Справа № 372/1535/19
Провадження № 3-607/19
П О С Т А Н О В А

іменем України

18 червня 2019 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Кравченко М.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Обухівського відділу Національної поліції ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого охоронна фірма «Титан» - охоронець реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1

по ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

22 квітня 2019 року о 18 годині 18 хвилин в м. Обухів Київської області по вул. Київській, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «GEELY EMGRAND»державний номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в установлено законом порядку за допомогою алкотестера або в закладі охорони здоров`я водій категорично відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тим самим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При складенні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 від підпису та дачі письмових пояснень категорично відмовився.

Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, він не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Пояснив, що даний протокол про адміністративне правопорушення, був складений відносно нього з грубими порушеннями вимог чинного законодавства. З протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи не вбачається саме факту керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, крім того в протоколі не зазначено точного місця вчинення правопорушення, свідки, які зазначені в протоколі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не були свідками саме того факту, що він керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та факту зупинки його працівниками поліції під час керування автомобілем. Щодо пояснень свідка ОСОБА_4 , які додано до протоколу про адміністративне правопорушення, пояснив, що ця особа взагалі не є свідком події, оскільки про цього свідка в протоколі про адміністративне правопорушення взагалі немає відомостей, тому ця особа не може бути свідком, тому він просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення, оскільки до протоколу не додано жодного належного та допустимого доказу його винуватості.

Працівник поліції ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, який складено відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідають дійсності, по лінії «102» надійшло повідомлення про керування нетверезою особою автомобілем в м. Обухів Київської області, вони із напарником виявили цей автомобіль, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки від нього був запах алкоголю, нестійка хода, коли йому було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального приладу або в закладі охорони здоров`я він категорично відмовився в присутності двох свідків, пояснення яких додано до протоколу, загалом водій вів себе неадекватно.

Працівник поліції ОСОБА_6 під час розгляду справи в суді надав аналогічні пояснення.

Свідок ОСОБА_7 будучи допитаним в судовому засіданні в якості свідка пояснив, що на прохання ОСОБА_1 керував належним останньому автомобілем, оскільки ОСОБА_8 був нетверезий, але автомобіль зламався, тому він залишив ОСОБА_1 із автомобілем в районі Піщаної в м.Обухові.

Свідок ОСОБА_3 будучи допитаним в судовому засіданні в якості свідка пояснив, що 22.04.2019 року о 19 годині 40 хвилин до нього підійшли працівники поліції Обухівського ВП ГУ НП в Київській та запропонували бути присутніми в якості свідка під час складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 , який керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, на що вони погодились і підійшовши до автомобіля марки «GEELY EMGRAND» державний номерний знак НОМЕР_2 став очевидцем відмови водія від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. Надавати будь-які письмові пояснення водій також категорично відмовився.

Перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважаю, що факт вчинення вказаного правопорушення підтверджується належними і допустимими доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 128929 від 22.04.2019 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , відеозаписом, рапортами працівників поліції та іншими матеріалами справи.

Крім того, вина особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_10 також підтверджується переглянутими відеозаписами, які під час розгляду справи в суді було надано працівниками поліції і досліджено судом.

Пояснення ОСОБА_7 слід визнати частково неправдивими, непослідовними, протирічливими і такими, що спростовуються сукупністю зібраних у справі доказів, оскільки з письмових матеріалів справи вбачається, що на лінію 102 надійшло повідомлення про те, що саме ОСОБА_1 керує автомобілем у нетверезому стані, тобто очевидці прямо вказали на таку обставину, після чого патрульні поліцейські виявили саме ОСОБА_1 за кермом автомобіля із явними ознаками алкогольного сп`яніння, він спав за кермом та не реагував на пропозиції поліцейських про надання документів, що вказує на законність вимоги працівників поліції про проходження огляду на стан сп`яніння. Крім того, такі пояснення свідка не спростовують всіх інших доказів, які вказують на те, що ОСОБА_1 дійсно відмовився від огляду на стан сп`яніння.

Заперечення ОСОБА_1 є непереконливими і нічим не підтвердженими, оскільки ним фактично визнано відмову виконати вимоги працівників поліції, що цілком узгоджується із сукупністю зібраних у справі доказів, а зазначені мотиви відмови у досліджуваній ситуації не мають суттєвого правового значення. Також слід врахувати, що будь-яких доказів на підтвердження керування автомобілем у тверезому стані не подано, надані суду докази винуватості ОСОБА_1 нічим не спростовано. Посилання ОСОБА_1 на те, що він не міг керувати автомобілем через несправності не знайшли об`єктивного підтвердження під час розгляду справи та по суті не спростовують його винуватості саме у інкримінованому правопорушенні.

Обставин, які відповідно до ст. 34 Кодексу України про адміністративні правопорушення пом`якшували відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Обставин, які відповідно до ст. 35 Кодексу України про адміністративні правопорушення обтяжували відповідальність, судом не встановлено.

На підставі сукупності досліджених доказів, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий і сімейний стан, наявність постійного місця проживання, виходячи з доведеності вини порушника та не визнанні її останнім, вважаю за необхідне призначити стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки на думку суду застосування до нього саме такого виду адміністративного стягнення є достатнім заходом впливу для виправлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових правопорушень в подальшому.

Згідно ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 27, 33, 34, 35, 40-1, 130, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України (одержувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106.) судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп. згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга, подається до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби та з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного відповідній статті Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Строк пред`явлення до виконання постанови - три місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя Кравченко М.В.