Справа №521/261/19
Номер провадження 3/521/4007/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Граніна В.Л.

при секретарі Шкребтієнко Г.М.

за участю:

представника Одеської митниці ДФС Ковташа Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі справу, що надійшла з Одеської митниці ДФС за протоколами складеними відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого директором ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНА КОМПАНІЯ «БАЗІС» (, м. Київ, просп. Героїв Сталінграду, 20а), який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси після додаткової перевірки надійшли матеріали адміністративної справи за протоколами про порушення митних правил з відповідними матеріалами, у відношенні гр. ОСОБА_1 за ознаками скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

З протоколу про порушення митних правил №4025/50000/18 вбачається, що в Одеській митниці ДФС оформлено митну декларацію «ІМ40ДЕ» №500060804/2016/001628 від 03.06.2016 року на вантаж «вироби кухонні, нові, вироблені з пресованого алюмінію з антипригарним покриттям: сковороди», вартістю 26 292,00 дол. США, що на момент оформлення митної декларації, згідно курсу НБУ складає 658 646,33 грн.

Відповідно до наданої митної декларації вказаний товар підлягав переміщенню через митний кордон України від компанії - відправника «CHINA ELECTRONICS ZHEJIANG COMPANY» (Китай) згідно контракту № 15 від 04.04.2016 між ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНА КОМПАНІЯ «БАЗІС»» (08154, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Боярка, вул.. Білгородська, буд. 51, приміщення 24, ) та LARS AN BUSINESS LP (Company number SL024956, 5 St/Vincent Street, EH3 6SW, Edinburgh, Scotland, United Kingdom) на адресу ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНА КОМПАНІЯ «БАЗІС»» (08154, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Боярка, вул. Білгородська, буд. 51, приміщення 24, ).

З метою митного оформлення в режимі «імпорт» особою, уповноваженою на роботу з митними органами ПП «ІНТАЙМ-БРОК» ОСОБА_2 були надані наступні документи: коносамент № ZBHY889867 від 03.05.2016, контракт №15 від 04.04.2016, додаткова угода № 1 від 15.04.2016, інвойс № 216WA2131024 від 06.04.2016 року, виданий LARSAN BUSINESS LP.

Зазначені товари були оформлені в Одеській митниці ДФС у заявленому режимі імпорт та випущені на адресу компанії одержувача.

Так, за результатами опрацювання інформації наданої Управлінням з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України встановлено, що відомості, зазначені у наданих до Одеської митниці ДФС товаросупровідних документах та митній декларації, містяться неправдиві відомості стосовно покупця товару (а саме: контракт №15 від 04.04.2016, додаткова угода № 1 від 15.04.2016, інвойс № 216WA2131024 від 06.04.2016 року, виданий LARSAN BUSINESS LP, а також митна декларація «ІМ40ДЕ» № 500060804/2016/001628 від 03.06.2016).

З протоколу про порушення митних правил №4024/50000/18 вбачається, що в Одеській митниці ДФС оформлено митну декларацію «ІМ40ДЕ» № 500060804/2016/001719 від 09.06.2016, на вантаж «запчастини до велосипедів», вартістю 50 625 дол. США, що на момент оформлення митної декларації згідно курсу НБУ складає 1 262 796,12 грн.

Відповідно до наданої митної декларації вказаний товар підлягав переміщенню через митний кордон України від компанії - відправника «NINGBO SYPO INDUSTRY CO.LTD» (Китай) згідно контракту № 15 від 04.04.2016 між ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНА КОМПАНІЯ «БАЗІС»» (08154, Київська обл., Києво- Святошинський р-н, м. Боярка, вул.. Білгородська, буд. 51, приміщення 24, ) та LARS AN BUSINESS LP (Company number SL024956, 5 St/Vincent Street, EH3 6SW, Edinburgh, Scotland, United Kingdom) на адресу ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНА КОМПАНІЯ «БАЗІС»» (08154, Київська обл., Києво- Святошинський р-н, м. Боярка, вул. Білгородська, буд. 51, приміщення 24, ).

З метою митного оформлення в режимі «імпорт» особою, уповноваженою на роботу з митними органами ПП «ІНТАЙМ-БРОК» ОСОБА_3 були надані наступні документи: коносамент № А1А1631 від 01.05.2016, контракт №15 від 04.04.2016, інвойс № ВІС16043 від 20.04.2016, виданий LARSAN BUSINESS LP.

Зазначені товари були оформлені в Одеській митниці ДФС у заявленому режимі імпорт та випущені на адресу компанії одержувача.

Так, за результатами опрацювання інформації наданої Управлінням з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України встановлено, що відомості, зазначені у наданих до Одеської митниці ДФС товаросупровідних документах та митній декларації, містяться неправдиві відомості стосовно покупця товару (а саме: контракт №15 від 04.04.2016, інвойс № ВІС16043 від 20.04.2016, виданий LARSAN BUSINESS LP, а також митна декларація «ІМ40ДЕ» № 500060804/2016/001719 від 09.06.2016).

З протоколу про порушення митних правил №4026/50000/18 вбачається, що в Одеській митниці ДФС оформлено митну декларацію «ІМ40ДЕ» № 500060804/2016/001543 від 28.05.2016, на вантаж «велосипеди VELOZ двохколісні, нові для дорослих та підлітків, з розміром коліс 16" - 668 шт, 20"- 307 шт», код УКТ ЗЕД вартістю 24014,00 дол. США, що на момент оформлення митної декларації, згідно курсу НБУ складає 602 751,28 грн.

Відповідно до наданої митної декларації вказаний товар підлягав переміщенню через митний кордон України від компанії - відправника «SHANGHAI YUGUAN INTERNATIONAL TRADING CO.LTD» (Китай) згідно контракту № 15 від 04.04.2016 між ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНА КОМПАНІЯ «БАЗІС»» (08154, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Боярка, вул.. Білгородська, буд. 51, приміщення 24, ) та LARSAN BUSINESS LP (Company number SL024956, 5 St/Vincent Street, EH3 6SW, Edinburgh, Scotland, United Kingdom) на адресу ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНА КОМПАНІЯ «БАЗІС»» (08154, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Боярка, вул.. Білгородська, буд. 51, приміщення 24, ).

З метою митного оформлення в режимі «імпорт» особою, уповноваженою на роботу з митними органами ПП «ШТАЙМ-БРОК» ОСОБА_3 були надані наступні документи: НОМЕР_1 4875 від 27.05.2016, коносамент № J від 07.04.2016, контракт №15 від 04.04.2016, додаткова угода №1 від 15.04.2016, інвойс №LBL0401-060 від 05.04.2016, виданий LARSAN BUSINESS LP.

Зазначені товари були оформлені в Одеській митниці ДФС у заявленому режимі імпорт та випущені на адресу компанії одержувача.

Так, за результатами опрацювання інформації наданої Управлінням з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України встановлено, що відомості, зазначені у наданих до Одеської митниці ДФС товаросупровідних документах та митній декларації, містяться неправдиві відомості стосовно покупця товару (а саме: контракт №15 від 04.04.2016, додаткова угода № 1 від 15.04.2016, інвойс № LBL0401-060 від 05.04.2016 року, виданий LARSAN BUSINESS LP, а також митна декларація «ІМ40ДЕ» № 500060804/2016/001543 від 28.05.2016).

Відправником вказаного товару є ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНА КОМПАНІЯ «БАЗІС»» () в особі директора гр. ОСОБА_1 , який як керівник підприємства: організує, визначає, формулює, планує, здійснює і координує діяльність підприємства та в розумінні п. 43 ст. 4 МК України є посадовою особою цього підприємства.

Таким чином, на думку митного органу, керівником ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНА КОМПАНІЯ «БАЗІС»» () в особі директора гр. ОСОБА_1 були вчинені дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання до митниці, як підстави для переміщення товару, документів, які містять неправдиві відомості щодо продавця товару, чим скоєно порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України.

Вказані протоколи були об`єднані ухвалою суду в одне провадження.

У судовому засіданні гр. ОСОБА_1 участі не приймав, однак приймала участь його представник, яка надала пояснення по суті складених протоколів та просила провадження по справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Представник митниці у судовому засіданні вважав, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, винна у вчиненні адміністративного правопорушення, її вина підтверджується зібраними у справі доказами, і тому необхідно притягнути її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України та накласти стягнення відповідно до санкції статті.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши в сукупності зібрані докази, вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку про відсутність у діях особи складу адміністративного правопорушення, а тому провадження по справі підлягає закриттю. При цьому суд виходить з наступного.

Так, при складанні зазначених протоколів про порушення митних правил митні органи спиралися лише на інформацію, яку отримали від старшого слідчого з особливо важливих справ другого відділу з розслідування кримінальних проваджень Управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління ГПУ Рубчука С.Г., в якій зазначено, «що здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження №0004142 від 17.11.2017р. В ході розслідування в якості свідка, серед інших допитано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , директора компаній (підписант, бенефіціар) - директора компаній (підписант, бенефїціар), - WELFASCOM BUSINESS LLP (Company number OC401550, Suite 14010 43 Bedford Street, London, United Kingdom, WC2E 9HA), GENESIS LOCAL VENTURES LP (Company number SL024961, Suite 1 4 Queen Street, Edinburgh, United Kingdom, EU2 1JE), GO VENTER LLP(Company number OC403225, Suite 7030 10 Great Russell Street, London, United Kingdom, WC1B 3BQ ), LARSAN BUSINESS LP (Company number SL024956, Suite 1 4 Queen Street, Edinburgh, United Kingdom, EH2 1JE).

Згідно наданих показань свідка, упродовж 2017-2018 років, на прохання невстановлених осіб, за грошову винагороду у щомісячному розмірі 5000 грн., надавав останнім свої паспортні дані громадянина України, які були використані невстановленими особами для реєстрації на території ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вищезазначеної компанії на його ім`я, без наміру здійснювати будь-яку фінансово-господарську діяльність.

Однак, будь-які протоколи допитів, на які посилається митний орган, як на доказ вини особи, в матеріалах справи відсутні.

Крім цього, доводи митного органу про те, що переміщення товарів через митний кордон України на адресу компанії ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНА КОМПАНІЯ «БАЗІС»», в особі директора гр. ОСОБА_1 , здійснено шляхом надання до митниці, в якості підстави для переміщення товарів, документів, які містять неправдиві дані стосовно продавця товару, лише з підстав отриманої інформації про допит свідка ОСОБА_4 , не можуть бути підставою для складання протоколу про порушення митних правил, а тим паче, розглядатися як доказ вини особи.

У п. 6 ч. 1 ст. 7 КПУ України, безпосередність дослідження показань, речей, документів визначено в якості загальної засади кримінального провадження. Норми ст. 23 КПК України визначають основні елементи змісту засади безпосередності дослідження показань, речей і документів лише в контексті процесуальної діяльності суду. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження судом.

Постановою КАС/ВС від 11.12.2018 року (№К/9901/57760/18) 822/787/18 встановлено, що факт відкриття кримінального провадження та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в рамках такого кримінального провадження, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами.

До винесення вироку в рамках кримінального провадження, протокол допиту досудового розслідування чи інші матеріали досудового розслідування, а також ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення окремих слідчих дій, не можуть вважатись належним доказом в адміністративному судочинстві. Тобто, доказове значення в адміністративному процесі може мати виключно вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили.

Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду постановою від 31 січня 2018 року по справі К/9901/3191/18 також встановлено, що лише протоколу допиту керівника підприємства-контрагента недостатньо для підтвердження фіктивності операції, а відомості, які містяться в ньому, підлягають додатковому з`ясуванню.

Таким чином, протоколи допиту, отримані на стадії досудового слідства, можуть бути визначені як докази лише в разі їх відображення під час розгляду кримінальної справи в суді. Це відповідає позиції Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 року у справі №822/551/18.

Також, правову позицію в частині питання про «достовірність та допустимість протоколу допиту», а відтак і застосування до спірних правовідносин ст. ст. 74, 75 КАС України, відображено в постанові ВСУ від 08.08.2018 року по справі №820/4428/17. Аналогічна позиція висловлена в постанові КАС/ВС від 13.12.2018 року по справі №805/4000/17-а.

Попри це, хотілося б звернути увагу на те, що процес про адміністративне правопорушення цілком ув`язаний з вищезазначеними презумпціями процесу кримінального, оскільки Європейський суд уже визнавав кримінально-правовий характер норм українського законодавства, якими передбачена відповідальність за адміністративні правопорушення, зокрема, і за порушення митних правил (рішення по справах «Надточій проти України» та «Гурепка проти України»).

Згідно ст. 486 МК України, завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог Закону.

Однак, пояснення (показання) свідка, щодо яких суд не надав жодного висновку, не можуть бути визнані належними доказами у справі про порушення митних правил, оскільки на основі таких даних неможливо встановити наявність або відсутність обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. В матеріалах справи немає навіть й протоколу допиту свідка, тільки йде посилання на це в листі органів прокуратури.

Також, слід зауважити, що документами, які містять неправдиві дані, є такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості предметів, щодо їх відправника чи одержувача, щодо держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, тощо не відповідають дійсності.

Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що станом на час митного оформлення компанія покупець LARSAN BUSINESS LP (Company number SL024956, Suite 1 4 Queen Street, Edinburgh, United Kingdom, EH2 1JE) була зареєстрованою, у стані припинення не перебувала, а його директор ОСОБА_4 був акредитованим у митних органах, тому ані митний орган, ані ОСОБА_1 не володіли та не могли володіти інформацією, щодо фіктивності LARSAN BUSINESS LP (Company number SL024956, Suite 1 4 Queen Street, Edinburgh, United Kingdom, EH2 1JE) та нелигітимності його директора.

Окрім того, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 495 МК України, ст. 252 КУпАП, пояснення гр. ОСОБА_4 не мають наперед встановленої юридичної сили та мають оцінюватись у сукупності з іншими доказами, а отже, підтвердити або спростувати факт непричетності гр. ОСОБА_4 до створення та керівництва LARSAN BUSINESS LP (Company number SL024956, Suite 1 4 Queen Street, Edinburgh, United Kingdom, EH2 1JE) можливо лише за результатами проведення експертизи належності відповідних підписів в установчих та реєстраційних документах.

Натомість, незважаючи на те, що можливість призначення експертизи у справі про порушення митних правил, передбачена ст.ст. 515, 516 МК України, митним органом ДФС така експертиза не призначалась, тому достовірно стверджувати про правильність та однозначність пояснень гр. ОСОБА_4 не є можливим.

Окрім того, на час розгляду справи про порушення митних правил, фіктивність LARSAN BUSINESS LP (Company number SL024956, Suite 1 4 Queen Street, Edinburgh, United Kingdom, EH2 1JE) не була встановлена вироком суду, тому висновок митного органу про такі обставини та про обізнаність у цьому гр. ОСОБА_1 є припущенням. Це також підтвердив представник митниці під час розгляду справи, а саме, що на теперішній час не існує судового рішення про визнання LARSAN BUSINESS LP (Company number SL024956, Suite 1 4 Queen Street, Edinburgh, United Kingdom, EH2 1JE) фіктивним підприємством.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

У відповідності до ст. 9 КУпАП, (проступком), визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 483 МК України, дане правопорушення характеризується діями, що спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстав для переміщення товарів підроблених документів, одержаним незаконним шляхом, або таких, що містить неправдиві відомості.

Суб`єктивна сторона правопорушення, що передбачене статтею 483 МК України, передбачає наявність в діях особи вини у скоєному правопорушенні у формі прямого умислу.

Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається скоєним умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає у разі, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, оскільки митним органом не доведено той факт, що гр. ОСОБА_1 був обізнаний або повинен був бути обізнаним про те, що документи містять недостовірні відомості, суд вважає, що у діях особи відсутня обов`язкова ознака суб`єктивної сторони правопорушення у вигляді умислу.

Таким чином, суд вважає за необхідне прийняти рішення по суті справи, оскільки навіть якщо у діях будь-яких осіб містяться ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 205, 205-1 КК України, при створенні LARSAN BUSINESS LP (Company number SL024956, Suite 1 4 Queen Street, Edinburgh, United Kingdom, EH2 1JE), то у матеріалах справи немає жодних відомостей про причетність до цього гр. ОСОБА_1 .

До того ж, закриття провадження у справі про порушення митних правил та направлення її прокурору можливе лише у разі, якщо ознаки кримінального правопорушення містяться у діях саме особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Тому суд, аналізуючи вищевикладені обставини та керуючись конституційним принципом презумпції невинуватості, вказаним в ст. 62 Конституції України (тобто вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів), вважає що митним органом не було надано достовірних доказів на підтвердження вини особи та її винність не доведена.

Згідно ч. 2 ст. 528 МК України, у справі про порушення митних правил суд (суддя) виносить одну з постанов, передбачених частиною першою статті 527 цього Кодексу.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 527 МК України, у справі про порушення митних правил суд (суддя), що розглядає справу, виносить, зокрема, постанову про закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 487 Митного Кодексу України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Статтею 247 КУпАП встановлені обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд, враховуючи вищенаведену правову позицію Верховного Суду, вважає, що митницею не надано належних та достатніх доказів на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а висновки митного органу не підтверджуються достовірними даними, тому це є підставою для закриття провадження по справі, через відсутність складу адміністративного правопорушення, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП.

При цьому, судом встановлено, що по цій справі закінчились строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, відповідно до ст. 467 МК України, однак, суд закриває провадження по справі на підставі вимог ст. 467 МК України тоді, коли вина особи доведена.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 483, 527, 528, 529 МК України, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або митним органом, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Суддя