ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«02» липня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої - судді Фаріонової О.М.

за участю секретаря Тимошенка О.С.

захисника Гагашкіної Л.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Гагашкіної Л.І. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 13 травня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Херсонської області, не працює, одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 04.09.2018 р. притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно постанови судді, 15 лютого 2019 року приблизно о 18 год. 10 хв., водій ОСОБА_1 , рухаючись по вулиці Вокзальній в районі буд. №53 в Корабельному районі м. Миколаєва, керував транспортним засобом Форд, державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обстановці.

Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків ОСОБА_1 відмовився повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Гагашкіна Л .І. в інтересах ОСОБА_1 , просить постанову скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

Захисник стверджує, що 15.02.2019 р. ОСОБА_1 не керував транспортним засобом Форд, а лише знаходився в автомобілі та слухав музику. А коли до нього під`їхали поліцейські, даний транспортний засіб не рухався та був припаркований. Однак, поліцейські все одно склали відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення.

Зазначає, що у цьому протоколі не вказано причини нібито зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та пункти Правил дорожнього руху України, які він порушив.

Вказує, що суддя не допитав поліцейського, який складав протокол про адміністративне правопорушення, а допитав лише свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які в судовому засіданні пояснили, що не бачили, чи ОСОБА_1 керував транспортним засобом та чи взагалі рухався автомобіль. А з відеозапису, який був досліджений судом, не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Також захисник додає, що письмові пояснення свідків, на які посилається суд, складені ними не власноручно, а на бланках. Стверджує, що такі бланки фактично були підписані за одну хвилину обома свідками, що свідчить про їх цілковитий формалізм та відсутність в них відображення дійсного перебігу обставин події. Вважає, що ці пояснення жодним чином не можуть бути визнані судом, як допустимі та належні докази по справі.

Вважає, що це є порушенням процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння та вимог Інструкції, що, на думку захисника, є підставою для закриття провадження по справі у відношенні ОСОБА_1

Також апелянт звертає увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення, в графі громадянство, зазначено українець, хоча ОСОБА_1 є громадянином Російської Федерації. Зазначає, що у ОСОБА_1 є тимчасова посвідка на постійне місце проживання, що підтверджує, що він не є громадянином України.

Захисник вважає, що протокол про адміністративне правопорушення, складений із порушенням вимог КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України №1376 06.11.2015 р., а тому не може бути предметом судового розгляду.

ОСОБА_1 до апеляційного суду не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, що підтвердив захисник, його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення захисника Гагашкіної Л.І. на підтримку поданої апеляційної скарги, допитавши свідка ОСОБА_5 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, апеляційний суд вважає правильними висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним протягом року вимог п. 2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Ці висновки судді ґрунтуються на належних та допустимих доказах, що позбавляє підстав доводи апелянта в цій частині.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Тому суддя, як на доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, обґрунтовано послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №240864 від 15.02.2019 р., згідно якому ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку повторно протягом року, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, та щодо місця, часу вчинення та суті адміністративного правопорушення повністю узгоджується з даними, які містяться на відеозапису, здійсненому за допомогою нагрудної камери поліцейського при його складанні.

Під час дослідження відеозапису в суді першої та апеляційної інстанції встановлено, що до автомобіля, за кермом якого знаходився чоловік, який представився ім`ям ОСОБА_6 , підійшли працівники поліції, та на їх питання останній повідомив, що вжив небагато алкоголю. Потім на питання поліцейських він пояснив, що вживав горілку та сів за кермо автомобіля, щоб трохи прокотитися, зазначивши, що не має посвідчення водія. Водій пояснив, що його позбавили права керування транспортним засобом на один рік. З відеозапису також видно, що у водія були явні ознаки алкогольного сп`яніння, оскільки він випав з авто. В подальшому працівники поліції встановили справжнє ім`я водія - ОСОБА_1 . Як слідує з відеозапису, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, на що останній погодився. Потім поліцейські почали шукати двох свідків, та зупиняючи перехожих, пояснювали, що зупинили чоловіка, який їздив по тротуару, та у якого були явні ознаки алкогольного сп`яніння.

Ці дані в суді апеляційної інстанції підтвердив свідок ОСОБА_5 . - працівник патрульної поліції, який пояснив, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Останній їхав з невеликою швидкістю по тротуару та був зупинений працівниками поліції.

Зазначене підтверджує, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом, що спростовує доводи захисника в цій частині.

Крім того, як видно з відеозапису, поліцейські запросили двох свідків, в присутності яких ОСОБА_1 погодився проходити огляд на місці зупинки транспортного засобу, однак згодом вказав, що відмовляється продувати алкотестер і попросив надати йому іншу трубочку. На що працівники поліції надали йому можливість вибрати одну із трубочок, які знаходились на багажнику патрульного автомобіля, однак ОСОБА_1 знову відмовився продувати прилад Драгер. Після чого, відносно ОСОБА_1 була складена постанова за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі посвідчення водія відповідної категорії та протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомився, однак від підпису відмовився.

Під час складання протоколу ОСОБА_1 були роз`яснені його процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП, що також підтверджується даними відеозапису.

Також вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідно яким, в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі.

Доводи апелянта про те, що письмові пояснення свідків не слід брати до уваги, оскільки вони не бачили, як ОСОБА_1 керував транспортним засобом не є слушними, оскільки зазначені особи були свідками відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Як вбачається з відеозапису, ці свідки дійсно були присутні під час відмови ОСОБА_1 від проходження зазначеного огляду.

Крім того, вказані свідки були допитані в суді першої інстанції та підтвердили викладені у протоколі обставини, а також те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі.

Суд повно та об`єктивно дослідив докази, які надані до протоколу про адміністративне правопорушення, та надав їм належну оцінку.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положеннями ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до постанови Корабельного районного суду м. Миколаєва від 04.09.2018 р., ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Отже, своїми неправомірними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 130 КУпАП, тобто повторно протягом року відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Як слідує з доданої до апеляційної скарги тимчасової посвідки на постійне проживання, серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 є громадянином Російської Федерації.

Хоча в протоколі про адміністративне правопорушення у графі громадянство зазначено, що ОСОБА_1 є громадянином України, на що звертає увагу захисник, проте, зазначене не є безумовною підставою для закриття провадження по справі, оскільки це не є таким порушенням, яке тягне за собою скасування рішення і не є таким, що впливає на суть справи.

Стягнення ОСОБА_1 накладено судом в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Прийняте суддею рішення є законним та обґрунтованим, а тому немає підстав для скасування постанови судді, про що просить апелянт.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Гагашкіної Л.І. залишити без задоволення, а постанову судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 13 травня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Фаріонова