Справа №582/290/19 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Жмурченко В.Д.
Номер провадження 33/816/218/19 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 154 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення № 582/290/19 за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Недригайлівського районного суду Сумської області від 13.03.2019, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

потерпілої ОСОБА_3

законного представника потерпілої Даниленко О. В.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів того, що належна йому собака покусала ОСОБА_3 , висновки суду першої інстанції ґрунтуються на неповному та однобічному з`ясуванні обставин справи, належним чином не вмотивовані, постанова прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки копію постанови він отримав лише 18.03.2019 та не є фахівцем у галузі права, а тому не міг своєчасно подати апеляційну скаргу.

Постановою судді Недригайлівського районного суду Сумської області від 13.03.2019 ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу в сумі 85 грн без конфіскації тварини. Стягнуто на користь держави 384,20 грн судового збору.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_4 порушив правила утримання належних йому собак, в результаті чого одна із собак по кличці «Лада» 15.02.2019, знаходячись по вул. Мічуріна в смт Недригайлів, заподіяла шкоди здоров`ю ОСОБА_3 .

Вислухавши доводи потерпілої ОСОБА_3 та її законного представника ОСОБА_6 , які просили залишити постанову судді без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 , який підтримав свою апеляційну скаргу, просив скасувати постанову судді та закрити провадження у справі через відсутність складу правопорушення, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вказана вище апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи і копія цієї постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено (ч. 1 ст. 285 КУпАП), і може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено (ч. 2 ст. 294 КУпАП).

Як убачається з матеріалів справи, копію постанови судді Кульбачний ОСОБА_7 отримав 18.03.2019, при цьому він не є фахівцем у галузі права, внаслідок чого він об`єктивно не мав можливості своєчасно подати апеляційну скаргу на це рішення судді, тому строк на апеляційне оскарження постанови судді підлягає поновленню, так як цей процесуальний термін, на думку апеляційного суду, пропущений ОСОБА_4 з поважних (об`єктивних) причин.

Відповідно ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

На підставі ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як убачається з протоколу серії АПР18 049202 про адміністративне правопорушення від 25.02.2019 ОСОБА_4 притягується до адміністративної відповідальності за те, що він порушив правила утримання належних йому собак, внаслідок чого одна з них 15.02.2019 о 13:00, перебуваючи по вул. Мічуріна в смт. Недригайлів, заподіяла шкоди здоров`ю ОСОБА_3 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 154 КУпАП. При цьому особою, що складала зазначений вище протокол про адміністративне правопорушення, незважаючи на бланкетну норму закону і всупереч вимогам КУпАП, не вказано, які ж саме положення нормативно-правових актів (правил утримання тварин) порушив ОСОБА_4 , оскільки згідно положень ч. 2 ст. 154 КУпАП адміністративна відповідальність настає за тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях, що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну, а так само повторне протягом року вчинення порушення з числа передбачених ч. 1 цієї статті.

Диспозиція цієї норми закону, як зазначалося вище, є бланкетною і лише описує безпосередньо саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до інших галузей права, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки осіб щодо тримання собак, встановлені відповідними правилами на адміністративній території певного населеного пункту. Зокрема, така норма має загальний і конкретизований зміст. Загальний зміст бланкетної диспозиції передається словесно-документною формою відповідної статті КУпАП і в обов`язковому порядку включає положення інших нормативно-правових актів. Із загальним змістом бланкетної диспозиції пов`язане визначення діяння як правопорушення певного виду та встановлення за нього адміністративної відповідальності, а конкретизований зміст цієї диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює адміністративно-правову норму більш конкретним змістом.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, крім іншого, зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Незважаючи на відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення необхідного посилання на конкретну норму правил утримання тварин, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, суддя суду першої інстанції визнав ОСОБА_4 винним у порушенні правил утримання собаки та вчиненні вказаного вище правопорушення, за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, і наклав на останнього відповідне адміністративне стягнення, визначене санкцією цієї частини статті, що прямо суперечить принципу правової визначеності закріпленому у численних рішеннях ЄСПЛ (п. 31 рішення від 28.10.2003 у справі «Ракевич проти Росії» (Rakevich v. Russia), заява № 589973/00); п. 109 рішення від 13.12.2001 у справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови» (Metropolitan Church of Bessarabia v. Moldova), заява № 45701/99); п. 54 рішення від 23.09.1998 у справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» (Steel and Others v. the United Kingdom), згідно яких «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку».

Зокрема, ЄСПЛ нагадує, що «національне законодавство має з достатньою чіткістю визначати межі та спосіб здійснення відповідного дискреційного права, наданого органам влади, щоб забезпечувати громадянам той мінімальний рівень захисту, на який вони мають право згідно з принципом верховенства права в демократичному суспільстві» (п. 33 рішення від 15.11.1996 у справі «Доменічіні проти Італії» (Domenichini v. Italy), Reports 1996-V).

На національному рівні КСУ в своєму рішенні від 29.06.2010 у справі № 17-рп/2010 за конституційним поданням Уповноваженого ВРУ з прав людини зазначив, що «одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями» (абз. 3 п.п. 3.1 п. 3), а у рішенні від 22.09.2005 № 5-рп/2005 той же Суд вказав, що «із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі» (абз. 2 п.п. 5.4 п. 5).

Також суддя у своїй постанові на власний розсуд конкретизував зміст протоколу про адміністративне правопорушення, фактичні обставини правопорушення (кличка собаки), нормативно-правовий акт і навів деталізацію відповідних положень цього нормативно-правового акту (конкретні пункти Правил).

Згідно усталеної судової практики ЄСПЛ (рішення від 30.05.2013 у справі «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva v. Russia), заява № 36673/04); рішення від 20.09.2016 у справі «Карелін проти Росії»(Karelin v. Russia), заява № 926/08) у випадку, «коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Крім того, порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і з джерел, передбачених цим законодавством. При цьому необхідно враховувати, що у справі протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 049202 від 25.02.2019 є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ акт (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення у сфері утримання тварин (ст. 254 і 255 КУпАП), тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове положення серед інших джерел (доказів).

Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Таким чином, оцінюючи вказаний доказ відповідно ст. 252 КУпАП, апеляційний суд приходить до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 049202 від 25.02.2019 складений без дотримання вимог процесуального закону, що тягне за собою визнання цього доказу недопустимим.

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, з урахуванням практики ЄСПЛ, відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, при відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що наявними у справі доказами не доведений факт вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП.

Крім того, незважаючи на те, що санкцією ч. 2 ст. 154 КУпАП передбачене стягнення у виді штрафу від 3 до 5 неоподаткованих мінімумів доходів громадян з конфіскацію тварини, суддею суду першої інстанції на ОСОБА_4 накладене стягнення у виді штрафу без конфіскації тварини, яке є обов`язковим, не навівши з цього приводу жодних мотивів.

За таких обставин, постанова судді про визнання винуватим ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, є необґрунтованою і підлягає безумовному скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням суддею суду першої інстанції норми матеріального права та порушенням норми процесуального права, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Що стосується доводів ОСОБА_4 про відсутність у його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, то їм на даний час неможливо надати об`єктивну правову оцінку, оскільки ані протокол про адміністративне правопорушення, ані постанова судді суду першої інстанції не відповідають вимогам процесуального закону, внаслідок чого апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

З аналогічних підстав не можуть бути прийнятими до уваги показання допитаних апеляційним судом потерпілої ОСОБА_3 , законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 та свідків, а також інші наявні в матеріалах справи письмові докази, внаслідок чого апеляційний суд позбавлений можливості ухвалити рішення щодо притягнення до адміністративної відповідальності особи, дії якої призвели 15.02.2019 о 13:00 по вул. Мічуріна в смт. Недригайлів до заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_3

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження постанови судді Недригайлівського районного суду Сумської області від 13.03.2019.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Недригайлівського районного суду Сумської області від 13.03.2019 відносно ОСОБА_9 скасувати через неправильне застосування суддею суду першої інстанції норми матеріального права та порушення норми процесуального права, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуРунов В. Ю.