ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2019 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Марчук В.Т., за участі особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Цепіщука Василя Миколайовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на постанову Хотинського районного суду Чернівецької області від 10 травня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Хотинського районного суду Чернівецької області від 10 травня 2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено адміністративне стягнення у вигляді виконання суспільно корисних робіт на строк 170 (сто сімдесят) годин.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

Відповідно до постанови районного суду? примусовим виконавчим листом № 2-536/09 від 22 липня 2009 року, виданого Хотинським районним судом, накладено стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у виді аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки заробітку. Проте, головним державним виконавцем Хотинського РВДВС ГТУЮ у Чернівецькій області Томкою І.Д. при примусовому виконанні вищевказаного виконавчого листа, встановлено, що ОСОБА_1 було допущено заборгованість по сплаті аліментів на користь ОСОБА_2 на загальну суму 45553 (сорок п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят три) гривні 74 (сімдесят чотири) копійки, що перевищує суму платежів за 6 місяців та є порушенням ч. 2 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», за яке передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову Хотинського районного суду Чернівецької області від 10 травня 2019 року скасувати, а провадження у

Провадження №33/822/304/19 р. Головуючий у І інстанції: Єфтеньєв О.Г.

Категорія ч. 1 ст. 183-1 КУпАП Доповідач: Марчук В.Т.

справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження посилається на те, що ним було подано заяву про відрядження в день судового засідання, проте, районний суд розглянув справу без його участі, а про винесене рішення він дізнався відповідно до поштового переказу та вважає, що строк на оскарження був пропущений з поважних причин.

Апеляційні доводи обґрунтовує і тим, що виконавчий лист до виконання поданий у 2009 році, а заборгованість зі сплати аліментів виникла до моменту набрання чинності ст. 183-1 КУпАП, що свідчить про незаконність рішення суду першої інстанції про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Зокрема, посилається на те, що адміністративна відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» №2234-VIII від 07 грудня 2017 року, що набрав законної сили 06 лютого 2018 року.

В апеляційній скарзі зазначає і те, що відповідно до ст. 58 Конституції України та ст. 7 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Також, відповідно до ст. 8 КУпАП закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають, тобто не поширюються на поведінку, що мала місце в той період, коли відповідний акт ще не був прийнятий або ще не набрав чинності.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує і тим, що період несплати аліментів особою до вступу в дію ст. 183-1 КУпАП, не має прийматися до уваги при обрахунку сукупного розміру аліментної заборгованості, як умова притягнення до адміністративної відповідальності передбаченої зазначеною статтею.

Стверджує, що районним судом однобічно розглянуто справу про адміністративне правопорушення, без з`ясування фактичних обставин, що мають значення для її розгляду, не звернув уваги на те, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визначались законом як правопорушення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, подану апеляційну скаргу, заслухавши доводи ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження, відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, перевіривши законність та обґрунтованість постанови районного суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. У відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише в тому разі, коли є достовірні дані про своєчасне повідомлення зазначеної особи про час та місце судового розгляду і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 1 ст. 285 КУпАП передбачено, що постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в районному суді, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення повістки, яку він отримав 22 квітня 2019 року та власноруч розписався (а.с. 10).

08 травня 2019 року ОСОБА_1 подав заяву про відкладення судового засідання у зв`язку з його відрядження за межі області, внаслідок чого, не був присутній при розгляді справи в суді першої інстанції та просив розгляд справи відкласти на іншу дату.

Крім цього, у матеріалах справи міститься довідка, видана керівником ГО «Тактична група 4.5.0» ОСОБА_4 , яка підтверджує, що ОСОБА_1 перебував у відрядженні у м. Збараж Тернопільської області, з 09 травня 2019 року по 12 травня 2019 року в складі працівників волонтерської кухні на святкуванні дня міста Збаража.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в суді першої інстанції відбувався 10 травня 2019 року.

Встановлено, що районним судом копію постанови надіслано ОСОБА_1 в день її винесення ( а.с.13), а отримано апелянтом 16 травня 2019 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення вручення поштового відправлення, підписане останнім (а.с. 16).

Згідно вимог ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Враховуючи, що ОСОБА_1 надав заяву про відрядження за межі області, що підтверджується довідкою виданою керівником ГО «Тактична група 4.5.0» ОСОБА_4 , не приймав участі при розгляді справи, і не зміг реалізувати своє право на захист та надати суду пояснення, копію постанови отримав лише 16 травня 2019 року, а апеляційну скаргу подав в понеділок 27 травня 2019 року, суд апеляційної інстанції вважає, що наведені у клопотанні обставини дають підстави для поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження.

Під час судового засідання ОСОБА_1 пояснив, що він дійсно був одружений на ОСОБА_2 та має сина ОСОБА_3 , проте не сплачував аліменти досить тривалий строк по причині того, що колишня дружина разом з дитиною перебувають за кордоном, а тому він немає кому виплачувати кошти.

Зазначив, що сам не працює, проживає на господарстві своєї матері та перебуває на її утриманні, а тому немає доходу для сплати аліментів.

В судовому засіданні апеляційної інстанції вказав, що колишня дружина повідомила про відсутність необхідності щодо сплати аліментів.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, що підтверджується наступним.

Головним державним виконавцем Хотинського РВДВС ГТУЮ у Чернівецькій області Томкою Д.І. при примусовому виконанні виконавчого листа №2-536/09 від 22 липня 2009 року, виданого Хотинським районним судом Чернівецької області виявлено допущення ОСОБА_1 заборгованості по сплаті аліментів на користь ОСОБА_2 на загальну суму, що перевищує суму платежів за шість місяців, що є порушенням ч. 12 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за яке передбачена відповідальність згідно ст. 183-1 КУпАП.

З пояснення ОСОБА_1 , яке наявне в матеріалах справи (а.с. 2), від 14 березня 2019 року, вбачається, що дитина разом із матір`ю перебувають за кордоном, тому сплачувати аліменти нікому. Крім того, сам ніде не працює, знаходиться на утриманні у своєї матері, проживає в її домогосподарстві, у зв`язку з чим немає змоги виплачувати аліменти.

В матеріалах справи міститься постанова державного виконавця від 04 серпня 2009 року про відкриття виконавчого провадження (а.с. 4). та виконавчий лист, виданий Хотинським районним судом Чернівецької області по справі №2-536/09 від 22 липня 2009 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання ОСОБА_3 , аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку щомісячно, починаючи з 10 червня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 5).

Відповідно до Закону України №2234-VIII від 07 грудня 2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», який набрав чинності 06 лютого 2018 року, Кодекс України про адміністративні правопорушення доповнений статтею 183-1, якою встановлено адміністративну відповідальність за несплату аліментів, зокрема, на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Оскільки цей Закон встановлює адміністративну відповідальність, то відповідно до ст. 8 КУпАП, немає зворотної дії в часі й поширює свою дію лише на правовідносини, які виникли після набрання ним чинності, тобто після 06 лютого 2018 року.

З врахуванням диспозиції ст. 183-1 КУпАП дана норма може бути застосована до особи, яка допустила несплату аліментів за період після 06 лютого 2018 року і лише тоді, коли це призвело до заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

У матеріалах справи містить розрахунок заборгованості ОСОБА_1 (а.с. 3), за період з лютого 2018 року по лютий 2019 року, з якого вбачається, що загальна сума заборгованості за весь вказаний період становить 9963,7 грн., проте, за 6 місяців ( з лютого 2018 року по липень 2018 року) - заборгованість становить 3373,20 грн. На час складання протоколу, загальна сума заборгованості склала 45553,74 грн.

Враховуючи викладене, заборгованість за несплату аліментів перевищує сукупний розмір платежів за шість місяців, що є складом адміністративного правопорушення ст. 183-1 КУпАП.

Таким чином, районний суд вірно встановив фактичні обставини справи, щодо суми несплати аліментів ОСОБА_1 , на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців та є підставою для застосування ст. 183-1 КУпАП.

Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що судом першої інстанції доведено вину ОСОБА_1 у порушенні виконання покладеного на нього обов`язку щодо сплати аліментів, підтверджується наведеними вище доказами, а тому, доводи апеляційної скарги про врахування періоду несплати аліментів до вступу в дію ст. 183-1 КУпАП при обрахунку сукупного розміру аліментної заборгованості, на які посилався ОСОБА_1 , як підстави для скасування рішення районного суду, є необґрунтованими та безпідставними.

Доводи апелянта, про те, що ст. 183-1 КУпАП не має зворотної дії у часі та не може бути до нього застосована є необґрунтованими, оскільки, районним судом при притягненні його до адміністративної відповідальності враховано те, що Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» набрав чинності 06 лютого 2018 року.

Апеляційним судом встановлено, що відповідно до матеріалів виконавчого провадження №14291754, наданих Хотинський районним відділом державної виконавчої служби, начальником ВДВС Хотинського РУЮ неодноразово вжито заходів щодо попередження про борг по аліментах ОСОБА_1 , проте останнім такі повідомлення були ігноровані.

Суд бере до уваги і те , що головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Хотинського районного управління юстиції неодноразово заявлялись подання про порушення кримінальної справи за ознаками злочину передбаченого ст. 164 КК України.

Внаслідок вищевказаного, 25 січня 2010 року вироком Хотинського районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та згідно до якого, останній був присутнім в судовому засіданні де визнав свою вину, розкаявся та пояснив, що дійсно не сплачував аліменти і не допомагав своїй дружині утримувати дитину.

Поряд з цим, 25 серпня 2010 року головним державним виконавцем ВДВС Хотинського РУЮ Томкою І.Д. було винесено постанову про залучення працівників Хотинського РВ УМВС України в Чернівецькій області про примусовій привід боржника.

В матеріалах виконавчого провадження немає в наявності жодних підтверджуючих документів про погашення боргу чи сплати коштів ОСОБА_1 .

Відповідно до розрахунку про розмір заборгованості по виплаті аліментів №3433, який міститься в матеріалах виконавчого провадження, вбачається, що ОСОБА_1 отримав вказаний розрахунок, а тому останній знав про свою заборгованість, яка станом на 01 березня 2018 року становила 36148, 67 грн.

Крім того, відповідно до повідомлення ООО «АВ металл групп» (ОКПО 36441934) ОСОБА_1 був звільнений з даної організації 28 лютого 2018 року, що свідчить про те, що до моменту звільнення боржник був працевлаштований, а отже мав джерело доходу для сплати аліментів та погашення вищевказаного боргу.

Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ОСОБА_1 маючи можливість, свідомо ігнорував та не вчиняв жодних дій для сплати аліментів чи погашення боргу.

Під час судового засідання в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 вказав, що не отримував від державного виконавця жодних повідомлень чи попереджень, і не знав про свою заборгованість.

Надаючи оцінку доводам ОСОБА_1 щодо відмови колишньої дружини від сплати аліментів, суд приходить до висновку про їх необґрунтованість, безпідставність та оцінює їх як спробу уникнення від адміністративної відповідальності, у зв`язку з тим, що як в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, так і у виконавчих матеріалах відсутні будь-які підтвердження такої відмови.

Суд відхиляє доводи ОСОБА_1 в частині того, що він не отримував повідомлень від державного виконавця, так як такі твердження спростовуються вищевикладеними доказами, які знайшли своє підтвердження в матеріалах виконавчого провадження.

Крім того, 31 жовтня 2018 року Хотинським районним судом винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 13666, 12 грн. за невиконання рішення суду зі сплати аліментів.

Беручи до уваги наведені докази, суд приходить до висновку, що вони як в сукупності, так і окремо, є достатніми та обґрунтованими для визнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Поряд з тим, при накладенні стягнення на ОСОБА_1 судом було враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та вірно призначено стягнення, яке буде необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 та запобігання здійснення ним нових правопорушень.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному перегляді справи, не встановлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП є вірним, а тому постанову Хотинського районного суду Чернівецької області слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Чернівецький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строків на апеляційне оскарження - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Хотинського районного суду Чернівецької області від 10 травня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хотинського районного суду Чернівецької області від 10 травня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнено до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП - залишити без задоволення, а постанову Хотинського районного суду Чернівецької області від 10 травня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя [підпис]В.Т. Марчук

"Копія. Згідно з оригіналом." Суддя -доповідач _______________ В.Т. Марчук (посада) (підпис) (ПІБ)

17.07.2019 року

(дата засвідчення) ко