П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2019 року суддя Черкаського районного суду Черкаської області Соколишина Л.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , голови автокооператива «Електрон АДРЕСА_2 ,

за ст. 124 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 14 квітня 2019 року, ОСОБА_1 14 квітня 2019 року о 17 год. 30 хв., рухаючись по автодорозі Канів-Чигирин-Кременчуг 114 км 600 м, керував мотоциклом Hunter, державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного бокового інтервалу, та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_2 , який під час обгону рухався ліворуч, внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками, чим порушив п.п. 13.1, 2.3б, 11.2 ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 14 квітня 2019 року він рухався на мотоциклі по автодорозі Чигирин - Черкаси. Приблизно о 17 год. 30 хв. проїзджав на ділянці дороги, що знаходиться за 3 км до с. Леськи, Черкаського району, Черкаської області. Даний відрізок дороги має лише по одній полосі руху в кожному напрямку. Наголошує, що їхав зі швидкістю близько 60 км/год. по середині своєї смуги руху, оскільки з лівої та правої сторони цієї смуги були вибоїни від автомобільних коліс, у зв`язку з чим час від часу йому доводилося їх оминати. Бачив, що позаду нього рухався автомобіль, який жодним чином не подавав сигналу обгону чи випередження його транспортного засобу, оскільки у той же час по зустрічній смузі, рухався інший автомобіль, оминаючи вибоїни на своїй смузі руху. Габарити мотоцикла дозволяли вільно їхати по середині своєї смуги, не перешкоджаючи іншим учасникам дорожнього руху. Під час руху бачив, що за ним їхав автомобіль ОСОБА_2 , проте коли останній розпочав обгін він його не бачив та перед зіткненням відчув удар по руці та в кермо. На його думку, ОСОБА_2 , не застосувавши екстреного гальмування, намагався зникнути з місця пригоди. Однак, помітивши позаду автомобіль працівників поліції, які рухалися в напрямку м. Черкаси після забезпечення охорони громадського порядку в урочищі «Холодний Яр», через декілька сот метрів зупинився. Зазначає, що першу допомогу надали йому указані працівники поліції, в той час як водій ОСОБА_2 знаходився на значній відстані від місця зіткнення. Працівники поліції викликали дорожню поліцію для фіксації та складання відповідних документів з місця пригоди та швидку медичну допомогу. Після чого до нього підійшов водій ВАЗ 211140, державний номерний знак НОМЕР_3 та сказав, що буде йому компенсувати матеріальні збитки внаслідок ДТП. Також наголошує, що відмовився підписувати схему ДТП, оскільки вона не відповідала дійсним обставинам події та розташуванням транспортних засобів. Просить закрити провадження по справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, на підставі чого вважає, що відсутня необхідність встановлювати його вину чи невинуватість по даній справі.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , який є водієм автомобіля ВАЗ 211140, державний номерний знак НОМЕР_3 , з яким відбулося зіткнення, пояснив, що 14 квітня 2019 року приблизно о 17 год. 30 хв. рухався на своєму автомобілі по трасі Канів-Чигирин-Кременчук в районі с. Худяки, Черкаського району, Черкаської області, а попереду їхав мотоцикл, виляючи по дорозі та обминаючи ями. Впевнившись, що зустрічного транспорту на зустрічній смузі руху немає, він виїхав на смугу зустрічного руху і розпочав маневр обгону, шляхом перестроювання на зустрічну смугу, дотримуючися безпечної дистанції та безпечного інтервалу до мотоциклу. У цей час мотоцикл поїхав вправо, в сторону його автомобіля, в результаті чого відчув удар справа. Після того мотоцикл упав на лівий бік. Він зупинився та вибіг з автомобіля, щоб перевірити стан мотоцикліста та викликав співробітників ДПС і швидку допомогу.

Свідок ОСОБА_3 , який є онуком іншого учасника ДТП та свідка по справі - ОСОБА_2 , у судовому засіданні надав пояснення, що 14 квітня 2019 року приблизно о 17 год. 30 хв. знаходився в автомобілі ВАЗ 211140, державний номерний знак НОМЕР_3 , під час руху по трасі Канів-Чигирин-Кременчук. Сидів справа від водія, попереду їхав мотоцикліст, оминаючи ями та виляючи із сторони в сторону. Перед тим, як здійснити обгін мотоцикла, його дід переконався, що попереду на дорозі немає автомобілів, які рухаються у зустрічному напрямку. Однак, у момент здійснення обгону його дідусем, водія мотоциклу повело вліво та він врізався в їхній автомобіль з правого боку, у передні двері. Наголошує, що ОСОБА_1 виїхав на зустрічну смугу, оскільки зіткнення відбулося саме на зустрічній смузі руху. Вони зупинилися на правій частині дороги та вийшли з машини, водій мотоциклу лежав на дорозі після падіння. У результаті зіткнення автомобіль, у якому він перебував, зазнав механічних пошкоджень.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з вимогами ст.ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП України при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також: про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 Верховний Суд України зазначив про необхідність звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників; при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз; зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

При цьому, згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами можуть бути пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколи про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

ОСОБА_1 посилається на збіг строків накладення адміністративного стягнення, як на підставу відсутності необхідності встановлення його вини чи невинуватості у події, відносно якої було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно нього.

Однак, за змістом статті 38 КУпАП закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення, спливу встановленого законом строку.

Тобто, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених статтею 38 КУпАП можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07 лютого 2018 року у справі № 910/18319/16, в якій зазначено, що з правового аналізу положень ст. 38 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП.

Як роз`яснено в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Зокрема, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує транспортним засобом, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортного засобу є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 385188, матеріалів справи та з пояснень свідків вбачається, що ОСОБА_1 14 квітня 2019 року о 17 год. 30 хв., рухаючись по автодорозі Канів-Чигирин-Кременчуг 114 км 600 м, керуючи мотоциклом Hunter, державний номерний знак НОМЕР_1 , проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного бокового інтервалу при об`їзді перешкод у вигляді вибоїн на дорозі, не переконався, що такий маневр буде безпечним для інших учасників руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він їхав посередені своєї смуги руху та маневрував між вибоїнами на дорозі. А коли ОСОБА_2 розпочав обгін, він його не бачив та вже при зіткненні відчув удар.

З пояснень водія автомобіля ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_1 перед моментом зіткнення, у час, коли ОСОБА_2 мав намір зробити обгін його мотоцикла по зустрічній смузі руху, неочікувано здійснив маневр об`їзду ями, виїхавши на зустрічну смугу руху, чим створив аварійну ситуацію.

Пунктом 2.3 (б) Правил дорожнього руху України визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Уважність і адекватне реагування на зміну дорожньої обстановки є основою забезпечення безпеки дорожнього руху, оскільки своєчасне виявлення небезпеки для руху дозволяє водієві прийняти правильне рішення для об`їзду або зниження швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу.

За змістом п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Вимога цього пункту передбачає повну відповідальність водія, який розпочинає рух, перестроювання або змінює напрямок, за безпеку дорожнього руху від початку і до закінчення маневру. При цьому не слід розраховувати на дії інших водіїв шодо попередження можливих наслідків у результаті виникнення небезпечних ситуацій. Більш того, необхідно враховувати, що, згідно з пунктом 1.4 ПДР України, кожен учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, шо й інші учасники дорожнього руху виконують ці Правила.

Перестроювання це зміна в процесі руху положення транспортного засобу в межах поперечного профілю проїзної частини, пов`язане зі зміною смуги руху. Поперечне зміщення транспортного засобу в межах займаної смуги не є перестроюванням, однак це не звільняє водія від виконання в повному обсязі викладених у цьому пункті Правил вимог дотримання безпеки.

Тобто, хоча й пояснення обох водіїв та свідка різняться щодо займаної смуги руху ОСОБА_1 , він навіть в межах займаної смуги при здійсненні маневрування повинен був переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, чого ним зроблено не було.

Згідно з п. 13.1 Правил дорожнього руху України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Під час вибору безпечного бокового інтервалу слід врахувати швидкість руху, стан проїзної частини, кривизну ділянки дороги і тип транспортного засобу.

Суд констатує, що у відповідності до Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 , будучи водієм мотоциклу мав рухатися як найближче до правого краю проїзної частини.

Порушення ОСОБА_1 вимог п.п. 2.3 б, 10.1, 13.1 ПДР України стало однією з умов та причин виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться у прямому причинному зв`язку з наслідками, які настали в результаті ДТП.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, оскільки останній, керуючи мотоциклом проявив неуважність, не рухався як найближче до правого краю проїзної частини, об`їзджаючи перешкоди не переконався, що це буде безпечно та допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративне правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду, стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

На даний час минуло більш як 3 місяці з дня вчинення ОСОБА_1 правопорушення, тобто сплинув строк накладення адміністративного стягнення, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі ст. 38 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 38, п. 7 ст. 247, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, вчинене ОСОБА_1 закрити, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до судової палати у кримінальних справах Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня ухвалення постанови.

Повний текст постанови складено 01 серпня 2019 року.

Суддя: Л. Б. Соколишина