Житомирський апеляційний суд
Справа №295/6374/19 Головуючий у 1-й інст. Костенко С. М.
Категорія ч.1 ст. 130 КупАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., за участю правопорушника ОСОБА_1 , його захисника Колупаєва В.В., розглянувши апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м.Житомира від 24 червня 2019 року за ч.1 ст.130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

Постановою Богунського районного суду м.Житомира від 24 червня 2019 року визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір в розмірі 384, 20 грн.

Згідно постанови суду 20.04.2019 року о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_1 у м. Житомирі, по вул. Г.Десантників, 20 водій керував автомобілем ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк оскарження вказаної постанови суду, як такий, що пропущений з поважної причини, скасувати її та закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В поновлення строку на апеляційне оскарження стверджує, що копія оскаржуваної постанови була направлена на його адресу 01.07.2019 року , що підтверджується супровідним листом Богунського районного суду від 01.07.2019 року, та отримана ним 05.07.2019 року, що підтверджується поштовим конвертом.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржена постанова постановлена 24.06.2019 року. ЇЇ копію ОСОБА_1 , який був повідомлений про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився, судом першої інстанції було направлено 01.07.2019 року, що підтверджується супровідним листом суду (а.с.24). Копія вказаної постанови суду отримана ОСОБА_1 05.07.2019 року, що підтверджується поштовим конвертом (а.с.34). Враховуючи, що копія оскаржуваної постанови суду отримана скаржником поза межами строку на апеляційне оскарження та не з його провини, а також необхідність ознайомитися з її змістом для вирішення питання щодо її оскарження, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження ОСОБА_1 пропущено з поважних причин, та поновлює його, враховуючи положення ст. 289 КУпАП.

В обгрунтування апеляційї скаржник посилається на те, що 20.04.2019 близько 17.00 год. він разом з знайомими знаходився в автомобілі ВАЗ 2108, д. н. з. НОМЕР_2 , який був припаркований біля будинку № 20 по вул. Героїв Десантників в м. Житомирі. Через деякий час до автомобіля під`їхав патрульний автомобіль поліції і на вимогу патрульних ми вийшли з автомобіля. В послідуючому поліцейські попросили пред`явити документи на автомобіль та документи, що посвідчують особу, на що він повідомив, що документи у нього відсутні, оскільки не має жодного відношення до вказаного автомобіля, а також поцікавився підставою для надання документів. В ході розмови між ним та працівниками поліції виник конфлікт, на що патрульні поліцейські грубо порушуючи його права, застосувавши спецзасоби - кайданки, помістили до патрульного автомобіля та доставили до Житомирського міського відділу поліції. Перебуваючи у відділі поліції, патрульні продовжили вимагати у нього документи, та в послідуючому встановивши його особу згідно бази АРМОР почали складати матеріали про адміністративні правопорушення.

Серед інших протоколів, 20.04.2019 року о 19.27 год. в приміщенні Житомирського міського відділу поліції по вул.. Лесі Українки, 17 сержантом поліції Гетьманом О.А. було складено протокол серія БД № 050432, згідно вказаного протоколу, він, ОСОБА_1 , 20.04.2019 року о 17.30 год. в м. Житомирі по вул.. Г. Десантників, 20 керував ТЗ ВАЗ 2108 з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Будь-які (письмові, відео, фото) докази того, що саме він, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом в матеріалах справи відсутні.

Категорично стверджує, що не керував транспортним засобом і зазначене, крім показів свідків, підтверджується також матеріалами справи, які власноруч складені працівниками поліції, та покладені судом в основу оскаржуваної постанови, як доказ його, ОСОБА_1 , вини у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

При цьому суд не дослідив їх змісту, а саме згідно спірного протоколу від 20.04.2019 року серії БД № 050432, до нього додаються пояснення свідків, рапорт, копії протоколів за ст. 173 КУпАП і ст. 185 КУпАП, копія постанови за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Вказаним протоколом визначено, що він, ОСОБА_1 , начебто керував ТЗ по вул. Героїв Десантників, 20 в м. Житомирі 20.04.2019 о 17.30 год..

Проте згідно рапорту капрала поліції ОСОБА_2 .Л. від 20.04.2019 року: - ТЗ був зупинений по вул. Героїв Десантників, 20 в Житомирі 20.04.2019 року о 17.33 год. Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія НК № 355297 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, винесеною капралом поліції Юзвинським B.Л.: - 20.04.2019 року, він, ОСОБА_1 керував ТЗ по вул.. Героїв Десантників, 20 в м. Житомирі 20.04.2019 року о 17.35 год, (згідно постанови - не був пристебнутий ременем безпеки, а також не мав при собі посвідчення водія або не пред`явив його для перевірки).

Вказані матеріали складались однією особою, протягом нетривалого терміну часу, під час перебування в міському відділі поліції, проте мають вказані розбіжності у часі, а саме: 17.30 год.. 17.33 год., 17 35 год., при чому цей час мав би відповідати часу його зупинки або керування ТЗ, якби таке мало б місце, та мав би бути єдиним.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 20.04.2019 року серії ГП № 676341, складеного капралом поліції Юзвінським B.Л: - 20.04.2019 року о 17.40 год. гр. ОСОБА_1 , знаходячись поблизу будинку 20 по вул. Героїв Десантників в м. Житомирі виражався нецензурною мовою в бік працівників поліції. На вимогу поліції припинити правопорушення, а саме дрібне хуліганство гр. ОСОБА_1 не відреагував та продовжував висловлюватися в грубій формі в бік поліцейських, погрожував фізичною розправою, чим вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського, передбачене ст..185 КУпАП.

Будь - яке посилання на керування ТЗ або перебування в останньому відсутні, так само як і відсутні свідки та докази такої поведінки.

При цьому, як вказувалось вище, згідно складених матеріалів, в 17.35 год. він, ОСОБА_1 , ще начебто керував ТЗ, а тому не міг навіть фізично вчинити вказані правопорушення майже одночасно, що також виключає їх здійснення.

Так, у протоколі він, ОСОБА_1 , не зазначив, що відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, а лише відмовився від підпису та надання пояснень. Суддя не звернув увагу на те, що у протоколі не сформульовано, у який спосіб і де він, ОСОБА_1 , має пройти огляд на стан сп`яніння на вимогу поліцейського.

Крім того, оскільки в протоколі не сформульовано, який саме огляд він, ОСОБА_1 , має пройти на вимогу поліцейського (на стан алкогольного сп`яніння чи наркотичного) та у який спосіб (на місці із застосуванням спеціальних засобів чи в найближчому закладі охорони здоров`я), він не має можливості надати однозначну відповідь (погоджується чи відмовляється). Невірне і нечітке формулювання суті правопорушення позбавляє його права на захист, адже обвинувачення незрозуміле. Особа має право знати, в чому саме її звинувачують, щоб реалізувати право на захист. Таким чином, твердження про однозначну його відмову від проходження дійсного запропонованого йому огляду не узгоджується з матеріалами справи.

Поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а протокол - недопустимим доказом його, ОСОБА_1 , вини. Матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення його від керування та передачі керування іншій уповноваженій особі, що викликають сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів. Його дії не узгоджуються з формулюванням правопорушення, викладеним у протоколі.

Під час апеляційного провадження ОСОБА_3 апеляційному суду пояснив, що зі знайомими випивали пиво на вул. Г.Десантників в м.Житомирі в автомобілі одного із знайомих ОСОБА_4 . Він сидів на місці водія. Під`їхали поліцейські, стали вимагати посвідчення водія, технічний паспорт на автомобіль. Він заперечував, але його доставили до райвідділу поліції, де запросили свідків. Взагалі не розумів, що відбувається. Відмовився від проходження огляду, оскільки він дійсно вживав алкоголь, але автомобілем взагалі не керував, і зрозуміло що підтвердити факт керування не можуть, бо цього не було. У повноому обсязі підтримав усі доводи та пояснення, викладені в апеляційній скарзі.

Захисник Колупаєва В.В. також у повному обсязі підтримав пояснення та доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив вимоги апеляції задовольнити. Крім того при ухваленні рішення просив врахувати пояснення свідків, допитаних в ході апеляційного розгляду справи.

Допитаний апеляційним судом свідок ОСОБА_4 пояснив, що 20.04.2019 року в його автомобілі, який він припаркував як завжди за своїм будинком, сиділи він, ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ще 2 чоловіки, пили пиво. Він там завжди ставить автомобіль, паркує за будинком. На водійському сидінні сидів ОСОБА_6 , але він ним взагалі не керував. Під`їхали поліцейські, попросили вийти з автомобіля, пред`явити документи. Чому під`їхали не знає. Громадський порядок вони не порушували, біля автомобіля нікого із сторонніх не було ніякої зупинки чи іншого громадського місця також там немає. Денисевич обурився, чому він повинен давати документи на автомобіль та свої права, він не керував, автомобіль не його. Денисевич та працівники поліції сперечалися, розмовляли на підвищених тонах. Можливо, якісь нецензурні і були вирази, точно сказати не може. Додатково свідок пояснив, що він поліцейським говорив, що автомобіль його, що вони тільки пили в ньому пиво, нікуди не їздили, Денисевич взагалі ним не керував, а прийшов просто в їх компанію випити пива, однак поліцейські його не слухали, погрожували забрати автомобіль на штрафмайданчик без пояснення причин. В результаті Денисевича в кайданках повезли в райвідділ поліції, оскільки претензії були до нього щодо керування транспортним засобом та непред`явлення документів. Чому працівники поліції так вирішили, йому не зрозуміло, коли вони під`їхали атвомобіль стояв на парковці вже давно. Ніхто ним, в тому числі і ОСОБА_6 , тим більше в стані алкогольного сп`яніння не керував, а працівники поліції автомобіль під його керуванням не зупиняли. Громадського порядку вони не порушували, нікому, сидячи в автомобілі, не заважали, ніхто їм претензій не пред`являв.

Допитаний судом апеляційної інстанції інший свідок ОСОБА_5 зазначив, що автомобіль ОСОБА_7 стояв за будинком № АДРЕСА_2 по вул. Г.Десантників в м.Житомирі. Вони в ньому пили пиво. Приїхала поліція, пред`явили претензії, що пили пиво, що ОСОБА_6 за кермом. Автомобіль не рухався. Поліцейські вимагали документи, хто є власником автомобіля, чому ОСОБА_6 за кермом. Денисевич говорив, що він не керував автомобілем взагалі. Розмовляли на підвищених тонах, працівники поліції не представилися, не пояснили, чтому вимагають документи та пояснення, і в чому хто винен, погрожували забрати автомобіль на штрафмайданчик. Денисевича затримали, як самого активного, оскільки він дійсно сперичався з працівниками поліції, але не виражався нецензурно, не погрожував, а лише не погоджувався з ними, вимагав надати документи. Чи складалися при цьому якісь документи, він не знає, у нього пояснень не відбирали, анкетні дані не питали, сторонніх свідків не запрошували. Рукоприкладства не було, як і не було супротиву з боку ОСОБА_8 . Його забрали до відділку, але чому, він не зрозумів. Громадський порядок вони не порушували, ніхто претензій їм не пред`являв. На підвищених тонах почали спілкуватися тільки після приїзду поліцейських, оскільки виникла така ситуація. Ніякої зупиники траспорту поблизу немає, це невеличка стоянка за будиноком.

Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 , його захисника Колупаєва В.В., допитаних під час апеляційного провадження свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Однак зазначених вимог закону суд першої інстанції у повному обсязі не дотримався, розглянувши справу за відсутності правопорушника та його захисника, та не маючи можливості через це врахувати їх заперечення щодо доведеності вини ОСОБА_1 , прийшов до помилкового висновку про наявність в його діях складу правопорушення та необхідності визнання його винним у вчиненні правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП з накладанням відповідного стягнення.

Апеляційний суд вважає, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи, не підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, як наданими стороною захисту, так і долученими до протоколу про адміністративне правопорушення.

З пояснень як самого ОСОБА_1 , так і свідків, допитаних в ході апеляційного розгляду, вбачається, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а саме автомобілем ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 , та ніякого відношення до нього не має.

Не долучені такі докази керування ОСОБА_1 автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння при обставинах, зазначених в протоколі, і до даного протоколу. Так не містяться такі докази в письмових поясненнях свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , залучених працівниками поліції для засвідчення відмови ОСОБА_1 від проходження огляду, які лише засвідчують відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, але жодним чином не підтверджують, що він керував транспортним засобом в такому стані.

Крім того, долучені до вказаного протоколу про адміністративне правопорушення копія постанови за ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с.5), копії протоколів про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП і ст. 173 КУпАП (а.с.4-5), виходячи з їх змісту, не можуть бути доказами в даному провадженні. Протоколи про адміністративне правопорушення за ст.ст. 173 , 185 КУпАП взагалі не містять в собі будь-яких даних про керування автомобілем ОСОБА_1 , в тому числі і з ознаками алкогольного сп`яніння, та відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи в медичному закладі в порядку, передбаченому законом.

Що стосується копії постанови за ч.5 ст. 121, ч.1 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 , то її текст не містить в собі підтверджень ознайомлення з вказаною постановою самого ОСОБА_1 , його підписів чи свідчень сторонніх осіб про те, що він відмовився від підпису та отримання копії. При цьому ОСОБА_1 зазначив в ході апеляційного розгляду, що така постанова при ньому взагалі не складалася, про її існування він дізнався лише з оскаржуваної постанови суду про притягнення його до відповідальності за ст. 130 КУпАП, тому вказана постанова не може бути безумовним доказом обставин по даній справі.

При цьому апеляційний суд звертає увагу, що вказані процесуальні документи мають розбіжності у часі вчинення інкримінованих ОСОБА_1 адміністративних правопорушень. а саме: 17.30 год., 17.33 год., 17.35 год., при чому цей час мав би відповідати часу його зупинки або керування ТЗ, якби таке мало б місце, та мав би бути єдиним.

Щодо рапорту поліцейського роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Юзвінського В.Л. (а.с.8), то виходячи з його змісту, ОСОБА_1 були вчиненні адміністративні правопорушення за ст.ст.130 ч.1, 173, 185 КУпАП. Разом з тим, виходячи з вказаних вище показів як свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , так і самого ОСОБА_1 , такі дані рапорту не підтверджуються, як не підтверджуються і переліченими матеріалами справи.

Також матеріали справи відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП не містять відеозапису з нагрудної камери патрульного поліцейського, яким би фіксувалось інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. та його фіксування.

Таким чином факт наявності у особи ознак алкогольного сп`яніння, її відмови від проходження огляду на стан сп`яніння без встановлення та доведення керування даною особою при цьому транспортним засобом, навіть за умови визнання особою факту вживання алкогольних напоїв та відмови від проходження огляду, не може свідчити про наявність в її діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Розглядаючи адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, за відсутності правопорушника, суд першої інстанції був позбавлений можливості належно встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, перевірити надані докази, об`єктивно та повно встановити обставини правопорушення, що мають значення для правильного вирішення справи та прийняти обґрунтоване та законне рішення.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження, та вбачається, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова суду першої інстанції на підставі положень ст. 294 КУпАП повинна бути скасована із закриттям провадження по справі у відповідності до положень п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Богунського районного суду м.Житомира від 24 червня 2019 року щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Богунського районного суду м.Житомира від 24 червня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: