Справа № 569/7638/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2019 року м.Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Рогозін С.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , працюючого водієм у ТОВ «Понтіум», за ч. 4 ст. 121 КУпАП, -

встановив:

15 квітня 2019 року о 09 год. 35 хв., на а/д М-06 Київ Чоп, 311 км, водій ОСОБА_1 , будучи протягом року притягненим до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП, керував транспортним засобом «Opel Combo», номерний знак НОМЕР_2 , що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, чим порушив п. 31.3б Правил дорожнього руху.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КпАП України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Салямон Л.В. вину ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення не визнали, просили суд закрити провадження в справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, з підстав, викладених у письмових поясненнях.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження по даній справі підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Статтею 9 КУпАП регламентовано, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 280 КУпАп, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 35 Закону України «Про дорожній рух» визначені підстави та порядок проходження обов`язкового технічного контролю.

Так, обов`язковому технічному контролю не підлягають: легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років; технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України».

Згідно затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 р. № 137«Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів»визначено процедуру проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС, за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації.

Періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить: - для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки; для вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки; для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку; для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.

Однак, вказаний Порядок не містить вимоги проводити технічний контроль легкових автомобілів, які не використовуються з метою отримання прибутку.

Відповідно до п. 2.13 ПДР, до категорії «В» належать автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3 500 кілограмів(7 700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія,восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів.

Пунктом 1 частини 1 «Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначено, що не підлягають проведенню обов`язкового технічного контролю легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації.

Положенням пп. 15 п. 2 даного Порядку визначено: транспортний засіб, що використовується з метою отримання прибутку - транспортний засіб, що експлуатується юридичними, фізичними особами - підприємцями під час провадження господарської діяльності з метою отримання прибутку, фізичними особами під час виконання цивільно-правових угод з метою отримання прибутку, за винятком транспортних засобів, що експлуатуються на умовах лізингу.

За визначеннями, наведеними у Законі України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 року № 2344-III: автомобіль вантажний - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів; автомобіль легковий - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів з кількістю місць для сидіння не більше ніж дев`ять з місцем водія включно.

У п.3 «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 08.05.1993 року № 340 передбачено, що транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на певні категорії, серед яких категорії: В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3 500 кілограмів (7 700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми; С1 - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3 500 до 7 500 кілограмів (від 7 700 до 16 500 фунтів); С - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7 500 кілограмів (16 500 фунтів).

Як вбачається зі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , транспортний засіб «Opel Combo», номерний знак НОМЕР_2 , зареєстрований на ОСОБА_2 , є фургоном малотонажним-В, повна маса транспортного засобу становить 2 025 кг, отже, відноситься до легкового спеціалізованого малотоннажного автомобілю, тобто прирівнюється до легкових автомобілів категорії «В».

Як встановлено в судовому засіданні, зазначений автомобіль використовувався виключно в особистих потребах для індивідуальних поїздок.

Враховуючи, що ОСОБА_1 використовував даний транспортний засіб виключно в особистих потребах - без мети отримання прибутку, тому обов`язковому технічному контролю він не підлягає.

Отже, оскільки автомобіль, яким керував ОСОБА_1 відноситься до автомобілів категорії «В», то зазначених вище нормативно правових актів вбачається, що він не підлягає обов`язковому технічному огляду.

Крім того, варто зазначити, що відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строк дії якого до 28.05.2019 року, транспортний засіб марки «Opel Combo», номерний знак НОМЕР_2 , не підлягає обов`язковому технічному контролю (п. 8 вказаного полісу).

Згідно статті 252 КУпАП орган (посадова особа)оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav.Russia», рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelinv.Russia»,- заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Частина 4 статті 121 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою-третьою цієї статті.

Пункт 31.3.б Правил дорожнього руху України передбачає, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язків технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

В п.3 «Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів», визначено чотири категорії автомобілів, які підлягають проходженню періодичного обов`язкового технічного контролю.

Натомість, в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 125070 від 15 квітня 2019 року не зазначено обов`язкових ознак об`єктивного складу адміністративного правопорушення, а саме, чим передбачено проходження обов`язкового технічного контролю - перевезення пасажирів, вантажу з метою отримання прибутку, чи небезпечного вантажу, або автомобіль використовувався як таксі.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245).

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 121, 247, 251, 283, 284, 285 КУпАП, суд, -

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 121 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду С.В. Рогозін