Провадження № 33/801/536/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковбаса Ю. П.
Доповідач: Сопрун В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Сопруна В.В.,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвоката Білозора О.Л.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 30 травня 2019 року,

в с т а н о в и в:

02 травня 2019 року, о 09 год 44 хв, ОСОБА_1 , в м. Вінниці по вулиці Ватутіна, 14Б, керував транспортним засобом марки «DAEWOO LANOS», д/н НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився в медичному закладі. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 30 травня 2019 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 384,20 грн на користь держави.

Не погодившись з постановою суду, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 30 травня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП незаконною, просив скасувати її та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши ОСОБА_1 та його адвоката Білозора О.Л., які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стаття 130 КУпАП передбачає відповідальність водіїв за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху встановлює, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №300593 від 02 травня 2019 року, рапортом працівника поліції Казиміра Р.А., висновком КП «Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія» від 02 травня 2019 року №1197, згідно якого ОСОБА_1 особисто відмовився від проходження медичного огляду.

Суд першої інстанції, діючи у відповідності до вимог ст. ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, і дійшов вірного висновку про доведеність його вини у порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху, що утворює повний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно диспозиції ст.130 КУпАП відповідальність за даною нормою настає також у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння.

ОСОБА_1 в закладі в присутності лікаря відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, що підтверджується висновком КП ВОНД «Соціотерапія».

Вище зазначені докази узгоджуються між собою, будь-яких сумнівів у їх належності, допустимості не має, в сукупності підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апелянта про порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння, не знайшли свого підтвердження, і на думку апеляційного суду, є ніщо іншим як бажанням уникнення відповідальності за вчинене.

Відповідно до Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованої в МЮУ 11 листопада 2015 за №1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.12 згаданої вище Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Апелянтом не надано доказів, які б підтверджували його доводи, наведені в апеляційній скарзі. Крім того, ОСОБА_1 особисто підписав протокол про адміністративне правопорушення серії БД №300593 від 02 травня 2019 року, зазначивши, що «пояснення дасть в суді». Будь-яких зауважень до протоколу у нього не було.

Також апеляційний суд звертає увагу, що у разі виявлення у водія транспортного засобу, в даному випадку ОСОБА_1 , ознак наркотичного сп`яніння, огляд останнього повинен проводитися не на місці зупинки, а у лікаря-нарколога у відповідному закладі охорони здоров`я.

При цьому, такий огляд ОСОБА_1 повинен був пройти в супроводі поліцейського у порядку, передбаченому Інструкцією від 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Відповідно до ч.4 ст.266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд в закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Відповідно до частини 5 вищевказаної статті огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті вважається недійсним.

ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції 02 травня 2019 року о 09 год 44 хв, огляд на стан сп`яніння пройшов на підставі самозвернення 03 травня 2019 року о 10 год 00 хв (а.с.16), тобто пройшло більше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, передбаченим ч.4 ст.266 КУпАП, з огляду на що, такий огляд є недійсним, тому висновок медичного огляду КЗ ВОНД «Соціотерапія» від 03 травня 2019 року №481, який міститься в матеріалах справи про адміністративне правопорушення є недопустимим доказом.

Послідуюче проходження медичного огляду не виключає в діях ОСОБА_1 складу порушення п. 2.5 ПДР України.

Відповідно ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

За таких обставин, подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки вона не містить в собі достатніх підстав для висновку про те, що постанова суду першої інстанції про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення є незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з чим, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити вказану апеляційну скаргу без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 30 травня 2019 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Керуючись ч.1 ст.130, ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 30 травня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького апеляційного суду: /підпис/ В. В. Сопрун

Згідно з оригіналом: В.В. Сопрун