ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2019 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Марчук В.Т., за участю секретаря судового засідання Харабари А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на постанову Садгірського районного суду м. Чернівці від 14 червня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Садгірського районного суду м. Чернівці від 14 червня 2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

Відповідно до постанови районного суду? вбачається, що ОСОБА_1 , 06 червня 2019 року о 10 год. 30 хв., в м. Чернівці по вул. Г. Шлях, 52 здійснював провадження господарської діяльності з перевезення 30-ти пасажирів за маршрутом Дрогобич - Кам`янець - Подільський - Дрогобич, на т/з «Setra» д.н.з. НОМЕР_1 без наявності ліцензії на провадження даного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, передбаченої п. 24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» чим порушив вимоги ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову Садгірського районного суду м. Чернівці від 14 червня 2019 року скасувати, провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження посилається на те, що ним не було отримано копії постанови районного суду, а тому вважає, що строк на оскарження був пропущений з поважних причин.

Апеляційні доводи обґрунтовує тим, що в матеріалах справи відсутні докази про те, що його дії були спрямовані на отримання доходу в грошовій або матеріальній формах.

Вказує й на те, що як протоколом про адміністративне правопорушення від 06.06.2019 року, так і районним судом не встановлена і не наведена системність проведення господарської діяльності, тобто провадження вказаного виду діяльності системно, а саме три і більше разів протягом року, що являється обов`язковою умовою для настання відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Провадження №33/822/384/19 р Головуючий у І інстанції: Асташев С.А.

Категорія ч. 1 ст. 164 КУпАП Суддя: Марчук В.Т.

Зокрема, посилається на те, що всі сумніви про системність його дій щодо виконання послуг з перевезення пасажирів, повинні тлумачитись на користь правопорушника та не можуть бути доказом відповідно до зазначень в протоколі про адміністративне правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, що відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, подану апеляційну скаргу, перевіривши законність та обґрунтованість постанови районного суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. У відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише в тому разі, коли є достовірні дані про своєчасне повідомлення зазначеної особи про час та місце судового розгляду і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 1 ст. 285 КУпАП передбачено, що постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в районному суді, що підтверджується довідкою про доставку SMS повідомлення (а.с. 16).

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в суді першої інстанції відбувався 14 червня 2019 року.

Встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази того, що районним судом було надіслано копію постанови ОСОБА_1 .

Згідно вимог ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Враховуючи, що ОСОБА_1 , не приймав участі при розгляді справи, і не зміг реалізувати своє право на захист та надати суду пояснення, копію постанови належним чином не отримав, а тому апеляційну скаргу подав 16 липня 2019 року, суд апеляційної інстанції вважає, що наведені у клопотанні обставини дають підстави для поновлення ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Однак, суд першої інстанції вказаних вимог закону не дотримався та дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, такий складений відносно ОСОБА_1 за надання послуги з перевезення пасажирів без реєстрації передбаченої п. 24 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», тобто за провадження ним господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що відповідно до закону підлягає ліцензуванню.

При цьому, до протоколу не додано будь-яких доказів, які б свідчили про те, що дії ОСОБА_1 були спрямовані на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах.

Разом із тим, при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу, працівниками Управління Укртрансбезпеки в Чернівецькій області не відібрані пояснення від будь-кого з осіб, яким нібито надавались послуги з перевезення на автобусі, що у свою чергу позбавило працівників Управління Укртрансбезпеки з`ясувати чи дійсно ОСОБА_1 перевозив пасажирів із метою отримання доходу, і яку саме винагороду за надані ним послуги отримав чи повинен був отримати.

Доводи апелянта про те, що в автомобілі він перевозив своїх родичів з друзями, він не має жодного відношення до господарської діяльності, плати за такі послуги він не отримував та такого наміру не мав матеріалами справи не спростовані.

Закон не забороняє здійснювати перевезення своїх родичів та знайомих без реєстрації підприємцем та без ліцензії.

Апеляційна інстанція вважає, що суд першої інстанції не надав наявним у матеріалах справи доказам належної оцінки та прийшов до хибного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 0006818 від 06 червня 2019 року встановлено, що 06.06.2019 о 10 год. 30 хв. при перевірці водія т/з відповідно до посвідчення водія ОСОБА_1 , який надавав послуги з перевезення пасажирів автобусом «Setra» д.н.з. НОМЕР_1 за маршрутом м. Дрогобич - м. Кам`янець-Подільський - м. Дрогобич, виявлено порушення здійснення господарської діяльності без одержання ліцензії на перевезення пасажирів автомобільним транспортом, передбаченої п. 24 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

На підтвердження факту, викладеного в протоколі, додано лише фотознімки автомобіля «Setra» д.н.з. НОМЕР_1 . Будь-яких інших доказів матеріали справи не містять. Особи пасажирів, зафіксовані на фотознімках, не встановлені.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата та місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Разом з тим, ні у протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , ні у постанові суду першої інстанції не вказано, чи отримувалися кошти за здійснення господарської діяльності, відсутні й пояснення осіб, кому надавалися послуги по перевезенню.

В оскаржуваній постанові суд першої інстанції не виклав обставини, встановлені при розгляді справи та висновки про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, при цьому відтворив у постанові лише формальні дані протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 164 КУпАП об`єктивна сторона цього правопорушення характеризується діями, спрямованими на провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом. Суб`єктом відповідальності в даному випадку є суб`єкт господарювання.

Диспозиція ч. 1 ст. 164 КУпАП є бланкетною, тому необхідним є встановлення та зазначення в протоколі, норми яких саме законів порушила особа, діючи всупереч встановленому порядку зайняття господарською діяльністю.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. В свою чергу, під визначенням господарської діяльності, розуміється будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальних формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Відповідно ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Одним з видів господарської діяльності є підприємництво.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про підприємство», підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Отже, необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення три і більше разів. Разове вчинення зазначеної дії не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 заперечив факт зайняття господарською діяльністю та пояснив, що не надавав послуги по перевезенню пасажирів. В день складання адміністративного протоколу він віз на екскурсію своїх родичів та друзів, ніяких коштів за це не отримав.

Із фотознімків автомобіля «Setra» д.н.з. НОМЕР_1 , які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, вбачається, що в автомобілі окрім водія були присутні інші пасажири, проте будь-які пояснення цих пасажирів в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення немає належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, який повинен відповідати певним вимогам, передбачених ч. 1 ст. 256 КУпАП, зокрема, містити відомості про суть адміністративного правопорушення.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає, згідно до вимог ч. 1 ст. 254 КУпАП та ч. 2 ст. 251 КУпАП і не може бути перекладено на суд.

В описовій частині протоколу № 0006818 зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 1 ст. 164 КУпАП, однак не зазначено точних обставин вчинення адміністративного правопорушення, не викладені дані, яким чином останній здійснював господарську діяльність з перевезення пасажирів, кому надавав послуги перевезення.

Однак суд першої інстанції на вказані обставини уваги не звернув, не повернув матеріали справи органу, який склав протокол без належного дотримання вимог ст. 256 КУпАП для його належного оформлення та прийняв постанову, в якій послався на протокол, як на належний, допустимий та достовірний доказ.

Апеляційний суд зауважує, що як суд першої інстанції, так і апеляційний суд, не вправі виходити за межі обставин, викладених в протоколі та самостійно змінювати фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. В протилежному випадку суд перебиратиме на себе функції обвинувачення, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова Садгірського районного суду м. Чернівці від 14 червня 2019 року - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Чернівецький апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строків на апеляційне оскарження - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Садгірського районного суду м. Чернівці від 14 червня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Садгірського районного суду м. Чернівці від 14 червня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнено до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП - задовольнити, постанову Садгірського районного суду м. Чернівці від 14 червня 2019 року - скасувати, а провадження у справі - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя [підпис] В.Т.Марчук

"Копія. Згідно з оригіналом." Суддя _______________ В.Т. Марчук

29.07.2019 року

(дата засвідчення) копії