Справа № 161/5697/19 Провадження №33/802/548/19 Головуючий у 1 інстанції:Кихтюк Р. М.
Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2019 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши та апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду від 24 червня 2019 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою суду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 29 березня 2019 року о 22.30 год. в с. Рованці Луцького району на вул. Об`їздній, керував автомобілем марки «MAN», р.н. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги, передбачені п.2.9.а ПДР України. При цьому, огляд на стан сп`яніння проводився у Волинському обласному наркологічному диспансері.

Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вказує на невідповідність постанови вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Посилається на те, що судом неповно та необ`єктивно з`ясовано обставини справи та вирішено її всупереч вимогам законодавства, при цьому порушено право на захист, оскільки справа була розглянута за відсутності особи. Зазначає те, що в його діях відсутній склад правопорушення.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції як незаконну та необґрунтовану, а справу закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно положень статтей 245, 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, статтею 278 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

На думку апеляційного суду, вказаних вимог закону при розгляді справи місцевий суд не дотримався.

Як вбачається з матеріалів справи, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 24 червня 2019 до початку розгляду справи, призначеної на цей же день, заявив суду клопотання про відкладення судового розгляду, у зв`язку з перебуванням на лікуванні.

Місцевий суд, всупереч вищезазначеним вимогам закону, розглянув справу у відсутності цієї особи, та прийняв своє рішення на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

З такою позицією місцевого суду апеляційний суд не погоджується, оскільки, відповідно до ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а у її відсутності може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи щодо нього в суді першої інстанції, заявляв клопотання з проханням про відкладення розгляду справи, у зв`язку з лікуванням, суд дане клопотання залишив без розгляду, а тому апеляційний суд вважає, що перший був позбавлений передбаченого законодавством права на захист.

Оскільки суддя першої інстанції при розгляді справи порушив порядок її розгляду, який передбачений ч. 1 ст. 268 КУпАП, тобто допустив порушення норм процесуального права, тому оскаржувана постанова судді підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови, як це передбачено п.3 ч.8 ст.294 КУпАП України.

Так, ОСОБА_1 ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, що ретельно перевірені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та у взаємозв`язку для ухвалення даного рішення.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення підтверджується протоколом, висновком щодо результатів медичного огляду. При цьому сам апелянт ознайомився з змістом протоколу, жодних обґрунтованих пояснень чи зауважень, крім відмови від підпису, не заявляв.

Твердження ОСОБА_1 , що висновок №804 від 29 березня 2019 року та протокол не можна вважати належним доказом, оскільки на його думку працівниками ВОНД було порушено порядок проведення огляду водіїв на виявлення стану сп`яніння, апеляційний суд вважає такими, що не ґрунтуються на законі, оскільки огляд першого проводився в закладі охорони здоров`я, при цьому було дотримано вимоги Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», оспорювані документи складені повноважними особами, а тому суд не приймає такі твердження апелянта до уваги.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є повними, безсумнівними, належними та допустимими, такими, що доповнюють одне одного, оскільки у відповідності до ст.ст. 251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.

Таким чином, проаналізувавши зібрані й досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

Водночас, відповідно до п. 7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

За ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вбачається, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, було вчинене ним 29 березня 2019 року.

Оскільки за наслідками апеляційного розгляду оскаржувана постанова судді скасовується з прийняттям нової відповідно до п.3 ч.8 ст.294 КУпАП, а також враховуючи ту обставину, що на час розгляду справи Волинським апеляційним судом 01 серпня 2019 року, закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч.2 ст.38 КУпАП, то провадження в даній справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.38, 294 КпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 червня 2019 року в даній справі скасувати та прийняти нову постанову.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП, - у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк