ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 525/785/19 Номер провадження 33/814/811/19Головуючий у 1-й інстанції Хоролець В. В. Доповідач ап. інст. Костенко В. Г.
Категорія: ч.1 ст.130 КпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2019 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.,

з участю порушника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою порушника ОСОБА_1 на постанову судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 12 липня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Велика Багачка Полтавської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , мешканець АДРЕСА_2 , громадянин України, з вищою освітою, одружений, працюючий начальником юридичного відділу Великобагачанської районної ради Полтавської області, несудимий,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, з накладенням адміністративного стягнення - штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 06 червня 2019 року близько 17 год. 40 хв. керував автомобілем «Шевроле Авео», днз НОМЕР_1 , на автодорозі Велика Багачка - Красногорівка в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. При цьому зазначає, що суд порушив право на захист, оскільки розглянув справу без його участі, хоча він клопотав про відкладення розгляду в зв`язку з лікуванням.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення правопорушника на підтримання доводів апеляційної скарги, переглянувши відеозапис події та дослідивши інші докази, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, брати участь в судовому розгляді справи забезпечене судом апеляційної інстанції.

Висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на зібраних у встановленому порядку і перевірених в судовому засіданні доказах.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 06 червня 2019 року серії БР №022760, ОСОБА_1 цього дня о 17 год. 40 хв. керував автомобілем «Шевроле Авео», днз НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.

Огляд проведений на місці зупинки транспортного засобу з використанням газоаналізатора в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і у водія ОСОБА_1 виявлено 1,82 проміле алкоголю (а.с.1, 3).

Підтверджуються такі обставини і відеозаписом події з нагрудної камери поліцейського та поясненнями цих свідків (а.с.4, 5).

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 не заперечував фактичні обставини перебування в стані алкогольного сп`яніння та результати огляду за допомогою газоаналізатора.

Водночас стверджував, що не керував автомобілем та наголошував, що у працівників поліції не було підстав для зупинки транспортного засобу.

Як правильно встановив суддя місцевого суду, огляд порушника на стан алкогольного сп`яніння проводився уповноваженою особою, з використанням спеціального технічного засобу, в результаті якого у порушника виявлено 1,82 проміле алкоголю, з фіксацією результатів на паперовому носії, в присутності двох свідків, як того вимагають приписи розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами ст.255 КпАП України, та відповідає вимогам ст.256 цього Кодексу.

Пленум Верховного Суду України в п.27 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що відповідальність за ст.130 КпАП України несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Пояснення в засіданні суду апеляційної інстанції порушника про те, що він не керував автомобілем є суперечливими, нелогічними та спростовуються відеозаписом події.

Більше того, ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу не заперечував факт керування транспортним засобом.

Не оскаржував порушник і постанову про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КпАП України, за змістом якої він керував 06 червня 2019 року близько 17 год. 40 хв. автомобілем «Шевроле Авео», днз НОМЕР_1 , не маючи при собі посвідчення водія.

В протоколі про адміністративне правопорушення заперечення чи зауваження порушника з цього приводу також відсутні.

Не містить апеляційна скарга і доказів безпідставної зупинки транспортного засобу працівниками поліції.

Враховуючи викладене, з огляду на дотримання приписів закону працівниками патрульної поліції при складанні протоколу та суддею під час розгляду справи, вважаю обґрунтованим висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та правильною кваліфікацію його дій за ч.1 ст.130 КпАП України.

Стягнення накладене у відповідності з приписами ст.33 КпАП України, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують відповідальність.

Доводи апеляційної скарги про можливість призначення нового розгляду справи суддею місцевого суду суперечать вимогам ст.294 КпАП України, відповідно до яких за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Оскаржуване судове рішення належним чином вмотивоване і відповідає вимогам ст.283 КпАП України.

Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді не встановлено.

Отже, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 12 липня 2019 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу, - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.