОБА_1 отримав постанову про звернення стягнення на заробітну плату. Грошові кошти, які дійсно у березні 2019 року, були списані з платіжної картки ОСОБА_1 пішли на погашення заборгованості за попередні періоди часу до 2019 року, про арешт грошових коштів у квітні 2019 року державному виконавцеві невідомо, адже з банківської установи відповідних повідомлень не надходило.

При вирішенні питання про доведеність вини особи у скоєнні адміністративного правопорушення суд виходить з наступного.

Статтею 183-1 ч. 1 КУпАП передбачено відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Стаття 9 КУпАП зазначає, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст.245 КУпАП передбачається, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст.252 КУпАП).

Згідно зі ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення, в тому числі, зазначаються пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, які також є доказом у справі, як це передбачено ст.251 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, не доведена, виходячи з такого.

Постановою від 22.10.2018 року було відкрите виконавче провадження з виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 аліментів в твердій грошовій сумі у 2000 гривень щомісячно, починаючи з 18.10.2018 року.

Таким чином, станом на день складення протоколу у ОСОБА_1 існував обов?язок за данним виконавчим листом сплатити аліменти приблизно за 9 місяців.

З пояснень ОСОБА_1 , які частково підтверджені, а в іншій частині не спростовані державним виконавцем протягом 2019 року з платіжної картки ОСОБА_1 було списано 4957 гривень (зі слів ОСОБА_1 близько 6000 гривень), а також на платіжній картці арештовані кошти в сумі 3766 гривень.

Крім того, розмір заборгованості по аліментам наразі не є безспірним, адже в провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, 3-я особа: ОСОБА_2 про визначення розміру заборгованості зі сплати аліментів.

Як передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий суд та встановлення обґрунтованності будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст.62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стаття 280 КУпАП вказує, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Враховуючи вищевикладені висновки суду, факт того, що з платіжної картки ОСОБА_1 протягом існування виконавчого провадження списувались грошові кошти, ОСОБА_1 оспорює в судовому порядку розмір заборгованості по аліментам, суд вважає, що наразі констатувати в його діях наявність умислу на несплату аліментів та, відповідно, наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП неможливо, тож провадження підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247 п. 1 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 183-1 ч. 1 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Суддя О.І. Дацюк