Справа №522/6353/19
Провадження №3/522/4369/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2019 року м.Одеса

Суддя Приморського районного суду м.Одеси Домусчі Л.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одружений, неповнолітніх дітей не має, працює охоронцем ОА «Гриф», місце проживання: АДРЕСА_1

-за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до адміністративних матеріалів, наданих суду 15.04.2019 року, суддя отримала 16.04.2019 року,

За вказаним фактом співробітниками поліції відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії БД №130984 від 26.03.2019 року, за ч.1 ст.130 КпАП України, від підпису якого та отримання другого примірника правопорушник відмовився.

У судове засідання призначене на 25.04.2019 року ОСОБА_1 з`явився, вину не визнав, та пояснив, що він 26.03.2019 року керував автомобілем AUDI, н.з. НОМЕР_1 , та був зупинений працівниками поліції, після чого йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, але він не зміг подихати, так як в нього тяжке дихання. Також зазначив, що він мав намір поїхати до медичного закладу та здати кров, але були запрошені свідки та складено відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

На питання головуючого по справі, ОСОБА_1 пояснив, що в нього дійсно були червоні очі, а протокол не підписав, так як був не згоден.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення виходячи з наступного.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 року №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Відповідно до санкції ч.1 ст.130 КпАП України, за зазначене правопорушення на водіїв накладається стягнення формі штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що ППП роти №3 батальйону №4 УПП в Одеській області, старшим сержантом поліції Халужинським В.М. було складено протокол серії БД №130984 від 26.03.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України.

Відповідно до протоколу серії БД №130984 від 26.03.2019 року, водій ОСОБА_1 26.03.2019 року о 05.48 год. керував транспортним засобом AUDI, н.з.B НОМЕР_2 , в м.Одесі, вул.Ланжеронівська, 16, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою приладу Drager або в медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4

В цілому вказаний протокол відповідає вимогам ст..256 КУпАП, а тому суд визнає його допустимим доказом.

У письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 26.03.2019 року вказано, що вони стали свідками того, що керуючи автомобілем AUDI, н.з. НОМЕР_1 , водій мав явні ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, незв`язна мова, не стійка хода, почервоніння зіниць очей. Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу Драгер. Водій відмовився. Також відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі

Суд не вбачає підстав для визнання показань зазначених осіб неналежними доказами.

З урахуванням матеріалів справи суд вважає доведеним факт того, що ОСОБА_1 відмовився проходити тест на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер.

Суд не приймає до уваги пояснення ОСОБА_1 надані у судовому засіданні, що він не зміг дихати у прилад, так як в нього було тяжке дихання, так як зазначені доводи не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

На відеозапису події, долученому до матеріалів справи та який судом було оглянуто, ОСОБА_1 стверджував, що він не керував автомобілем AUDI, н.з. НОМЕР_1 , який було зупинено працівниками поліції, проте цей факт було спростовано самим ОСОБА_1 у судовому засіданні, де він пояснив що їхав за кермом автомобіля та ого зупинили поліцейські які склали відносно нього протокол.

Також суд вважає, що надані суду матеріали справи та письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є обґрунтованими і достатні для встановлення факту перебування правопорушника в стані алкогольного сп`яніння, з яких також вбачається що ОСОБА_1 мав нестійку ходу, різкий запах алкоголю з порожнини рота, в нього були почервоніння зіниць очей та незв`язну мову, та відеозаписом події, який долучено до матеріалів справи, з якого вбачається, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем AUDI, н.з. НОМЕР_1 .

Той факт, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а навпаки запропонував здати кров у медичному закладі, також спростовуються матеріалами справи та відеозаписом події, який долучено до матеріалів справи. Доказів які б спростовували стан сп`яніння ОСОБА_1 не надано.

У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст.266 КУпАП, а також затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція). Інструкцією передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Судом достеменно встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер в присутності двох свідків, та після оформлення відносно нього адміністративного протоколу поїхав з місця пригоди, не вживши дії щодо спростування відомості про сп`яніння.

При цьому суд звертає увагу на те, що після відмови від проходження тесту на стан сп`яніння ОСОБА_1 мав право поїхати до закладу охорони здоров`я для встановлення наявності або відсутності стану сп`яніння працівниками медичного закладу. Проте, ОСОБА_1 таким правом не скористався, не поїхав до закладу охорони здоров`я, а поїхав з місця пригоди.

Таким чином, докази зворотного - а саме що ОСОБА_1 не знаходився в стані алкогольного сп`яніння, відсутні.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.7 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 відмовився від проходження тесту на алкогольне сп`яніння за допомогою як спеціального технічного засобу Драгер, так і від проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я, бажання щодо його огляду в закладах охорони здоров`я не виявив.

Таким чином, з врахуванням того, що на думку суду ОСОБА_1 не спростував факт знаходження його у стані алкогольного сп`яніння, з врахуванням письмових пояснень свідків, суд приходить до висновку про наявність вини у діях ОСОБА_1 та про необхідність притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

З урахуванням викладеного, при визначенні виду адміністративного стягнення, що підлягає накладенню на правопорушника, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, вважаю за необхідне застосувати по відношенню до ОСОБА_1 міру адміністративного стягнення у вигляді штрафу в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 06.10.2011 року №3828-VI у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає також стягнення судового збору у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка станом на 01.01.2019 року становить 1 921,00 грн., тобто 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Керуючись ст.ст.9, 24, 27, 33, 38, 40-1, ч.1 ст.130, ст.ст.221, 251, 252, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначити адміністративне покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір в дохід держави в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м.Одеси.

Суддя Домусчі Л.В.