Справа № 234/5250/19
Провадження № 3-зв/263/4/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2019 року суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області Шатілова Л.Г., при серетарі Ничипорук А.А., за участю заявника ОСОБА_1 розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Кулика С.В. у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

12.08.2019 року до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Кулика С.В. у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП. В обґрунтування вимог заяви зазначено, що під час розгляду справи виникли сумніви щодо неупередженості судді, оскільки останній під час перенесення слухання справи висловлював своє невдоволення відсутністю його захисника, повідомляв, що йому телефонував заявник по справі ОСОБА_2 та висловлював своє обурення тим, що слухання справи триває вже довгий час. Саме по собі спілкування судді з заявником поза судовим засіданням дає йому підстави думати про упередженість судді. Крім того, суддя призначає дати слухання даної справи три дні поспіль, не зважаючи на свій графік по розгляду інших справ, у звязку з чим у нього склалася уява про те, що суддя пообіцяв заявнику будь-що закінчити справу у строк. За його даними суддя Кулик С.В. у минулому був звільнений з прокуратури. Він є діючим працівником прокуратури, а його брат ОСОБА_3 працював у відділі кадрів прокуратури та був причетний до прийому на роботу, а, можливо, і до звільнення ОСОБА_4 з прокуратури. Дана обставина також викликає в нього сумнів в неупередженості судді Кулика С.В., тому вважає, що він підлягає відводу.

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав доводи заяви про відвід, додав, що незадоволення даного відводу може негативно вплинути на подальший розгляд справи.

Суддя Кулик С.В. свою позицію з приводу заявленого відводу не висловив.

Перевіривши матеріали поданої заяви, ознайомившись із матеріалами справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що заява про відвід судді не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

В кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 у справі №5-15п12).

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що обставини, зазначені в заяві ОСОБА_1 як підстави для відводу, не підтверджені жодним доказом, не можуть викликати сумнів у неупередженості судді, чи свідчити про його певну особисту заінтересованість, прихильності, уподобання стосовно однієї з сторін у справі, а процесуальні дії, рішення судді, а, тим більше,інтенсивність навантаження у графіку призначення судових справ до розгляду та бажання розглянути справу у передбачені законом процесуальні строки не є підставою для його відводу. Припущення заявника щодо причетності його брата ОСОБА_3 до звільнення судді ОСОБА_4 з органів прокуратури у минулому є надуманим та не підтверджено жодними об`єктивними доказами, тому також не є підствою для відводу судді.

Таким чином, заява про відвід головуючому у справі судді є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

За таких обставин, керуючись ст. ст. 251, 252, 279 КУпАП, суддя, -

ПОСТАВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Кулика С.В. у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Г.Шатілова