Номер провадження: 33/813/1042/19
Номер справи місцевого суду: 493/1100/19
Головуючий у першій інстанції Мясківська І. М.
Доповідач Толкаченко О. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Толкаченко О.О., за участю секретаря судового засідання Янковської Ю.Л., прокурора Тарасюк Ю.М., особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Татаровського В.Ю., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Балтського районного суду Одеської області від 09.07.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, пенсіонер, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. Стягнутий судовий збір в сумі 384,20 грн.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №472 від 06.06.2019 року, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи Державної установи «Ширяївський виправний центр (№111)», маючи звання лейтенанта внутрішньої служби державної кримінально-виконавчої служби і являючись суб`єктом декларування та відповідальності за корупційні правопорушення, відповідно до п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст.172-6 КУпАП, несвоєчасно без поважних причин подав 02.10.2018 року декларацію типу - перед звільненням за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, будучи звільненим з займаної посади та припинивши державну службу 28.09.2018 року.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Не погодившись із зазначеною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову суду та винести нову постанову, якою на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по адміністративній справі закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що суд неправильно застосував норми матеріального права та висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки:

- ОСОБА_1 був звільнений 27.09.2018 року, а відомості про його доходи та доходи його дружини він отримав пізніше, що унеможливило своєчасно внести достовірні відомості до електронної декларації,

- у ОСОБА_1 виникли труднощі під час авторизації на сайті НАЗК, через те, що під час подання попередніх декларацій невірно було зазначено його прізвище;

Також наполягає на тому, що був порушений порядок проведення перевірки, за результатами якої був складений протокол про адміністративне правопорушення.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_1 . та його захисника Татаровського В.Ю., які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність в діяннях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме наявність вини ОСОБА_1 у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації, яка має подаватися суб`єктом декларування, що припиняє діяльність.

Так, частиною 2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Аналіз змісту даної норми свідчить про відсутність чітко визначеного проміжку часу, у який особа - суб`єкт декларування, що припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язана подати декларацію відповідного типу.

В ході апеляційного провадження встановлено, що 28.09.2018 року ОСОБА_1 був звільнений з посади заступника начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи Державної установи «Ширяївський виправний центр (№111)».

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 подав декларацію типу «перед звільненням» 02 жовтня 2018 року.

Апеляційний суд приймає до уваги той факт, що час звільнення працівника визначається за волевиявленням працедавця, а тому у працівника відсутнє розуміння та впевненість у настанні такої події - як припинення діяльності на відповідній посаді та дати настання такої події, що виключає можливість стверджувати про наявність у суб`єкта декларування певного часу перед звільненням для підготовки та подання декларації типу «перед звільненням».

Таким чином, апеляційний суд визнає обґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що після повідомлення про звільнення, для складання та подання декларації йому був необхідний відповідний проміжок часу, на протязі якого він збирав достовірні відомості, в тому числі від членів своєї родини щодо тієї інформації, яка вимагається до заповнення у розділах декларації.

Фактичне подання ОСОБА_1 декларації відбулось через 4 дні після звільнення, серед яких 2 дні (29 та 30 вересня) були вихідними днями.

Даний строк апеляційний суд розцінює як розумний з точки зору достатності та необхідності для подання декларації, а збір необхідної інформації для заповнення декларації визнає поважною причиною неможливості подати декларацію типу «перед звільненням» у період до дня звільнення.

Конструктивною ознакою правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП є, серед іншого, несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, приймаючи до уваги незначний строк часу між датою звільнення та поданням ОСОБА_1 декларації, враховуючи пояснення ОСОБА_1 щодо причин подання декларації після звільнення, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в його діях суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення у виді умислу, що унеможливлює притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній постанові про необхідність подання суб`єктом декларування декларації, в якій будуть зазначені неперевірені відомості щодо його фінансового становища, у зв`язку з наявністю у особи - суб`єкта декларування права подати виправлену декларацію впродовж 7 днів після подання первинної декларації, апеляційний суд визнає неспроможними, оскільки такі дії можуть містити склад адміністративного чи кримінального правопорушень за ч.4 ст.172-6 КУпАП або за ст.366-1 КК України відповідно.

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що в порушення вимог ч.2 ст.283 КУпАП, суд першої інстанції в мотивувальній частині оскаржуваної постанови, взагалі не зазначив опис обставин, установлених судом під час розгляду справи, а лише послався на обставини встановлені працівником Національної поліції, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

За таких обставин апеляційний суд вважає, що під час розгляду справи суд першої інстанції допустив істотні порушення вимог статей 280, 283 КУпАП, що виразилося в неповноті судового розгляду та не дослідив обставини, з`ясування яких має істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Вказана неповнота в свою чергу призвела до невідповідності висновків суду, викладених в оскарженій постанові, фактичним обставинам справи.

Із врахуванням досліджених в судовому засіданні доказів апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, є необґрунтованим та не знайшов свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, апеляційний суд визнає обґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 та вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Керуючись статтями 172-6, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Балтського районного суду Одеської області від 09.07.2019 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного порушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП та накладено адміністративного стягнення в розмірі 850 грн., - скасувати.

Винести нову постанову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ст.247 КУпАП - у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.О. Толкаченко