ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/6039/19 Номер провадження 33/814/834/19Головуючий у 1-й інстанції Савченко А. Г. Доповідач ап. інст. Нізельковська Л. В.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Нізельковська Л.В.,

за участі:

захисника - адвоката Кравчені В.П.,

потерпілого - ОСОБА_1 ,

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Октябрського районного суду м.Полтава від 15 липня 2019 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, працюючий регіональним менеджером ТОВ „Вест Ойл Груп", проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на сім місяців.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 384, 20 грн. в дохід держави.

Постановою судді ОСОБА_2 визнаний винуватим в тому, що він 28.06.2019 року, близько 10.00 год., керуючи автомобілем „Mitsubishi Lancer" д.н.з. НОМЕР_1 , та рухаючись по вул.Шевченка від вул.Кириченко в напрямку вул.В.Чорновола в м.Полтава, не дотримався безпечного інтервалу та здійснив зіткнення з транспортним засобом „Hyundai Accent", д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.13.1 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КпАП України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , не оспорюючи кваліфікації своїх дій та фактичних обставин справи, просить постанову судді змінити, а призначене судом стягнення пом`якшити, оскільки суддею не взято до уваги, що ОСОБА_2 провину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, працює на роботі, яка пов`язана із використанням транспортного засобу, а тому визначене суддею адміністративне стягнення унеможливить здійснення ним трудової діяльності та позбавить його засобів для існування.

Окрім того, просить визнати поважними причини пропуску строку на оскарження постанови та поновити пропущений строк, вказуючи на те, що про місце, дату та час розгляду справи належним чином повідомлений не був, а про результат розгляду справи йому стало відомо лише 22.07.2019 року, а тому не мав змоги в передбачені законом строки оскаржити вказану постанову.

Вислухавши захисника Кравченю В.П. та особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 , які підтримали апеляційну скаргу з підстав в ній зазначених, думку потерпілого ОСОБА_1 , який заперечував проти її задоволення та вважав постанову судді законною та обгрунтованою, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З огляду на те, що справу про адміністративне правопорушення було розглянуто суддею за відсутності правопорушника, а про результати розгляду справи ОСОБА_2 стало відомо лише 22.07.2019 року, строк на апеляційне оскарження постанови пропущено з поважних причин і тому його необхідно поновити.

Суддя місцевого суду у відповідності до вимог ст.ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення повно, всебічно та об`єктивно дослідив усі обставини справи в їх сукупності.

Висновок судді про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, ґрунтується на матеріалах провадження та досліджених у судовому засіданні доказах, є правильними та ніким не оспорюється.

Водночас, доводи апелянта про суворість накладеного адміністративного стягнення є слушними.

Згідно з ч.2 ст.33 КпАП України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У відповідності з приписами ст.34 КпАП України обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, визнається щире розкаяння винного.

Відповідно до ч.2 ст.30 цього ж Кодексу, позбавлення наданого громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

В порушення наведених вимог закону, суддя не мотивував необхідність застосування до правопорушника саме позбавлення права керування транспортними засобами, а також при накладенні на ОСОБА_2 адміністративного стягнення не врахував обставину, що пом`якшує відповідальність - щире розкаяння винного, та недостатньо врахував дані про особу правопорушника, який до адміністративної відповідальності притягається вперше, є переселенцем, працює на роботі, яка пов`язана із використанням транспортного засобу, тобто автомобіль є його єдиним джерелом заробітку, на момент вчинення правопорушення на його утриманні перебувала дружина. Крім того, отримані внаслідок зіткнення транспортних засобів пошкодження є незначними, а істотні наслідки правопорушення не настали.

Відповідно до санкції статті ст.124 КпАП України порушення водіями правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Обґрунтованих доводів, що ОСОБА_2 грубо, повторно або систематично порушує надане йому право керування транспортними засобами, що, у відповідності до ч.2 ст.30 КпАП України, є підставою для накладення адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, суддя у постанові не навів, і в матеріалах справи такі дані відсутні.

Таким чином, з урахуванням викладених вище обставин, вважаю, що застосування до ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції ст.124 КпАП України, буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

За наведених обставин, постанову судді необхідно змінити в частині накладення адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Октябрського районного суду м.Полтава від 15 липня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову судді Октябрського районного суду м.Полтава від 15 липня 2019 року щодо ОСОБА_2 змінити в частині накладення стягнення.

Призначити ОСОБА_2 стягнення за ст.124 КпАП України у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

В іншій частині залишити постанову без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Л.В. Нізельковська