Справа № 697/1281/19
Провадження № 3/697/502/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.06.2019 суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області Русаков Г.С., розглянувши матеріали, які надійшли з Канівського відділу поліції Золотоніського відділу Головного управління Національної поліції в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , студент,-

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

До Канівського міськрайонного суду Черкаської області з Канівського відділу поліції Золотоніського відділу Головного управління Національної поліції в Черкаській області надійшов протокол про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу серії ОБ № 149715 від 28.04.2019 вбачається, що ОСОБА_1 28.04.2019 о 02 год. 00 хв. в м.Канів по вул. 206 Дивізії, 4 АЗС «БРСМ» керував автомобілем DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння: нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота, неохайних вигляд. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився лікарем Канівської ЦРЛ. Отже, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, права зрозуміло.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та вважає, що протокол серії ОБ № 149715 від 28.04.2019 є незаконним, а провадження по справі про адміністративні порушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП повинно бути закритим у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, оскільки вказана в протоколі інформація не відповідає дійсності. ОСОБА_1 суду пояснив, що він дійсно 28.04.2019 близько 02 години ночі в м.Канів, неподалік автозаправки «БРСМ» випивав у власному автомобілі, однак ним не керував. Працівники поліції, які під`їхали до нього запропонували йому, як особі, що керувала т.з. в стані алкогольного сп`яніння пройти освідування на виявлення ознак алкогольного сп`яніння за допомогою пристрою «Драгер», на що ОСОБА_1 відмовився, оскільки вказав, що він не керує транспортним засобом, а відпочиває в ньому. Тоді працівники запропонували йому проїхати для проходження огляду до медичного закладу. Вже в Канівській ЦРЛ за результатами огляду працівники поліції склали відповідний протокол, в якому він письмово виклав свої заперечення, а саме, що не відмовляється від того, що дійсно перебував в стані алкогольного сп`яніння, але автомобілем не керував.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративного провадження, суд вирішив наступне.

У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язує суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

ЄСПЛ дотримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартами доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (п.161, заява № 25).

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Отже, при наявності у особи яка керувала транспортним засобом ознак алкогольного/наркотичного сп`яніння, як і відмова такої особи від проходження медичного огляду на стан сп`яніння є підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Обов`язок проходження особами огляду на стан сп`яніння, покладається саме на осіб, які керували транспортними засобами з явними ознаками сп`яніння.

Факт керування ОСОБА_1 транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння матеріалами справи не підтверджено, зокрема усними поясненнями ОСОБА_1 , які дані ним в судому засіданні та викладеними письмовими, що маються при матеріалах справи зазначено, що працівники поліції 28.04.2019 о 02 год. 00 хв. під`їхали до АЗС «БРСМ», що в м.Канів, вул. 206 Дивізії, 4 в той час, коли автомобіль ОСОБА_1 . DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_1 стояв на узбіччі, тобто бачити, як особа керувала транспортним засобом вони не могли.

З письмових пояснень свідка, які додано до матеріалів справи також вбачається, лише те, що працівники поліції 28.04.2019 о 02 год. 00 хв. під`їхали до АЗС «БРСМ», що в м.Канів, вул. 206 Дивізії, 4 в той час, коли автомобіль ОСОБА_1 . DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_2 , в подальшому ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою пристрою «Драгер», що ніяким чином не підтверджує факт керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно зіст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Склад правопорушення наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер(Schmautzer)проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив,що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження порушення ОСОБА_1 . ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому справа про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись п.1 ст. 247 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Канівський міськрайонний суд Черкаської області в десяти денний строк з дня винесення постанови.

Суддя /підпис/ Г.С. Русаков

Згідно з оригіналом: оригінал зберігається при матеріалах справи № 697/1281/19

Суддя Канівського

міськрайонного суду Г. С. Русаков