Справа № 569/8001/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2019 року м.Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Діонісьєва Н.М.,

за участі: секретаря судових засідань - Краглевич Ю.О.,

прокурора Чернеги Ю.П.,

захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Денисюка Ю.П

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, громадянки України, працюючого начальником караулу ДПРП-5, ДПРЗ-6 Головного управління ДСНС України в Рівненській області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Старшим оперуповноваженим Управління захисту економіки в Рівненській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України капітаном поліції Марчаком Віталієм Володимировичем в квітні 2019 року складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, в якому зазначено, що « ОСОБА_1 , начальник караулу ДПРП-5, ДПРЗ-6 Головного управління ДСНС України в Рівненській області, в званні старшого лейтенанта служби цивільного захисту, будучи згідно з підпунктом «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» - суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог фінансового контролю, передбачених частиною 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин подав щорічну декларацію особи за 2017 рік, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність, за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення».

В судовому засіданні захисник, адвокат Денисюк Ю.П. заперечив вину ОСОБА_1 у вчинені вказаного правопорушення. В обґрунтування вказав, на відсутність в діях ОСОБА_1 суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП. Так, згідно Указу Президента України від 15.05.2017 року за № 133/2017 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28 квітня 2017 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» інтернет-провайдерам забороняється надавати послуги з доступу користувачам мережі інтернет до ресурсів і сервісів на доменах Yandex.ru, Yandex.ua, а також ресурсів і сервісів Mail.ru (www.mail.ru), соціально-орієнтованих ресурсів «ВКонтакте» (www.vk.com) та «Одноклассники» (www.ok.ru), а також сайтів антивірусних компаній kaspersky.ru і drweb.ru. Для здійснення входу до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр), що знаходиться на сайті Національного агентства з питань запобігання корупції необхідний електронний цифровий підпис, який в свою чергу прив`язується до адреси електронної пошти.

До березня 2018 року ОСОБА_1 користувався електронної поштою з адресою « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». В березні 2018 року, коли він почав здійснювати вхід до Реєстру, програмне забезпечення не дозволяло йому здійснити такий вхід. У зв`язку з цим, у березні 2018 року ОСОБА_1 зареєстрував нову електронну пошту з адресою « ІНФОРМАЦІЯ_3 »та 30.03.2018 року надіслав електронний запит Національному агентству з питань запобігання корупції з приводу заміни ключа ЕЦП. Не дивлячись на неодноразові нагадування про необхідність заміни ЕЦП, Національне агентство з питань запобігання корупції здійснило його заміну лише о 15:05 год. 03 квітня 2019 року, про що ОСОБА_1 був повідомлений електронною поштою, а вже в 16:57 год. цього ж дня останній подав декларацію, про що також був повідомлений електронною поштою.

Прокурор вважає доведеним факт несвоєчасного подання суб`єктом декларування ОСОБА_1 повідомлення про суттєві зміни в майновому стані та несвоєчасного, без поважних причин подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що є підставою для визнання останнього винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника, прокурора, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, з наступних підстав.

Положення ст. 129 Конституції України, які є нормами прямої дії, передбачають розгляд та вирішення справ у судах на засадах змагальності сторін та свободи у наданні ними суду своїх доказів і доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов`язані з корупцією» № 13 від 25 травня 1998 року, суди при розгляді справ про правопорушення, пов`язані з корупцією, мають також з`ясувати мотив і характер вчиненого діяння.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч.ч. 1 та 2 ст. 172-6 КУпАП настає у разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування .

Згідно ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року, корупційне правопорушення діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції», Національне агентство з метою виконання, покладених на нього повноважень, має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти. Нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, що зазначено у ч.5 ст.12 Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно п.п.1 п.1 Рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №2 від 10.06.2016 «Про початок роботи системи подання та оприлюднення декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України за № 958/29088 та із змінами, внесеними згідно з Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №1 від 18.08.2016, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19.08.2016 за № 1153/29283 і набрало чинності з 23.08.2016, Національне агентство з питань запобігання корупції визначило, що система подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» ( далі Закон) декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, розпочинає свою роботу в два етапи.

Крім цього, зазначена у п.1 цього ж рішення декларація (повідомлення) подається згідно із Законом шляхом заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції з використанням програмних засобів Єдиного Державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.8 Закону України «Про державну службу» державний службовець зобов`язаний додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції.

Водночас, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не доводять тих обставин, що останній мав умисел на несвоєчасне подання декларації, виходячи з наступного.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу в цілому.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного корупційного правопорушенння, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб`єктивної сторони даного правопорушення, яка виходячи із поняття корупційного правопорушення, викладеного в ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції», завжди характеризується умисною формою вини.

Одночасно, суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, наведені в рішеннях «Гавенда проти Польщі» (Gaweda v. Poland, жалоба N 26229/95, ECHR 2002-II) від 14 березня 2002 року та «ОСОБА_4 проти Швейцарії» (CASE OF AMANN v. SWITZERLAND, заява № 27798/95) від 16 лютого 2000 року про те, що «якість закону вимагає, щоб він був доступний для даної особи і вона також могла передбачити наслідки його застосування до неї та щоб закон не суперечив принципові верховенства права. Це означає, що в національному праві закон має містити досить зрозумілі й чіткі формулювання, які давали б громадянам належне уявлення стосовно обставин та умов, за якими державні органи уповноважені вдаватися до втручання в право.

Вина є одним з елементів суб`єктивної сторони будь-якого правопорушення, а тому юридична відповідальність за загальним правилом можлива лише при винному вчиненні забороненого діяння чи бездіяльності.

Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених.ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Це випливає з аналізу ст. 10 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків) та ст. 11 КУпАП (адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала настання таких наслідків, хоча повинна була і могла їх передбачати). Зважаючи на те, що законом в диспозиції даної статті не визначені наслідки порушення вимог фінансового контролю, логічним є висновок про те, що вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Такої ж думки притримуються судова палата у кримінальних справах Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка у своєму інформаційному листі щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією від 22 травня 2017 року, зазначила, що суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Доводи ОСОБА_1 про відсутність у нього прямого чи непрямого умислу на несвоєчасне подання декларації, заслуговують на увагу та підтверджуються зібраними матеріалами справи.

Крім того, суд враховує пояснення ОСОБА_1 , які містяться в матеріалах справи, з приводу того, що він намагався подати вчасно декларацію, що підтверджується вчиненими ним сукупністю дій, а саме отриманням електронного цифрового підпису, який отримав із запізненням.

Таким чином, судом встановлено, що в бездіяльності ОСОБА_1 відсутні ознаки суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки у нього були відсутні мотиви вчинити порушення закону, він не бажав його порушити, поза його волею перебував свідомий допуск настання негативних наслідків від діяння, що свідчить про відсутність вини, а відтак робить неможливим притягнення його до адміністративної відповідальності за даною статтею.

Відповідно до вимог ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно вимог ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Враховуючи викладене, суд вважає що в справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст. 62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, відповідно до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю за відсутності в її діянні складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 172-6 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 172-6, 247, 280, 287, 288, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Справу щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - закрити за відсутністю вйого діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.

Суддя Рівненського міського суду Н.М. Діонісьєва