Справа № 365/313/19 Номер провадження: 3/365/74/19
ПОСТАНОВА

іменем України

24.06.2019 смт. Згурівка Київської області

Суддя Згурівського районного суду Київської області Денисенко Н.О.,

розглянувши в залі судового засідання про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Згурівського районного сектору Головного управління у Київській області Державної служби України з надзвичайних ситуацій щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , працездатного, працюючого в СФГ «Риск» на посаді голови СФГ, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ст. 188-16 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом від 13 червня 2019 року серії КХ № 012752 значиться, що 21 листопада 2018 року об 11 годині 00 хвилин в приміщеннях та на території СФГ «Риск» по вулиці Центральна, буд. 8 в селі Ільїнське Згурівського району Київської області ОСОБА_1 як посадова особа не виконав до 22 квітня 2019 року законної вимоги Припису від 22.02.2019 № 10 посадової особи Згурівського РС ГУ Державної служби надзвичайних ситуацій України у Київській області, як вбачається зі змісту протоколу, зокрема п.п. 3, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24 Припису, чим порушив ст.ст. 20, 57 Кодексу Цивільного захисту України, ст. 9 Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки».

Прокурор, повідомлений про розгляд справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, а також з огляду на повноваження прокурора, визначені статтею 250 КУпАП, не з`явився.

У судове засідання, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, не з`явився, про причини неявки не повідомив. Суд, виходячи з вище зазначених правових норм, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважає за можливе провести розгляд справи у її відсутність та прокурора.

Дослідивши матеріали справи, вбачається за необхідне закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскількипротокол про адміністративне правопорушення, який є основним джерелом доказів, складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції, зокрема відсутні відомості, необхідні для вирішення справи, а саме, дані щодо зазначення частини статті 188-16 КУпАП, за якою передбачена відповідальність цієї особи, хоча ця обставина має важливе значення для кваліфікації його дій і відповідно про міру відповідальності, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, чи підтвердження відмови від надання пояснень.

Згідно з п. 1 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом МВС України від 27.07.2016 № 725 (далі - Інструкція), при вчиненні посадовими особами підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності та громадянами адміністративного правопорушення уповноваженими на те посадовими особами ДСНС складається протокол про адміністративне правопорушення.

Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу, а також унесення додаткових записів після підписання протоколу особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. У відповідних графах, які не заповнюються при складанні протоколу, ставиться прочерк. У разі допущення порушень при оформленні протоколу його заповнений бланк вважається зіпсованим (п. 3 Інструкції).

У протоколі серії КХ № 012752 виправлена дата його складання, відтак протокол є зіпсованим та неналежним доказом.

Крім того, обставини, викладені у протоколі, суперечать результатам перевірки виконання Припису.

У протоколі зазначено про невиконання ОСОБА_1 п.п. 3, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24 Припису. За результатами перевірки виконання Припису встановлено, що ОСОБА_1 не виконав п.п. 1, 2, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 25, 26, 27 Припису, з чим його ознайомили. Будь-яких пояснень ОСОБА_1 з цього приводу матеріали справи не містять.

Необхідно також зазначити, що відповідно до адміністративно-територіального устрою України село Ільїнське, де було складено протокол, не входить до складу Згурівського району Київської області.

Виходячи з міжнародно-правових зобов`язань держави, положень ст. 8 Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року» (далі - Закон), Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, дотримання принципу верховенства права є однією з основ демократичного суспільства.

У ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 р. № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - ЄСПЛ) передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

ЄСПЛ з метою справедливого провадження та дотримання статті 6 Конвенції вважає, що провадження у справах про адміністративні правопорушення є кримінальними для цілей застосування Конвенції (рішення у справах «Лучанінова проти України», «Енгель та інші проти Нідерландів», «Озтюрк проти Німеччини», «Лутц проти Федеративної Республіки Німеччини», «Лауко проти Словаччини» та ухвалу щодо прийнятності у справі «Рибка проти України»).

Крім того, відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» (п. 21) Уряд України визнає карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до статті 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обовязків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Виходячи з конституційного принципу поділу влади, завдань та функцій судочинства, будь-яка зміна формулювання суті правопорушення, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, недопустима і є порушенням встановленого у державі правового порядку, а також порушення права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 р. № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

На підставі викладеного вбачається, що фактичні обставини справи не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості повинні тлумачитися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що має суттєве значення для вирішення справи по суті та унеможливлює винесення постанови про визнання особи винною.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Обов`язок по збиранню доказів покладається на особу (органи), які складають протокол про адміністративне правопорушення і оформляють відповідний матеріал. Суд лише оцінює докази з точки зору їх достатності, достовірності, допустимості і належності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, з урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

На підставі викладеного і керуючись ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Згурівського районного сектору Головного управління у Київській області Державної служби України з надзвичайних ситуацій щодо ОСОБА_1 за ст. 188-16 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Постанова судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Згурівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.О. Денисенко