ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/966/19 Справа № 172/682/19 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в особі судді Коваленко В.Д., за участю ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 31 липня 2019 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, до адміністративної відповідальності за правопорушення,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 384,20 гривень.

ОСОБА_1 визнано винуватим в тому, що він о 19.10 год. 13 червня 2019 року по вул. Соборній в сел. Васильківка Дніпропетровської області керував мотоциклом SUZUKI Add RE110 номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, координації рухів, почервоніння очей, збуджений стан), від проходження медичного огляду у встановленому порядку відмовився.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить вказану постанову скасувати, провадження закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення відносно нього , за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вказує, що з ОСОБА_4 , який склав даний протокол у нього на протязі тривалого часу склалися неприязнені відносини, він неодноразово погрожував йому, що буде позбавлений права на управління транспортними засобами. 13 червня 2019 року ОСОБА_3 був зупинений працівниками поліції і на нього був складений протокол за те що він керував транспортним засобом - мотоциклом без шолома і не мав при собі посвідчення на управління транспортними засобами. З цього приводу ОСОБА_3 повністю був згоден з діями працівників поліції. Після чого ОСОБА_4 став звинувачувати ОСОБА_1 в тому, що він нібито керував мотоциклом в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. ОСОБА_3 наполягав на проходженні огляду на місці з допомогою алкотестера, але йому було відмовлено. Після цьому один з поліцейських сів в службовий автомобіль а другий поліцейський залишив ОСОБА_1 і пішов за автомобіль, а він на мотоциклі поїхав додому. Приблизно через 10 хвилин до його помешкання приїхали вищезгадані працівники поліції, викликали його і стали звинувачувати в тому, що він керував мотоциклом в стані наркотичного сп`яніння та намагались насильно затягти його в службовий автомобіль.

Вказує, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не були свідками його розмови з працівниками поліції на вул.. Соборній. В суді ОСОБА_5 пояснив, що був зупинений працівником поліції і йому було запропоновано бути понятим під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно водія, який від`їхав, бо відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

НА його думку не врахував довідку медичного закладу про відсутність у нього ознак алкогольного сп`яніння безпідставно зазначивши, що вона не містить даних щодо наявності чи відсутності ознак наркотичного сп`яніння особи.

Також посилається, що свідок ОСОБА_6 не був допитаний в суді, а суд обмежився його поясненнями відібраними працівниками поліції.

Апелянт зазначає, що в дійсності не відмовлявся від огляду на стан сп`яніння, розуміючи агресивну поведінку працівника поліції ОСОБА_4 та можливості фальсифікації медичного висновку.

Апелянт вказує, що в цей же день пройшов огляд в медичному закладі за власної ініціативи і було встановлено відсутність у нього стану наркотичного сп`яніння, що підтверджується довідкою медичного закладу.

Крім цього ОСОБА_3 не перебуває на обліку у лікаря нарколога, що підтверджується довідкою КЗ «Васильківська центральна районна лікарня » Дніпропетровської обласної ради.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, вивчивши та перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції в порушення вищезазначених вимог не було вжито належних заходів, спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення, та зроблено невірні висновки.

Колегія судів вважає за необхідне зазначити, що об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, передбачає необхідність обов`язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення, зокрема щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження медичного огляду.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст.130 КУпАП адміністративне стягнення накладається на особу у разі керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до п.п. 1, 6 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Але з на місці такий огляд не було проведено у зазначеному порядку, свідків на місці не було, а вже коли ОСОБА_3 був вдома до нього приїхали працівники поліції.

Згідно із положеннями п.п. 6, 8 Постанови Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я; у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Зазначені співробітниками поліції у складеному протоколі про адміністративне правопорушення у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння: а саме порушення координації рухів, почервоніння очей, збудливий стан, не відповідають фактичним обставинам справи. Також відсутній відеозапис з нагрудної камери поліцейських.

Крім того, матеріали провадження не містять відомостей щодо пропозиції поліцейських ОСОБА_7 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу у встановленому порядку. В матеріалах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 на проходження медичного огляду

За приписами ч.1 ст. 130 КУпАП не всяка відмова від проходження огляду на стан сп`яніння утворює склад адміністративного правопорушення, а лише відмова від проходження огляду на стан алкогольного, чи наркотичного сп`яніння відповідно до встановленого порядку. Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною та містить відсилочну норму до порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Таким чином, треба розділяти два поняття - огляд на стан сп`яніння та медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння. Медичний огляд ( за відмову від якого наступає відповідальність ) проводиться у медичному закладі відповідними спеціалістами, якими поліцейські не являються.

Вищевикладене свідчить про те, що відмова водія від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки не може бути саме по собі підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, а є підставою для направлення водія до відповідного закладу охорони здоров`я.

Пунктом 8 вказаної вище Інструкції,передбачено, що форма направлення на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п.8 Інструкції, п.6 розділу 9 Інструкції з оформлення матеріалів № 1395). У матеріалах справи відсутній акт форми, наведеної в додатку № 1 до Інструкції 1452/735, якою особа направляється для медичного огляду для встановлення факту сп`яніння.

Вказане свідчить, що в даному випадку було порушено відповідну процедуру, адже поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я для проходження медичного огляду. Таким чином водія було позбавлено можливості у встановленому порядку пройти відповідний огляд. Можливості провести огляд за допомогою прибору "Драгер", йому не було надано.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції послався, серед іншого, і на письмові пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , але пояснення вказаних свідків, не можуть слугувати належними доказами адміністративного правопорушення у зв`язку з тим, що свідки були запрошені через певний час до дому ОСОБА_1 і не могли бачити, чи є ОСОБА_3 водієм транспортного засобу, та чи дійсно відмовлявся в їх присутності від проходження медичного огляду.

Відповідно до абз.2 п.6 розділу II Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції критично оцінює вказані докази з точки зору їх допустимості та достовірності, та вважає, що вони за таких обставин, не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Згідно довідки КП "Дніпропетровський наркологічний диспансер"ДОР" від 13.06.2019 року у ОСОБА_8 не виявлено ознак наркотичного сп`яніння.

Вказану довідку вважаю належним та допустимим доказом.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого дотримання законності.

За положеннями ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції розглянув справу з недотриманням вимог ст.280 КУпАП, докази наявні у справі ретельно не були перевірені відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, на їх належність та допустимість, внаслідок чого суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, поспішно визнавши доведеною провину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду має бути скасована із закриттям провадження у справі, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,- задовольнити.

Постанову Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 31 липня 2019 року , якою ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КупАП,-скасувати.

Постановити нову, якою закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_2 , на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Коваленко В.Д.