П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.08.2019 Справа №607/14965/19

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ромазан В.В. розглянувши матеріали, які надійшли з Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , не працюючого,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

23 травня 2019 року близько 20.00 год. гр. ОСОБА_1 , перебуваючи по місцю свого проживання вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно дружини гр. ОСОБА_2 , із якою проживає спільно в цивільному шлюбі, в ході якого виражався голосно нецензурною лайкою, усно погрожував в присутності неповнолітнього сина гр. ОСОБА_3 , 2003 року народження, чим допустив неналежне виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей та порушив вимоги статті 10 ЗУ «Про охорону дитинства, а саме, порушив захист своєї дитини від усіх форм домашнього насильства» .

Особа, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився з невідомих на те суду причин.

Як зазначає Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», в силу вимог частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням частини 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суддя бере до уваги те, що ОСОБА_1 було достеменно відомо про складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП та про майбутній розгляд справи у Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області про що свідчить відповідна відмітка у цьому протоколі.

Однак, ОСОБА_1 жодного разу не цікавився провадження своєї справи. Такі його дії, на думку судді, містять ознаки зловживання своїм процесуальним правом.

Також слід зазначити, що судом було вжито усіх передбачених законом заходів для повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення на його адресу судової повістки на 20 серпня 2019 року. Однак він до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Беручи до уваги викладене, розгляд даної справи слід провести за відсутності ОСОБА_1 на підставі частини 1 ст. 268 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ознаками ч.1 ст.184 КУпАП доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 17 червня 2019 року серії ГР 278318; довідкою про результати розгляду звернення гр. ОСОБА_2 від 19 червня 2019 року; письмовою заявою та письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 23 травня 2019 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 17 червня 2019 року.

За даних обставин в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді попередження.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з особи, на яку накладено стягнення. Тому, у відповідності до п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 35, 40-1, 184, 221, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 (двадцять) коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Апеляційна скарга може бути подана особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан