печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5009/19-п
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2019 року суддя Печерського районного суду м. Києва Карабань В.М., при секретарях Самійлик В.В., Косовській М.Д., за участю прокурорів Сенник В.Р., Сказко Р.І., захисників - адвокатів Агакарян Н.С., Бугай Д.В., особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали, які надійшли з Національного агентства з питань запобігання корупції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який є народним депутатом України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 31-02/56 від 30.01.2019, ОСОБА_1 , перебуваючи у статусі народного депутата України, будучи особою, на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», у той же час займаючи посаду Президента громадської спілки «Федерація футболу України» (далі - ФФУ) у ході пленарного засідання Верховної Ради України 22.06.2017 за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, 5, всупереч вимогам п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», ст. 31-1 Закону України «Про Регламент Верховної Ради України`прийняв участь в обговоренні питань, пов`язаних з розглядом у першому читанні проекту Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» (реєстраційний номер № 6600 від 21.06.2017), при цьому не оголосив публічно про наявність у нього реального конфлікту інтересів, зумовленого зацікавленістю очолюваної ним ФФУ та особистою зацікавленістю у затвердженні видатків на бюджетну програму «Будівництво футбольних полів зі штучним покриттям у регіонах України», що передбачались вказаним законопроектом.

Такі дії ОСОБА_1 головним спеціалістом першого відділу ( м. Київ) Департаменту моніторингу дотримання законодавства про конфлікт інтересів та інших обмежень щодо запобігання корупції Національного агентства з питань запобігання корупції Шульгою О.Г. кваліфіковані за ч.1 ст. 172-7 КУпАП як неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів.

В судовому засіданні прокурор Генеральної прокуратури України Сказко Р.І., підтримав фактичні дані, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, подав висновок в порядку ч. 1 ст. 250 КУпАП, відповідно до якого в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7 КУпАП, між тим заявив клопотання про закриття провадження у справі на підставі ст. 38 КУпАП у зв`язку зі спливом строку притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні не визнав свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення. По суті фактичних обставин справи пояснив, що Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» дійсно було передбачено видатки на фінансування бюджетної програми «Будівництво футбольних полів зі штучним покриттям в регіонах України». Він не мав приватного інтересу у затверджені вказаного Закону України», яким передбачались видатки на бюджетну програму «Будівництво футбольних полів зі штучним покриттям в регіонах України», оскільки ФФУ не виступала розпорядником або одержувачем бюджетних коштів по цій програмі. Головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми було призначено Мінрегіон, а розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня призначено обласні, Київську міську держадміністрацію. Таким чином, саме Мінрегіон визначав одержувачів коштів по бюджетній програмі, а не Верховна Рада України. Він не мав відношення та не міг впливати на розподіл та визначення механізму використання бюджетних коштів по програмі «Будівництво футбольних полів зі штучним покриттям в регіонах України», оскільки вирішення цих питань знаходились поза межами його компетенції, а отже не мав приватного інтересу у затверджені видатків на фінансування бюджетної програми «Будівництво футбольних полів зі штучним покриттям в регіонах України», оскільки ФФУ не виступала розпорядником або одержувачем бюджетних коштів по цій програмі. Таким чином, під час розгляду у другому читанні проекту Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» не було обставин, які могли впливати на об`єктивність або неупередженість ОСОБА_1 у прийнятті ним рішень або вчинені дій.

Аналогічну процесуальну позицію ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримали його захисники.

Водночас ОСОБА_1 та його захисник, кожний окремо, в судовому засіданні не заперечували проти закриття провадження у справі на підставі ст. 38 КУпАП у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду по суті ініційованих питань, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до висновку, що фактичні обставини інкримінованого правопорушення витікають з фактичних даних протоколу про адміністративне правопорушення, зміст та форма якого відповідають ст.256 КУпАП, та іншими матеріалами справи, зокрема стенограмою відповідного засідання Верховної Ради України, розкриття змісту яких в даній постанові суд вважає недоцільним з огляду на те, що сторона захисту в судовому засіданні не заперечувала проти закриття провадження у справі згідно ст. 38 КУпАП.

Пунктом 7 ст. 247 КУпАП імперативно встановлено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Вчинення будь-яких процесуальних дій з метою погіршення становища особи, яка притягується до відповідальності, за межами строку притягнення до адміністративної відповідальності законом не передбачено.

Згідно Узагальненого науково-консультативного висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, вина особи не встановлюється, якщо остання не заперечує проти закриття провадження у справі з цих підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення виявлено 30 січня 2019 року.

Оскільки, строк притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закінчився 30.04.2019, останній не заперечував проти застосування ст. 38 КУпАП, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі з підстав визначених ст. 38 КУпАП, п. 7 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи викладене, керуючись ст.38, п.7 ст.247 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, протягом десяти днів з дня винесення до Київського Апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя В.М.Карабань