ПОСТАНОВА

Іменем України

26.07.19 року місто Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Грибанова Л.О., розглянувши адміністративний матеріал, наданий Лисичанським ВП ГУНП в Луганській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Лисичанська Луганської області, громадянина України, ФОП, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої у АДРЕСА_1 , проживаючої в АДРЕСА_2 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП,

встановив:

З протоколу про адміністративне правопорушення, серії АА №242142 від 15 березня 2019 року, вбачається, що 14 лютого 2019 року правопорушник ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність, пов`язану з наданням послуг для стоянки автомобілів, на самовільно зайнятій ділянці, площею 0,0671 га, по вулиці Гарібальді міста Лисичанська, в районі ЗОШ №14, не маючи відповідної державної реєстрації як суб`єкт господарювання на вищевказану ділянку.

У своїх поясненнях правопорушник ОСОБА_1 провини у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП, не визнала, зазначивши, що, являючись ФОП, на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29 липня 2013 року, є власником земельної ділянки за адресою АДРЕСА_3 , яку, дійсно, використовує для експлуатації будівлі магазину та автостоянки, при цьому, згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, серії НОМЕР_2 433324, - основним видом здійснюваної нею економічної діяльності є допоміжне обслуговування наземного транспорту.

Із досліджених у судовому засіданні письмових пояснень свідка ОСОБА_2 (а.с.7) вбачається, що 14 лютого 2019 року, припаркувавши ТЗ автомобіль, марки «ВАЗ-2110», державний реєстраційний номер « НОМЕР_3 », на території автостоянки, розташованої в районі ЗОШ №14, по вулиці Гарібальді міста Лисичанська, сплатив охоронцю автостоянки за надані послуги 15 грн.

Із досліджених у судовому засіданні письмових пояснень свідка ОСОБА_3 (а.с.12) вбачається, що маючи у своїй власності ТЗ автомобіль, марки «RENO TRAFIC», державний реєстраційний номер « НОМЕР_4 », починаючи з 2018 року, користується послугами автостоянки, розташованої по вулиці Гарібальді міста Лисичанська, сплачуючи за надане паркомісце 300 грн/місяць.

Із досліджених у судовому засіданні письмових пояснень свідка ОСОБА_4 (а.с.10) вбачається, що, працюючи, на підставі цивільно-правового договору від 01 лютого 2019 року, охоронцем автостоянки ФОП « ОСОБА_1 », по АДРЕСА_3 , 14 лютого 2019 року, перебуваючи на робочому місці за вказаною вище адресою, дійсно, прийняв грошові кошти, у сумі 15 грн, від водія ТЗ автомобіля марки «ВАЗ-2110», державний реєстраційний номер « НОМЕР_3 », припаркуваши останній на території автостоянки.

Із дослідженого у судовому засіданні договору купівлі-продажу земельної ділянки від 29 липня 2013 року (а.с.27) вбачається, що продавець ОСОБА_5 , котрий:

на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_5 , виданого на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Дергільовою Н.М. за реєстром №899 від 01 липня 2004 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності №4380 від 19 липня 2004 року, - є власником земельної ділянки, площею 0,1003 га, по АДРЕСА_3 (п.2 Договору),

продав покупцеві ОСОБА_1 зазначену земельну ділянку за ціною 37400 грн, з метою подальшої експлуатації будівлі магазину та автостоянки (п.1 Договору),

після державної реєстрації вказаного Договору, у покупця ОСОБА_1 виникає право власності на земельну ділянку (п.14 Договору).

Із дослідженого у судовому засіданні Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.28) вбачається, що 29 липня 2013 року, державним реєстратором приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Луганської області Кравченко В.О., на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 4488965 від 29 липня 2013 року), за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на нерухоме майно земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер НОМЕР_6 , площею 0,1003 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, інше, експлуатація будівлі магазину та автостоянки.

Із дослідженої у судовому засіданні Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, серії НОМЕР_2 433324 від 11 липня 2013 року (а.с.25), вбачається, що основним видом економічної діяльності ФОП ОСОБА_1 , зареєстрованої в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 02 липня 2013 року (номер запису 0008391) є допоміжне обслуговування наземного транспорту (52.21).

Суд, дослідивши пояснення ОСОБА_1 , а також, дослідивши інші письмові матеріали справи, в тому числі письмові пояснення свідка ОСОБА_2 (а.с.7), свідка ОСОБА_3 (а.с.12), свідка ОСОБА_4 (а.с.10), к/к цивільно-правового договору, укладеного 01 лютого 2019 року між виконавцем ОСОБА_4 та замовником ФОП ОСОБА_1 (а.с.11), протокол огляду місця події від 14 лютого 2019 року (а.с.8-9), договір купівлі-продажу земельної ділянки від 29 липня 2013 року (а.с.27), Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.28), Виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, серії АВ №433324 від 11 липня 2013 року (а.с.25), тощо, і, оцінюючи докази, надані як Лисичанським ВП ГУНП в Луганській області, так - і безпосередньо ОСОБА_1 , в їх сукупності, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП, оскільки:

відповідно до положень ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнаються протиправні, винні (умисні або необережні) дії або бездіяльність, які посягають на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, а також, встановлений порядок управління, які тягнуть за собою застосування адміністративно-правових санкцій,

при цьому, склад проступку включає в себе ознаки, які об`єднуються в чотири групи (елементи), що характеризують: об`єкт адміністративного проступку, об`єктивну сторону проступку, суб`єкт адміністративного проступку, суб`єктивну сторону проступку, і являють собою нерозривну єдність, наявність яких обов`язкова для кваліфікації конкретного діяння, і у випадку, коли хоча б один з елементів відсутній або ж не відповідає тим властивостям, що передбачені відповідною статтею Особливої частини КУпАП діяння адміністративним проступком (правопорушенням) не являється.

Так, наданий до суду матеріал, щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП, в тому числі, і доданий до останнього протокол, серії АА №242142 від 15 березня 2019 року, у фабулі якого мова йдеться про те, що:

14 лютого 2019 року правопорушник ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність, пов`язану з наданням послуг для стоянки автомобілів, на самовільно зайнятій ділянці, площею 0,0671 га, по вулиці Гарібальді міста Лисичанська, в районі ЗОШ №14, не маючи відповідної державної реєстрації як суб`єкт господарювання на вищевказану ділянку,

не містить достатніх даних та жодних доказів, які б з достеменністю підтверджували, що саме ОСОБА_1 , в інкримінований останній час, надаючи послуги з допоміжного обслуговування наземного транспорту, порушила ст.19, ст.58 Господарського кодексу України, згідно яких:

суб`єкти господарювання підлягають державній реєстрації відповідно до цього Кодексу та закону (ст.19 ч.2 ГКУ),

суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом (ст.58 ч.1 ГКУ),

що саме і визначає суб?єкта та об`єктивну сторону інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки,

згідно положень Особливої частини КУпАП, суб?єктом адміністративного проступку, передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП, є загальний суб?єкт, а саме - фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку, що провадить господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, котра підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), при цьому, відповідно до правової суті понять, визначених національним законодавством в сфері підприємницької діяльності, зокрема, ст.ст.3,42 Господарського Кодексу України, ст.1 Закону України «Про підприємництво», ст.1 Закону України «Про ліцензування окремих видів господарської діяльності», правових позицій, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини в сфері господарської діяльності» №3 від 25 квітня 2003 року, згідно яких:

під господарською діяльністю слід розуміти діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, як правило, з метою отримання прибутку (комерційна діяльність);

підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, яка полягає в самостійній, систематичній, на власний ризик діяльності по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством,

при цьому, однією з обов?язкових ознак підприємницької діяльності є систематичність її здійснення, і, діяльність вважається систематичною у разі, коли вона здійснюється протягом календарного року більше 3 разів, і лише в такому випадку, громадяни зобов?язані зареєструватись, як суб`єкти підприємництва,

про що жодним чином у відповідному протоколі не згадується, зі змісту долучених до матеріалів справи та досліджених у судовому засіданні письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.7,10 - відповідно), та протоколу огляду місця події від 14 лютого 2019 року (а.с.8-9) не вбачається, натомість, - суперечить наявним у матеріалах справи письмовим поясненням свідка ОСОБА_4 (а.с.10) та цивільно-правовому договору, укладеному 01 лютого 2019 року між виконавцем ОСОБА_4 та замовником ОСОБА_1 (а.с.11), зі змісту яких вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована як суб`єкт господарювання, що, у своїй сукупності, - не підтверджує факт порушення порядку провадження господарської діяльності з боку ОСОБА_1 , і, відповідно, унеможливлює визнання останньої у якості суб`єкта адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП.

І, у зв`язку з тим, що Лисичанським ВП ГУНП в Луганській області, у порушення вимог ст.251 ч.2 КУпАП, якими обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП, - не надано достатньо доказів, якими, відповідно до положень ст.251 КУпАП:

є будь-які фактичні дані, на основі яких у встановленому законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та котрі встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами ті ін.,

що підтверджували б факт провадження ОСОБА_1 господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, і, відповідно, факт порушення вимог ст.19, ст.58 Господарського кодексу України з боку ОСОБА_1 , як цього вимагає об?єктивна сторона інкримінованого тій адміністративного проступку, і, як наслідок, встановлювали б в діях останньої наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП, в тому числі і винність у його вчиненні, суд, беручи до уваги докази, надані у судове засідання безпосередньо правопорушником ОСОБА_1 , зокрема:

Виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, серії АВ НОМЕР_7 433324 від 11 липня 2013 року (а.с.25), згідно якої ОСОБА_1 зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 02 липня 2013 року (номер запису 0008391), та основним видом здійснюваної останньою економічної діяльності є допоміжне обслуговування наземного транспорту, тощо, -

вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.164 ч.1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , підлягає закриттю:

так як, згідно положень ст.247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення,

оскільки, у судовому засіданні встановлено факт одержання ОСОБА_1 державної реєстрації як суб`єкта господарювання, на спростовування якого, жодних даних з боку Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області суду не надано, і, відповідно, дії ОСОБА_1 - не містять ознак об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП, і, відповідно, - не є порушенням порядку провадження господарської діяльності.

Окрім викладеного, у судовому засіданні також не знайшла свого підтвердження і суб`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП, яка визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу, оскільки, складений відносно ОСОБА_1 протокол, у якому мова йдеться про те, що 14 лютого 2019 року правопорушник ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність, пов`язану з наданням послуг для стоянки автомобілів, на самовільно зайнятій ділянці, площею 0,0671 га, по вулиці Гарібальді міста Лисичанська, в районі ЗОШ №14, не маючи відповідної державної реєстрації як суб`єкт господарювання на вищевказану ділянку, тощо, не містить достатніх даних та жодних доказів, які б з достеменністю підтверджували, що ОСОБА_1 , в інкримінований останній час, діяла з умислом саме на порушення порядку провадження господарської діяльності, так як, відповідно до положень ст.10 КУпАП, адміністративне правопорушення вважається умисним, якщо особа, що його вчинила, - усвідомлювала протиправний характер свого діяння або бездіяльності, передбачала його шкідливі наслідки та бажала їх чи свідомо допускала настання цих наслідків.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна та суб`єктивна сторони інкримінованого адміністративного проступку, і, відповідно, склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП, що підтверджується наданим у судове засідання протоколом, серії АА №242142 від 15 березня 2019 року, стосовно ОСОБА_1 , за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП, зміст якого, до того ж, не суперечить наявним в матеріалах справи та дослідженим у судовому засіданні письмовим доказам, у достовірності та істинності яких підстав сумніватися у суду - немає.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі вищевказаного, керуючись ст.251, ст.252, ст.247 ч.1 п.1), ст.164 ч.1, ст.284, ст.289, ст.294 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.164 ч.1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , закрити за відсутності події і складу вищевказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд.

Суддя: