Справа № 740/2117/19 Головуючий у 1 інстанції Ковальова Т. Г.
Провадження № 33/4823/282/19
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2019 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника - Квацби Р.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25 червня 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає у АДРЕСА_1 , одружений, має на утриманні малолітню дитину, працює електромеханіком ПП «ХГ Сервіс»,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 384,20 грн.

Місцевим судом встановлено, що 21 квітня 2019 року, в 22.20 год., по вул. Незалежності у м. Ніжин, ОСОБА_1 керував автомобілем «ЗАЗ 110558-42», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, невиразна мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «ALCOTEST» та в лікарні ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на незаконність рішення суду, прийнятого з порушенням норм процесуального права, винесеного при неповному з`ясуванні всіх обставин справи. Зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення відносно нього складений з порушеннями, зокрема ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини, оскільки обвинувачення сформульовано не конкретно, а саме: не зазначено, який саме огляд у встановленому законом порядку повинен пройти водій. Крім того, зазначив, що в порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року №1452/735, працівником поліції не було складено направлення водія на медичний огляд до закладу охорони здоров`я, у випадку відмови від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння. Вказав, що пройти медичний огляд на стан сп`яніння йому взагалі не пропонувалось. Також послався на відмову суду у задоволенні клопотання про виклик свідка ОСОБА_3 для з`ясування законності оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених вище підстав; перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також у присутності двох свідків.

Пунктом 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 свою вину у скоєному правопорушенні не визнав та пояснив, що 21 квітня 2019 року, близько 22.00 год., він рухався по вул. Незалежності в м. Ніжині на робочому автомобілі «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 . Його зупинили працівники поліції і попросили поїхати з ними до відділу поліції, де склали щодо нього протокол, який він відмовився підписувати. Пояснення в протоколі він не писав, чий там підпис йому не відомо. Пройти огляд на стан сп`яніння співробітники поліції йому не пропонували.

Проте, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №003130 від 21.04.2019 року, ОСОБА_1 , 21 квітня 2019 року, о 22.20 годині, в м. Ніжин по вул. Незалежності, керував автомобілем «ЗАЗ 110558-42», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, не виразна мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «ALCOTEST» та в лікарні ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , викладених у протоколі, останній зазначив, що вживав пиво та відмовляється їхати до лікарні (а.с.3).

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 з приводу того, що працівники поліції не пропонували йому пройти медичний огляд на стан сп`яніння у лікарні, не ґрунтуються на законі, оскільки дії працівників поліції жодним чином не суперечать вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Зокрема, пункт 6 розділу І даної Інструкції передбачає альтернативний порядок проведення огляду на стан сп`яніння, або на місці зупинки, або у закладі охорони здоров`я.

Крім того, свідок ОСОБА_4 в суді першої інстанції пояснив, що ввечері 21 квітня 2019 року працівники поліції його запросили в якості свідка при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.130 КУпАП. Інспектор поліції пропонував ОСОБА_1 пройти у встановленому порядку огляд на стан сп`яніння, але той відмовився. Вказаний факт ОСОБА_4 засвідчив своїм підписом у протоколі.

Вищезазначені обставини підтвердив у місцевому суді й інспектор поліції Клименко О .В. , який пояснив, що у присутності двох свідків водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Алкотест» або в медичному закладі, вказавши, що поспішає на роботу. При цьому ОСОБА_1 власноруч написав пояснення у протоколі, зазначивши, що випив пляшку пива і до лікарні не поїде.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення повністю відповідає вимогам, встановленим ст.256 КУпАП, а також диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, згідно якої, як зазначалось вище, адміністративна відповідальність настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

А тому доводи апелянта у цій частині є необґрунтованими.

Посилання ОСОБА_1 на відсутність у матеріалах справи направлення водія на медичний огляд до закладу охорони здоров`я, у випадку відмови від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння, є безпідставним, оскільки таке направлення складається у випадку відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або незгоди з результатом такого огляду.

З огляду на зазначене, слід визнати, що доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі є необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу. Позицію ОСОБА_1 слід розцінювати, як намагання уникнути встановленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю доведена, оскільки він, керуючи транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, а постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25 червня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернігівського

апеляційного суду В.М. Заболотний

СуддяВ. М. Заболотний