ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/4236/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" липня 2019 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Просалова О.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Ізраїлю, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , - за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

24 травня 2019 року о 00 годині 04 хвилин в місті Києві по вулиці Дніпровській набережній, 14-А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes Benz S550» н/з НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в присутності захисника - адвоката Федорова Д.С. в судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив російською мовою, що коли його зупинили, проходив огляд за допомогою приладу «Драгер», проте поліцейськими йому було сказано вдихати повітря у себе, потім сказали видихати повітря, що він зробив, проте прилад не працював. В подальшому працівники поліції склали відносно нього протокол за відмову від проходження огляду. ОСОБА_1 зазначив, що йому не пропонували поїхати на огляд до лікаря, а оскільки він являється громадянином іншої держави, української мови не розуміє та взагалі не зрозумів змісту протоколу.

Захисник Федоров Д.С., що діє на підставі договору № 14/06/19 про надання правової допомоги, заявив клопотання про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, повний текст якого просив долучити до матеріалів справи, з наступних підстав: так, під час проведення огляду, працівники поліції надавали ОСОБА_1 суперечливі вказівки щодо процедури огляду; поліцейськими не було дотримано порядку проведення огляду на стан сп`яніння, який передбачено ст. 266 ч. 3 КУпАП, п. 6 Порядку від 17.12.2008 року № 1103, п. 7 Розділу 1 Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735; ОСОБА_1 , який не володіє українською мовою не було забезпечено перекладачем.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та клопотання його захисника, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

А відповідно до положень ст. 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 318489 від 24.05.2019 року (а.с. 1), пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с. 2), розписку ОСОБА_1 (а.с. 3), а також відеозапис з нагрудних камер поліцейських (а.с. 4), оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 7 глави 2 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ України за № 1452/735 від 09 листопада 2015 року - установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП, - огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

З пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, вбачається, що судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

При цьому, ст. 62 Конституції України закріплено, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Так, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 318489 складений у відповідності до вимог чинного законодавства, а викладені у ньому обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме: поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, розпискою ОСОБА_1 з зобов`язанням не керувати транспортним засобом на протязі 24 годин.

Крім того, матеріали справи узгоджуються з дослідженим відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 пропонується пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», працівниками поліції ОСОБА_1 були надані чіткі інструкції щодо проведення огляду, що потрібно саме видихати повітря у прилад. Також з даного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не вимагає перекладача та не зазначає, що не розуміє, в чому його підозрюють, вказівки працівників поліції щодо проходження огляду не виконує. Суд вважає, що дії ОСОБА_1 працівниками поліції обґрунтовано розцінені як ухилення від проходження огляду.

Слід окремо зауважити, що зауваження ОСОБА_1 , які стосуються нерозуміння ним української мови не узгоджуються з наявними в матеріалах справи Договорами про надання правової допомоги № 25/06/19 та № 14/06/19, які складені українською мовою та підписані ОСОБА_1 особисто.

З урахуванням викладеного, пояснення ОСОБА_1 , дані ним в судовому засіданні суд розцінює як такі, що направлені на уникнення відповідальності за вчинене.

Таким чином, у судовому засіданні об`єктивно встановлено та підтверджується дослідженими доказами, що ОСОБА_1 під час зупинення за керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився пройти у встановленому порядку зазначений медичний огляд всупереч вимогам п. 2. 5 ПДР України.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та про необхідність накладення на особу, винну у вчиненні адміністративного правопорушення, адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

З огляду на викладене, клопотання захисника Федорова Д.С. про закриття провадження у справі задоволенню не підлягає.

Крім того, відповідно до ст. 4 Законом України «Про судовий збір» - у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 251, 252, 268, 283 - 285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить десять тисяч двісті гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі триста вісімдесят чотири гривні двадцять копійок на користь держави.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва.

Суддя