ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/3741/16-пГоловуючий у 1-й інстанції Дзюбановський Ю.І.
Провадження № 33/817/234/19 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ст.483 МКУ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2019 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І.

розглянувши адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 травня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару (автомобіль Opel Combo, 2006 року випуску, № кузова НОМЕР_1 ), загальною вартістю 15993,46 грн. з конфіскацією вказаного автомобіля.

Зазначене рішення було оскаржене ОСОБА_1 в апеляційному порядку, за результатом розгляду якого постановою Апеляційного суду Тернопільської області від 23 червня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову місцевого суду - без змін.

07 червня 2019 року апеляційну скаргу на рішення місцевого суду від 12 травня 2016 року подав ОСОБА_2 , який просить поновити строк на апеляційне оскарження, а постанову суду скасувати в частині конфіскації автомобіля Opel Combo, 2006 року випуску, № кузова НОМЕР_1 .

Зокрема у своїй скарзі ОСОБА_2 зазначив, що він є власником даного автомобіля, право власності на який він зареєстрував 02 вересня 2014 року і отримав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а суд першої інстанції, не з"ясувавши усі обставини справи, прийняв незаконне рішення про конфіскацію цього автомобіля, розглянувши справу без його участі, чим порушив право на захист. Вказує, що про рішення суду йому стало відомо лише 06 червня 2019 року, оскільки отримав його в Тернопільському міськрайонному суді за відповідною заявою його представника ОСОБА_3 .

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, прихожу до висновку, що апеляційну скаргу слід повернути апелянту, виходячи з наступного.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 травня 2016 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару, а саме: автомобіля Opel Combo, 2006 року випуску № кузова НОМЕР_1 загальною вартістю 15993,46 грн. з конфіскацією вказаного автомобіля, вже була предметом судового розгляду судом апеляційної інстанції та постановою від 23 червня 2016 року зазначене рішення місцевого суду залишено без змін.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 16.06.2005 року у справі «Індепендент ньюс енд медіа» та «Індепендент ньюспейперс» проти Ірландії» юридична визначеність передбачає повагу до принципу, що є принципом остаточності рішень. Відхилення від цього принципу виправдане лише в тому випадку, коли воно здійснене як зумовлене обставинами значного та непереборного характеру.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 такі обставини значного та непереборного характеру не наведені і не обґрунтовані відповідними правовими нормами КУпАП.

За таких умов апеляційний суд приходить до висновку про те, що доводи апелянта щодо необхідності поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову місцевого суду, є безпідставними, оскільки на теперішній час існує судове рішення апеляційного суду, яким оскаржувана постанова Тернопільського міськрайонного суду від 12 травня 2016 року відносно ОСОБА_1 залишена без змін і зазначене рішення апеляційного суду є остаточним та перегляду у відповідності до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення не підлягає.

Приймаючи рішення про необхідність повернення апеляційної скарги, суд керується положеннями ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до яких кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки судді при здійсненні правосуддя підкоряються лише закону, апеляційний суд позбавлений законних підстав для повторного розгляду питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду та подальшого його розгляду по суті, а тому повторна апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 травня 2016 року відносно ОСОБА_1 повернути апелянту у зв`язку з тим, що вона не підлягає повторному розгляду.

Суддя - підпис