Номер провадження: 33/813/576/19
Номер справи місцевого суду: 520/2334/19
Головуючий у першій інстанції Чванкін С. А.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Кравця Ю.І, за участю секретаря судового засідання Ткачука В.О., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Небеської М.С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Одеси Чванкіна С.А. від 07.03.2019 року,

встановив

Зазначеною постановою суду, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає: АДРЕСА_1 , притягнуто до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 01.01.2019 року о 17 годині 20 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем «Оpel Zafira», н/з НОМЕР_1 , по вул. Довга в м. Одеса, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху України».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що не погоджується із оскарженою постановою суду та вважає її незаконною та необґрунтованою, посилаючись при цьому на те, що незрозуміло в чому його звинувачують - у керуванні транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння чи відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, що позбавляє його права на захист. Крім того ОСОБА_1 звертає увагу на те, що він не керував транспортним засобом, коли поліцейські підійшли до нього, він відпочивав у кафе, а автомобіль був припаркований та не перебував у русі. Керування ним транспортним засобом не підтверджено доказами. Також наголошує, що у протоколі невірно вказане його прізвище та містяться підписи, схожі на його, які він не ставив. В протоколі вказано лише двох свідків та не вказано свідка ОСОБА_2 , показам якого суд надав вирішальне значення. Поліцейським не було надано відповідного направлення до медичного закладу на огляд, водія не відсторонили від керування транспортним засобом. Також ОСОБА_1 вважає, що суд не встановив обставин, передбачених ч.2 ст. 33 КУпАП.

Посилаючись на вищенаведені обставини, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, вислухавши пояснення ОСОБА_8 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, посилаючись на те, що ОСОБА_4 не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, співробітник поліції його не відсторонив від керування автомобілем, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення а постанову суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Доводи ОСОБА_1 та його захисника про невинуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні апеляційний суд вважає необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження виходячи з наступного.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №431606 від 01.01.2019 року, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 01.01.2019 року о 17:20 год., по вул. Довга, керував автомобілем «Опель», н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння очей), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 під час складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ніяких пояснень, зауважень не надав та підписав протокол.

Апеляційний суд не може прийняти до уваги доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього складено безпідставно, через те, що він не керував автомобілем, оскільки ці доводи спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.4-5), які підтвердили наявність у ОСОБА_1 під час складання протоколу явних ознак алкогольного сп`яніння та факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, а також поясненнями свідка ОСОБА_2 про те, що він бачив, як ОСОБА_1 припаркував свій автомобіль «Оpel Zafira», н/з НОМЕР_1 , при цьому поводив себе неадекватно, начебто в стані алкогольного сп`яніння або хворий, на питання свідка, чи не потрібна йому допомога, поводив себе неадекватно.

Порушення працівниками поліції вимог щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом а також, що йому не було надано направлення на огляд до медичного закладу, на яке посилається ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі, також не свідчить про відсутність у його діях складу інкримінованого правопорушення

За наведених обставин, апеляційний суд не може прийняти до уваги вищевказані доводи апелянта.

Також апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги при неврахування судом при призначенні адміністративного стягнення його майнового стану та пом`якшуючих обставин, оскільки при визначені виду та міри адміністративного стягнення, судом були додержані вимоги ст.33 КУпАП та накладено стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, а тому висновок районного суду про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є законним та обґрунтованим, тому підстав для скасування або зміни постанови суду не вбачає.

Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі щодо невизнання своєї вини розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

У відповідності до ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 07.03.2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І.Кравець