1Справа № 335/7251/19 3/335/1316/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Крамаренко І.А., за участю прокурора Велєвої К.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління захисту економіки в Запорізькій області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого в Управлінні зовнішніх зносин та зовнішньоекономічної діяльності Запорізької обласної державної адміністрації з 2015 по 2018 головним спеціалістом-економістом, зареєстрованого та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколів про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією від 27.05.2019 № 245, № 246 складених оперуповноваженим управління захисту економіки у Запорізькій області Департаменту захисту економіки Національної поліції України майором поліції Меліховим Євгеном Іллічем, відносно ОСОБА_1 , який будучи головним спеціалістом-економістом відділу європейської інтеграції та зовнішніх зносин Управління зовнішніх зносин та зовнішньоекономічної діяльності Запорізької обласної держадміністрації, згідно з п.п. „в" п. 1 ч. 1 ст. 3, ст. 45 Закону України „Про запобігання корупції" та примітки до ст. 172-6 КУпАП, суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.172-6 КУпАП, достовірно знаючи про необхідність подати перед звільненням до 00 годин 00 хвилин 28.09.2018, декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким суб`єктом.

Також ОСОБА_1 будучи головним спеціалістом - економістом відділу європейської інтеграції та зовнішніх зносин Управління зовнішніх зносин та зовнішньоекономічної діяльності Запорізької обласної держадміністрації, згідно до п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3, ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», приміткою до ст. 172-6 КУпАП є суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, достовірно знаючи про необхідність подати у період часу з 01.01.2018 по 01.04.2018 декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік, у порушення вимог ч. 1 ст. 45, п. 5-1 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 2 подав її несвоєчасно, лише 24.04.2018, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (в редакції Закону № 1700-VII від 14.10.2014) - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Постановами судді від 01.08.2019 справи (за протоколами від 27.05.2019 № 245, №246) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП - об`єднано в одне провадження.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (за протоколами № 245, № 246) визнав та пояснив обставини скоєного.

Прокурор в судовому засіданні підтримав обставини викладені у протоколах про адміністративне правопорушення, пов`язаних з корупцією, зазначивши про наявність в діях ОСОБА_1 ознак корупційного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, просив визнати винним ОСОБА_1 , у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 176-6 КУпАП та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 60 неопадаткованих мінімумів доходів громадян.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши надані у справі докази, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно із ч. 1 і ч. 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як передбачено п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині 1 статті 3 цього Закону, за яке Законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, слід враховувати:

- об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації.

Для розкриття об`єктивних складових адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, слід зазначити, що диспозиція цієї норми за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм. Так, примітка до ст. 172-6 КУпАП, вміщуючи вказівку на суб`єкт цього правопорушення, відсилає правозастосувача до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст. 45 Закону, в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норму ч. 1 ст. 172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Так, для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації,тобто подання поза строком, визначеним законом.

Частиною 1 ст. 45 Закону визначено кінцевий термін (часові межі), коли уповноважені на те особи зобов`язані подати декларацію, зокрема вміщено формулювання «щорічно до 1 квітня». Разом з тим у випадках, передбачених ч. 2 ст. 45 Закону, тобто в разі припинення здійснення діяльності, цей термін не визначено взагалі. Відсутність законодавчо визначеного терміну подання декларації в разі припинення діяльності унеможливлює безумовну констатацію несвоєчасності такого подання.

Конструктивною ознакою цього правопорушення є також несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за аналізованою частиною статті виключається. Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо;

Предметом правопорушення є декларація, подана шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції: а) за минулий рік; б) за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Судом встановлено, що наказом про призначення на посаду від 03.08.2015 за №9-к, ОСОБА_1 призначено на посаду головного спеціаліста-економіста відділу європейської інтеграції та зовнішніх зносин Управління зовнішніх зносин та зовнішньоекономічної діяльності Запорізької облдержадміністрації.

Згідно з посадової інструкції головного спеціаліста-економіста відділу європейської інтеграції та зовнішніх зносин Управління зовнішніх зносин та зовнішньоекономічної діяльності Запорізької облдержадміністрації, є посадовою особою.

Відповідно до наказу начальника Управління зовнішніх зносин та зовнішньоекономічної діяльності Запорізької облдержадміністрації від 27.09.2018 № 18-к з 28.09.2018 ОСОБА_1 звільнено з посади головного спеціаліста-економіста відділу європейської інтеграції та зовнішніх зносин Управління зовнішніх зносин та зовнішньоекономічної діяльності Запорізької облдержадміністрації за угодою сторін.

Тобто, ОСОБА_1 , будучи головним спеціалістом-економістом відділу європейської інтеграції та зовнішніх зносин Управління зовнішніх зносин та зовнішньоекономічної діяльності Запорізької облдержадміністрації, відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», він є суб`єктом декларування, та був зобов`язаний до 28.09.2018 подати електронну декларацію за період не охоплений раніше поданими деклараціями (перед звільненням), тобто за період з 03.08.2015 по 27.09.2018.

Як випливає з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 вказану декларацію подав 13.05.2019.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи головним спеціалістом-економістом відділу європейської інтеграції та зовнішніх зносин Управління зовнішніх зносин та зовнішньоекономічної діяльності Запорізької облдержадміністрації, тобто відповідно п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3, ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст. 172-6 КУпАП суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, несвоєчасно та без поважних причин 13.05.2019 подав декларацію за формою «перед звільненням».

Також встановлено, що ОСОБА_1 , будучи головним спеціалістом-економістом відділу європейської інтеграції та зовнішніх зносин Управління зовнішніх зносин та зовнішньоекономічної діяльності Запорізької облдержадміністрації, відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», він є суб`єктом декларування, та був зобов`язаний у період часу з 01.01.2018 по 01.04.2018 подати електронну декларацію за 2017 рік.

Як випливає з даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 вказану декларацію подав 24.04.2018.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи головним спеціалістом-економістом відділу європейської інтеграції та зовнішніх зносин Управління зовнішніх зносин та зовнішньоекономічної діяльності Запорізької облдержадміністрації, тобто відповідно п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3, ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до ст. 172-6 КУпАП суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, несвоєчасно та без поважних причин 24.04.2018 подав декларацію за 2017 рік.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане із корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.

Згідно з ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховуються: характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий та сімейний стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

При накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

За таких обставин до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення в межах санкції статті і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі шістдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020 гривень, що є необхідним та достатнім для виправлення порушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 , на якого накладено адміністративне стягнення, підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, ч. 1 ст.172-6, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (за протоколами № 245, № 246), і накласти стягнення у вигляді адміністративного штрафу у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) грн. 00 коп. у доход держави.

Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або опротестування такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або протесту без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП;

- витрати на облік зазначених правопорушень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 копійок у дохід Держави.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя І.А.Крамаренко