Провадження № 3/742/492/19
Єдиний унікальний № 742/1723/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючого судді Павлова В.Г.

при секретарі Тищенко О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення № 742/1723/19, які надійшли від Ніжинського ВП ГУНП В Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

з даних протоколу не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

19.05.2019 року до Прилуцького міськрайонного суду надійшов протокол від 05.06.2019 року про адміністративне правопорушення серії ОБ №043411 з якого вбачається, що «о 01 год. 45 хв. 05.05.2019 року ОСОБА_1 по вул. Васильківська в м. Ніжин керував автомобілем ВАЗ 21043 /д.н.з. НОМЕР_1 / з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя. В приступності свідків водій відмовився від продуву алкотест «Драгер» на місці та медичний огляд на предмет вживання алкоголю відмовився», чим порушив вимоги п.2.5 ПДР і вчинив адміністративне правопорушення, що передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, проте надіслав письмове пояснення про категоричне заперечення ним факту вчинення адміністративного правопорушення. Останній підтвердив факт керування 05.05.2019 року транспортним засобом, однак категорично заперечив як наявність в нього ознак алкогольного сп`яніння, так і відмову від проходження медичного огляду за допомогою спец приладів на місці зупинки та в лікувальному закладі. Причиною надання визнавальних пояснень в адміністративному протоколі мотивує тиском працівників поліції та погрозою з їх сторони конфіскувати автомобіль. Усвідомлюючи реальність намірів правоохоронців, з огляду на віддаленість від місця зупинки до місця проживання, з урахуванням часу доби, він був змушений написати пояснення, що були надиктовані правоохоронцями. ОСОБА_1 наполягав на виклику в судове засідання понятих, зазначених в протоколі, оскільки їх не було на місці зупинки та працівника поліції ОСОБА_2 для спростування висунутого відносно нього звинувачення.

Незважаючи на неодноразові виклики судом понятих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , інспектора поліції Поторочі С.В., а також направлене письмове інформування до начальника Ніжинського ВП ГУНП з метою сприяння в забезпеченні явки вище вказаних осіб в судове засідання, останні до суду не з`явились, клопотань про відкладення та причини не з`явлення суду не повідомили. Слід зауважити, що номери мобільних телефонів понятих, які зазначені в протоколі, фактично належать іншим особам і як наслідок унеможливлює їх виклик в судове засідання /а.с.37,38/.

Повно та всебічно дослідивши всі обставини адміністративної справи надані в розпорядження суду, забезпечивши дотримання кримінально-процесуальну аспекту, передбаченого ст.6 Конвенції, з огляду на суворість санкції ст.130 КУпАП, суд приходить до внутрішнього переконання, що вона підлягає закриттю у відповідності п.1.ч.1 ст.247 КУпАП, виходячи з наступного.

За правилами п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає, в тому числі, за відмову особою, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 09.11.2015 /далі - Інструкції/, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Тобто, встановлений порядок медичного огляду особи, зокрема, і з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, передбачає собою спочатку проведення його на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, і лише потім, в залежності від результатів та позиції водія, в лікувальному закладі.

Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно п.4.1 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до п.п.3,4,5 Розділу ІІ Інструкції, поліцейськими при огляді на стан сп`яніння використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Як вбачається з описової частини протоколу, працівниками поліції зазначено про відмову ОСОБА_1 від проходження медичного обстеження приладом «Drager», проте жодних ідентифікуючих даних спеціального технічного засобу /повну назву, серію/ не вказали. Вказана обставина логічно узгоджується з поясненнями ОСОБА_5 про відсутність в працівників поліції на момент його огляду жодних технічних вимірювальних засобів. Іншої причини не зазначення працівниками поліції повної назви в адміністративному протоколі - газоаналізатор «Drager Alcotest 6810» суд не вбачає.

З наданого в розпорядження суду письмового доказу, а саме протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_5 мав ознаки алкогольного сп`яніння і в присутності понятих відмовився від проходження медичного огляду за допомогою спеціального технічного засобу. В свою чергу, останній підтвердив вжиття пива та відмову їхати до лікарні /а.с.2/. З іншої сторони, вже в ході розгляду справи ОСОБА_5 надав пояснення з приводу мотивів надання ним пояснень в адміністративному протоколі. Інших доказів, незважаючи на вжиті судом заходи, на спростування позиції останнього до матеріалів справи не долучено і явку в судове засідання ані свідків, ані працівника поліції для безпосереднього допиту не забезпечено. Тобто, наявні два рівнозначні докази по своїй суті в підтвердження інкримінованого порушення це пояснення ОСОБА_5 , однак абсолютно протилежні за своїм змістом.

З огляду на встановлені фактичні обставини справи, протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали в суду сумніви.

Відповідно до вимог ст.265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, що передбачене, зокрема і ч.1 ст.130 КУпАП, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України.

Всупереч положенням чинного законодавства, працівники поліції в підтвердження відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом надали розписку ОСОБА_6 /а.с.3/. Надаючи оцінку вказаному письмовому доказу, суд звертає увагу про відсутність в ній відомостей щодо часу та місця отримання останньою права на керування автомобілем ВАЗ 21043 /СВ 82 НОМЕР_2 /, що з урахуванням порушення встановленої процедури затримання транспортного засобу, обумовлює визнання вище вказаної розписки неналежним та недопустимим доказом.

Процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача і судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. наприклад п.75-79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Карелін проти Росії», пункт 54 справи «Озеров проти Росії», п.44-45 справи «Кривошапкін проти Росії»).

В зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

У відповідності до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За вище викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки його огляд на стан алкогольного сп`яніння було проведено в порушення вимог Інструкції, а інших доказів, які могли б сукупності підтвердити факт порушення ним вимог п.2.5 ПДР в розпорядження суду надано не було. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247,283,284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 по притягненню його до адміністративної відповідальності, що передбачена ч.1 статті 130 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Прилуцького міськрайонного суду

Чернігівської області В.Г.Павлов