ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року

Барський районний суд Вінницької області в складі:

судді Єрмічової В.В.

за участю секретаря судового засідання Бородкіної Л.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , головного державного виконавця Барського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Мориляка В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Терешки Барського району Вінницької області, зареєстрований та проживаючий по АДРЕСА_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 не сплачував аліменти в повному обсязі на утримання дитини ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до виникнення заборгованості станом на 1 березня 2019 року у розмірі 48605 грн 19 коп., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення визнав.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , головного державного виконавця Барського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Мориляка В.М., дослідивши письмові докази, які містяться у матеріалах справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Крім пояснень ОСОБА_1 , суд бере до уваги докази, зібрані особою, уповноваженою на складання протоколів про адміністративні правопорушення - головного державного виконавця Барського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Мориляком В.М., а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення № 4, від 12 березня 2019 року (а.с. 2);

- розрахунок заборгованості із сплати аліментів по виконавчому провадженню № 10877093, від 12 березня 2019 року (а.с. 3);

- копію виконавчого листа Барського районного суду Вінницької області, № 2"ц"1316/08, від 8 січня 2009 року (а.с. 4).

З урахуванням, зазначеного вище, суд дійшов висновку, що у справі зібрано достатньо належних, достовірних та допустимих доказів на підтвердження наявності вини ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 обґрунтовано притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, а саме, у зв`язку з несплатою аліментів на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Враховуючи усі обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, поведінку ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, тому його слід визнати винним у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, та застосувати до нього адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої вказаною частиною статті, за якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, розмір судового збору становить 0,2 розміру від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вищевикладене, з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 гривні 20 копійок.

Керуючись ч. 1 ст. 40-1, ч. 1 ст. 183-1, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя