Справа № 467/619/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2019 року суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області Явіца І.В., перевіривши дотримання вимог КУпАП при направленні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 того ж Кодексу, відносно ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ :

До Арбузинського районного суду Миколаївської області направлено протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 566064, складений 02 травня 2019 року інспектором ювенальної превенції (повністю посада не зазначена) ОСОБА_2 .

Зокрема, із даних протоколу слідує, що на початку березня 2019 року ОСОБА_1 , перебуваючи на території Арбузинського ПАЛ (точна адреса і назва установи не вказані), виражався нецензурною лайкою відносно директора Арбузинського ПАЛ ОСОБА_3 , чим порушив громадський порядок.

Дії ОСОБА_1 , особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, кваліфіковано за ст. 173 КУпАП.

Між тим, враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення оформлено неналежно, з порушенням норм як національного законодавства, так і практики ЄСПЛ, зокрема, ч.1 ст. 256 КУпАП, суд позбавлений можливості розглянути його із дотриманням положень КУпАП.

Так, із вказаного протоколу слідує, що правопорушення вчинене на початку березня 2019 року. Але у той же час, заява про вчинення ОСОБА_1 правопорушення зареєстрована 19 квітня 2019 року. Сам же протокол складено 02 травня 2019 року та направлено до суду 06 червня 2019 року.

Виникає питання, коли, власне, вчинено правопорушення, ймовірно, передбачене ст. 173 КУпАП і чому, отримавши відповідну заяву 19 квітня 2019 року, фактично відносно конкретної особи, протокол складено лише 02 травня 2019 року, що прямо суперечить ч.2 ст. 254 КУпАП, і направлено до суду лише 06 червня 2019 року.

При цьому, слід наголосити, що маючи дані про вчинення правопорушення на початку березня 2019 року ( без вказівки на точну дату) і розглядаючи його 06 червня 2019 року, відсутня можливість визначитись із накладенням адміністративного стягнення, позаяк, строки для цього установлені ст. 38 КУпАП і їх закінчення виключає можливість піддати особу адміністративному стягненню, а накладення такого стягнення поза межами цих строків, апріорі, є порушенням норм КУпАП та конвенційних прав особи, як то, ніякого покарання без закону.

За таких умов, враховуючи вищезазначене, суд, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення у частині дасу вчинення правопорушення, а тому, приходить до висновку про необхідність повернення справи до органу, посадовою особою, якого було складено сам протокол для з`ясування дійсного часу вчинення правопорушення.

Також під час виконання даного судового рішення у частині надання доказів часу вчинення правопорушення, необхідно всебічно, повно, і об`єктивно з`ясувати всі обставини, що мають значення для прийняття правильного рішення після чого, за наявності до того законних підстав, направити до суду.

Підстав же для закриття провадження по справі, на даний час, суд, виходячи з норм ст.ст. 38, 247 КУпАП та ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, не вбачає, оскільки дана процесуальна дія не дасть змоги забезпечити виконання норм ст. ст. 1, 6, 7, 23 КУпАП.

При цьому, слід взернути увагу на те, що на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), п. 119) сторін цих відносин, вдповідно.

Тож, у контексті всього вищевикладеного, враховуючи недопустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення та ігнорування прав осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, вважаю за необхідне повернути протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 органу, який його надіслав, з метою дотримання останнім імперативних завдань КУпАП, викладених у статті 1 цього Кодексу, як то, уточнення дати учинення правопорушення.

А тому з цих мотивів, керуючись ст.ст. 1, 6, 7, 23, 38, 221, 245, 247, 252, 256, 277, 278, 283 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Протокол про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 566064 від 02 травня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення повернути до Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області для виконання вимог, встановлених ст. 1 цього Кодексу.

Звернути увагу начальника Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області на недопущення в подальшому порушення норми ч.2 ст. 254 КУпАП у частині складання протоколів про адміністративні правопорушення пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Постанова згідно рішення Конституційного Суду України № 2- рп/2015 від 31 березня 2015 року оскарженню не підлягає і є обов`язковою до виконання на всій території України.

Суддя І.В. Явіца