04.09.2019 Справа № 337/2471/19
Провадження № 3/337/551/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2019 року суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Гнатик Галина Євгенівна, за участю адвоката Тимошенка А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м.Запоріжжі адміністративний матеріал по протоколу БД № 316950, що надійшов з УПП в Запорізькій області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який тимчасово не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за 130 ч. 1 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Відносно ОСОБА_1 , складений протокол, про те, що він 09.06.2019 року, о 04 годині 10 хвилини, рухаючись по вул.Задніпровська, 33 у м.Запоріжжі, керував транспортним засобом «ВАЗ», державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , у стані алкогольного сп`яніння.

Огляд на стан сп`яніння проведений в присутності двох свідків: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у встановленому законом порядку із застосуванням вимірювальної техніки «Драгер». Результат тесту 1,72%, що підтверджує перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушено п. 2.9. «а» ПДР України, а тому ОСОБА_5 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав. Суду пояснив, що 09.06.2019 року, приблизно о 04-30 годині ранку, він поставив транспортний засіб «ВАЗ 2103» у дворі будинку № 33 по вул.Задніпровській у м.Запоріжжі. Брат пішов, а він залишився в автомобілі, сидів на водійському місці та слухав музику. Автомобіль покотився, оскільки був перебував на ручному гальмі, він зупинив автомобіль, шляхом натиску на гальмову педаль, але під час руху автомобіль проїхав приблизно 60 метрів. Він дійсно ввечері пив пиво та сидр. В цей час до авто під`їхав патрульний екіпаж, він надав документи, йому запропонували пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою Драгеру, він його пройшов в присутності двох свідків. Результат показав 1,72%. Наполягає, що він не керував транспортним засобом, а той лише сам покотився.

Адвокат Тимошенко А.В. у судовому засіданні наполягав на недоведеності вини ОСОБА_1 у скоєнні даного адмінправопорушення, оскільки доказів керування автомобілем не надано, а сам ОСОБА_1 лише перебував у салоні автомобіля, якеим не керував, тому підстав для притягнення його до адмінвідповідальності за ст.. 130 КУпАП не має.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що у червні 2019 року, він вийшов з будинку за місцем проживання, на початку 5 години ранку, йшов повз будинок № 38 по вул.Гудименка у м.Запоріжжі. На площадці, біля магазину, стояв автомобіль, поряд два патрульних автомобіля та стояли люди. Працівники поліції його запросили бути свідком при проходженні ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». Крім нього був ще один сідок. В його присутності чоловік дихав у трубку приладу «Драгер», результат привісив норму в 10 разів, тому відносно нього склади протокол, який вони підписали. Зі слів людей йому стало відомо, що на шкільній площадці швидко їздив автомобіль, але водій заперечував той факт, що він їздив.

Відповідно до п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, зазначений у ст. 266 КУпАП, реалізований Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Відповідно до ст. 251 КУПАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Адміністративні стягнення має на меті покарання порушника, запобігання скоєнню нових правопорушень. Про те покарання не є самоціллю, воно виступає необхідним засобом виховання правопорушника і запобігання правопорушенням.

У статті 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «При розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа.

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 , складено протокол, про те, що він 09.06.2019 року, о 04 годині 10 хвилини, рухаючись по вул.Задніпровська, 33 у м.Запоріжжі, керував транспортним засобом «ВАЗ», державний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, а лише сидів на водійському сидінні, коли автомобіль покотився та проїхав приблизно 60 метрів, спростовують відеозаписом подій від 09.06.2019 року, з якого вбачається, що під час спілкування водія ОСОБА_1 з працівниками УПП, той пояснював, що він підвозив дівчину, при цьому в руках він тримав ключі від автомобіля. Також пояснював: «Ви мене зупинили і ви під`їхали», чим ОСОБА_1 сам підтвердив факт керування автомобілем.

Крім того, ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що він сидів на водійському місці, автомобіль покотився та проїхав приблизно 60 метрів, він зупинив транспортний засіб, тобто виконував функцію водія під час руху транспортного засобу.

Невизнання вини ОСОБА_1 у скоєнні адмінправопорушення, суд вважає способом ухилення від адміністративної відповідальності.

Провина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення підтверджена сукупністю доказів, які знаходяться в матеріалах справи, а саме: висновком засобу вимірювальної техніки «Драгер», згідно якого ОСОБА_1 дійсно перебував в стані алкогольного сп`яніння результат тесту 1,72 %, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в присутності яких ОСОБА_1 , пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу «Драгер», поясненнями свідка ОСОБА_4 у судовому засіданні та відеозаписом подій від 09.06.2019 року, з яких вбачається, що ОСОБА_1 сам підтвердив факт як керування ним автомобілем так і факт його зупинки працівниками УПП.

Суд дії ОСОБА_1 кваліфікує за ст. 130 ч.1 КпАП України, як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З огляду на ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу правопорушника, інші обставини справи, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 адміністративне покарання у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП.

Крім того, відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп., доказів про звільнення від сплати судового збору він суду не надав.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, 130 ч.1, 283, 284, 294 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И Л А:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН вказати неможливо з причини: боржник/стягувач з такими реєстраційними даними у державному реєстрі фізичних осіб - платників податків не зареєстрований, винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КпАП України та призначити йому адміністративне покарання у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень ( Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку (МФО): 899998; Отримувач: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300; Код ЕДРПОУ отримувача: 37941997; Номер рахунку отримувача: НОМЕР_2 ) з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 384 грн. 20 коп. (Державна судова адміністрація України (Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку (МФО): 899998; Отримувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; Код ЕДРПОУ отримувача: 37993783; Номер рахунку отримувача: 6001. Код класифікації доходів бюджету: 22030106).

У разі несплати у встановлений законом п`ятнадцятиденний строк, з дня отримання постанови, штрафу, на підставі ст. 308 КпАП України стягнути у примусовому порядку з правопорушника подвійний розмір штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги або протесту прокурора через Хортицький райсуд м. Запоріжжя на протязі 10 днів з дня її оголошення.

Суддя: Гнатик Г.Є.