Справа № 603/475/19
Провадження № 3/603/185/2019
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" липня 2019 р. м. Монастириська

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Галіян І. М. розглянувши матеріали, що надійшли від Тернопільського зонального відділу військової служби правопорядку збройних сил України Міністерства оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м.Чортків Тернопільської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючому (місце служби) Монастириський РВК Тернопільської області військовий комісар, протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

- за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
ВСТАНОВИВ:
Капітан ОСОБА_1 , всупереч вимогам Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, а також в порушення вимог ч. 3 ст. 1, ч. 5 ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», пунктів 35, 37 Положення №352, пунктів 14, 15 Положення 389, перебуваючи на посаді військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 , не здійснював належним чином контроль за веденням військового обліку, контроль за рухом призовних ресірсів, які перебувають на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 у 2019 році не здійснював, відповідні відомості руху призовних ресурсів у ввіреній йому установі взагалі відсутні, не складались та військовим комісаром щомісяця не затверджувалися.
Окрім зазначеного, капітан ОСОБА_1 , всупереч вимогам ч. 9 ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та п. 45 Положення №352 у ІНФОРМАЦІЯ_3 , у ході проведення чергового призову здійснювалася зміна військового обліку призовників без надання відповідних підтверджуючих документів. В порушення вимог п. 68 Положення №352, матеріали щодо розшуку в особових справах призовників відсутні, визначені документи щодо розшуку призовників, які ухиляються від явки до військового комісаріату, до правоохоронних органів не направлялися.
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину свою визнав повністю у вчиненому розкаявся, а тому просить суд суворо його не карати та врахувати його розкаяння у вчиненому.
Відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, капітан ОСОБА_1 був зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників); виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Згідно вимог ст.45 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України за вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Приписами ст. 15 КУпАП визначено, що військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б Кодексу України про адміністративні правопорушення, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.
Згідно з ч. 2 ст. 172-15 КУпАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку недбалого ставлення військової службової особи до військової служби вчинене в умовах особливого періоду.
Скоєне ОСОБА_1 правопорушення підтверджується даними письмових пояснень останнього, що міститься в матеріалах справи, поясненнями даними в судовому засіданні ОСОБА_1 , даними встановленими в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЛВТ №94 про військове адміністративне правопорушення від 24.07.2019 року, складеного старшим офіцером відділення запобігання, виявлення злочинів та інших правопорушень ІНФОРМАЦІЯ_4 майором ОСОБА_2 .
За даних обставин, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП недбале ставлення військової службової особи до військової служби вчинене в умовах особливого періоду.
Згідно зі ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Суд, керуючись ст. 33 КУпАП, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу винного, ступінь його вини, а також враховуючи як пом`якшуючу обставину щире розкаяння у вчиненому, обтяжуючі обставини судом не встановлені, дійшов висновку про можливість застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в дохід держави в мінімальних його межах.
Саме таке стягнення на переконання суду буде співмірним вчиненому діянню, узгоджуватиметься з принципами доцільності, справедливості та невідворотності відповідальності та відповідатиме меті адміністративного стягнення.
У відповідності до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення у провадженні по справі про адміністративне правопорушення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст. 22, 33, 34, ч. 1 ст. 172-15, ст. ст. 283, 284, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати виннуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) грн. 00 коп. штрафу в дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.
Суддя І. М. Галіян