Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/1002/19
Провадження № 3/674/404/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 року

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі: головуючої-судді Артемчук В.М., за участю секретаря судового засідання Бойчук С.В., особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши матеріали Дунаєвецького ВП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

українця, громадянина України, працюючого оператором в ПП « ОСОБА_2 .», мешканця АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

15 червня 2019 року о 13 год. 40 хв., ОСОБА_1 , в м. Дунаївці по вул. Шевченка 113/2, керував автомобілем «Fiat TIРO», д.н. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку проводився за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав пояснивши, що за обставин встановлених протоколом, знаходячись в стані сп`яніння, автомобілем не керував, а лише знаходився в ньому. Автомобілем керувала ОСОБА_3 , яка штовхала автомобіль з мийки, тому що останній не заводився, а він залишився в автомобілі з вимкнутим двигуном. Після цього під`їхали працівники поліції і склали адміністративний протокол.

Також ОСОБА_1 до суду подано клопотання про закриття провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП , на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, оскільки відсутні докази керування транспортним засобом.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, допитавши свідків, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_3 пояснила, що їхала за кермом автомобіля на мийку, після того сіла за кермо, щоб виїхати, але двигун не заводився і так як вона не вміє заводити з буксира, то сів за кермо ОСОБА_1 та почала разом з працівником мийки виштовхувати автомобіль з мийки. В цей час під`їхали працівники поліції та склали протокол. ОСОБА_1 автомобілем не керував, а просто в ньому знаходився під час виштовхування його з приміщення мийки.

З переглянутих в судовому засіданні відеоматеріалів з нагрудних камер працівників поліції, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення БД № 390195 не вбачається, що ОСОБА_4 здійснював керування транспортним засобом і зазначені в поясненні свідка ОСОБА_3 обставини на відеозапису знайшли своє підтвердження.

Частина 1 статті 130 передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, з урахуванням суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і яке інкримінується ОСОБА_1 , предметом розгляду даного провадження є встановлення факту керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння,.

На підтвердження обставини адміністративного правопорушення суду надано було протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 390195 та письмові пояснення свідків порушника і відеозапис.

Відповідно до п. 1.10 ПДР водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Хоча законодавчо поняття керування транспортним засобом і не закріплено, однак під керуванням/управлінням транспортним засобом розуміється вчинення технічних дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічними можливостями транспортного засобу.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення ч.І ст.130 КУпАП передбачає умисні дії, спрямовані на керуванні транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного сп`яніння, що нерозривно пов`язано з встановленням самого факту керування.

Пленум Верховного Суду України у абз.З п. 27 Постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що під керуванням транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора - водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Така правова позиція узгоджується з визначенням у п.1.10 ПДР України поняття механічний транспортний засіб - як транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна.

Європейський суд з прав людини у рішеннях за результатами розгляду справ « Кантоні про Франції» від 11.11.1996р.( №17862/91 & 31-32) Вєренцов проти України» від 11.04.2013 року (№ 20372/11, & 65) неодноразово зазначав, що тлумачення формулювання норм права та застосування законів залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме в тому, щоби позбутись таких інтерпреційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці.

Відтак автомобіль в салоні якого знаходився ОСОБА_4 на місці водія і утримував рульове колесом, своїм ходом не рухався. а приводився в рух мускульною силою рук його власниці та водія ОСОБА_3 , яка фактично перебуваючи поза салоном автомобіля контролювала зрушення його з місця, початок руху, можливу зупинку штовхаючи та утримуючи автомобіль за задню його частину, такі її дії , не можуть вважатись буксирування, адже відповідно до п.1.10 ПДР України буксируванням визнається - переміщення одним транспортним засобом іншого транспортного засобу, яке не належить до експлуатації автопоїздів (транспортних составів) на жорсткому чи гнучкому зчепленні або способом часткового навантаження на платформу чи на спеціальне опорне пристосування

Отже дії ОСОБА_4 на місці правопорушення не були пов`язані з виконанням функцій водія, так як автомобіль в якому він знаходився на водійському місці та утримував рульове колесо не рухався своїм ходом та не буксирувався, тобто згідно роз`яснень наданих вищою судовою інстанцією України їх не можна розцінювати як керування транспортним засобом.

Об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Отже, лише при наявності у особи ,яка керувала транспортним засобом ознак сп`яніння, або перебування у стані сп`яніння, може бути підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на наведене, суд вважає, що у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження поза розумними сумнівами факту, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суду не доведено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачаться на його користь.

Виходячи з обставин справи, наданих суду доказів, суд приходить до висновку про неможливість прийняття рішення про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наведені обставини вказують на відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного порушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 9, 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 221, 247, 276, 277, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Дунаєвецький райсуд в 10-тиденний строк з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження (внесення подання прокурора) цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст.26 КУпАП.

Суддя:/підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Дунаєвецького районного суду В. М. Артемчук