Провадження № 33/4820/373/19
Справа № 686/9200/19 Головуючий в 1-й інстанції Продан Б. Г.
Категорія: ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бондар В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі: головуючої-судді Бондар В.В., з участю секретаря судового засідання Габая А.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 червня 2019 року,-

В с т а н о в и в :

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 червня 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, військовослужбовця,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 340 грн., що становить двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 10 200 грн., що становить шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі ст. 36 ч.2 КУпАП на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 384 грн. 20 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 25 березня 2019 року о 19 год. 05 хв., керував транспортним засобом марки «Volkswagen Transport», номерний знак НОМЕР_1 , в м. Хмельницькому по вул. Раєвського, 42, з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка вимова, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків та, не врахувавши дорожньої обстановки, не вибравши безпечної швидкості руху допустив наїзд на залізний відбійник та огорожу по вул.Раєвського 42, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження, чим порушив п. 2.9 «а», та п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі, як видно з її змісту, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просять постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. Вважають, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, безпідставною, винесена з порушенням норм КУпАП та вимог нормативних актів, що встановлюють порядок проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння. Суд першої інстанції залишив поза увагою клопотання про відкладення розгляду справи та розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 , чим порушив його права, передбачені ст. 268 КУпАП. В день слухання справи (25 червня 2019 року) ОСОБА_1 був виданий листок непрацездатності, в зв`язку з чим він подав клопотання про відкладення розгляду справи. Суд без належного обґрунтування відмовив у клопотанні захисника про виклик свідків та працівника поліції. В матеріалах справи відсутнє направлення працівників поліції, ОСОБА_1 не видавався акт про направлення на огляд в заклад охорони здоров`я. ОСОБА_1 заперечує проти складеного відносно нього протоколу, оскільки в момент спілкування повідомляв поліцейським, що він не був водієм транспортного засобу. Свідки самі пояснення не писали та не можуть підтверджувати той факт, що ОСОБА_1 перебував за кермом та був водієм.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 в підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши зібрані по справі докази, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Твердження апелянта, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, не можуть бути прийнятими до уваги з наступних підстав.

Положеннями ст. 268 КУпАП передбачено можливість розгляду справ (в яких участь особи, що притягується до відповідальності не є обов`язковою) у відсутність цієї особи в разі, якщо в суду є відомості про повідомлення особи про судовий розгляд справи та якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги, що суд розглянув справу у відсутність апелянта та за наявності зави про відкладення розгляду справи з поважних причин, як підстави для скасування судового рішення, не можуть слугувати в даній справі підставою для скасування постанови суду з закриттям провадження з наступних підстав.

З матеріалів справи видно, що про день та час слухання справи 25 червня 2019 року ОСОБА_1 був обізнаний, про що свідчить його клопотання про відкладення розгляду справи. ОСОБА_1 подавалася заява про відкладення розгляду справи, яку суд задовольнив. Суд першої інстанції обґрунтовано критично оцінив повторну заяву ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, як намір уникнути настання відповідальності, зважаючи на те, що дані листа працездатності, який був виданий 25 червня 2019 року, тобто в день слухання справи та в день закінчення тримісячного строку накладення адміністративного стягнення, вказують, що ОСОБА_1 призначене амбулаторне лікування, що на переконання суду, не перешкоджало його з`явленню до суду. Вказані обставини судом розцінені, як умисне затягування розгляду справи з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення та небажання особи взяти участь в розгляді справи судом першої інстанції.

До того ж апеляційний суд вважає необхідним звернути увагу, що у поданій заяві про відкладення розгляду справи, поданій до суду першої інстанції, ОСОБА_1 , як на підстави неможливості свого з`явлення до суду, вказував на те, що він перебуває на прийомі у лікаря та йому проводиться відповідне обстеження, відкритий листок непрацездатності, тому він «фізично» не має «можливості бути присутнім під час розгляду справи» (а.с.27).

Однак, як видно з матеріалів справи розгляд справи був призначений на 15 год. 00 хв. 25 червня 2019 року, а оглянутий лікарем ОСОБА_1 був того ж дня о 12 год. 45 хв. часовий проміжок до судового засідання давав можливість ОСОБА_1 , за бажанням, прибути в судове засідання, для надання пояснень.

Долучені до заяви документи не свідчили про неможливість з`явлення ОСОБА_1 за станом здоров`я в судове засідання.

Враховуючи вищевказане, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 , який був обізнаний про слухання його справи в Хмельницькому міськрайонному суді, за бажанням міг з`явитися до суду, надати пояснення щодо обставин справи та їх спростування, проте не скористався своїм правом взяти участь у розгляді справи.

Відтак, за таких обставин, в випадку нез`явлення особи, що притягується до відповідальності, що була повідомлена про слухання справи, однак не побажала взяти участь в цьому судовому засіданні, в суду першої інстанції відповідно до ст.268 КУпАП були підстави для розгляду справи у відсутність ОСОБА_1 на підставі наявних в справі доказів та за участю його представника. За таких обставин підстави для скасування постанови суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 з цих підстав відсутні.

Суд критично оцінює доводи апелянтів, що судом було позбавлено ОСОБА_1 права взяти участь в судовому засіданні, давати пояснення, заявляти клопотання та знайомитись з матеріалами справи, позаяк такі твердження суперечать вищевказаним обставинам, матеріалам справи. ОСОБА_1 відповідно до вимог чинного законодавства отримав копію протоколу про адміністративне правопорушення, своїм підписом у протоколі підтвердив факт роз`яснення йому поліцейським прав, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення. Його захист в суді першої інстанції здійснювала юрист Герасимчук С.С., яка була допущена до участі в справі, як його представник. Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 скористався правами, наданими ст.268 КУпАП.

При розгляді справи щодо ОСОБА_1 порушень процесуального закону, що могли б стати підставою для скасування постанови суду з наведених захисником в апеляційній скарзі та в апеляційному суді мотивів, допущено не було.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, за викладених в постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом першої інстанції доказах, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №165302, який 25 березня 2019 року був складений інспектором роти № 1 БУПП в Хмельницькій області, лейтенантом поліції Крещуком І.С., того ж дня, в 19 год. 49 хв. в м. Хмельницькому по вул. Раєвського, 42, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Transport», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка вимова. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, також відмовився пройти огляд в закладі охорони здоров`я, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).

Крім того, 25 березня 2019 року о 20 год. 42 хв. був складений інспектором роти № 3 БУПП в Хмельницькій області лейтенантом поліції Барановським В. протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №183017 щодо ОСОБА_1 , де зазначено, що в м. Хмельницькому по вул. Раєвського, 42, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Transport», номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на залізний відбійник та огорожу по вул. Раєвського, 42, в м.Хмельницькому. Після дорожньо-транспортної пригоди автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками та завдані збитки особам, які проживають по АДРЕСА_2 , чим порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП (а.с.10).

Постановою судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 5 квітня 2019 року обидва провадження об`єднані в одне провадження.

Підстав вважати протоколи про адміністративне правопорушення недопустимим доказом апелянт не наводить, не встановлено таких і апеляційним судом.

В складеному протоколі серії ОБ №165302 вказано, що апелянт відмовився від проходження огляду на стан спяніння у встановленому законом порядку, який підписаний особисто апелянтом ОСОБА_1 без будь-яких зауважень з приводу змісту складеного протоколу.

За змістом п.п. 2, 4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, які були зазначені поліцейськими в складених документах (а.с. 1). Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 підтверджував, що в обідній час вживав слабоалкогольні напої, наявність ознак алкогольного сп`яніння, підтверджувала в апеляційному суді свідок ОСОБА_3 .

Під час апеляційного розгляду не встановлено порушень в діях поліцейських вимог «Інструкції про порядок виявлення в водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Відсутність в справі направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не спростовує висновків суду першої інстанції, зважаючи, що таке направлення видається в разі згоди водія на проходження огляду в закладі охорони здоров`я, яке не повинне долучатись працівниками поліції до протоколу, позаяк вказане направлення, яке є підставою для проведення лікарем огляду, залишається в закладі охорони здоров`я. В поліцейських були відсутні правові підстави для примусового доставлення особи для проведення огляду в медичному закладі після того, коли він відмовився від огляду на місці зупинки та в медичному закладі. Тому такі доводи апеляційної скарги, як підстави для висновку, що поліцейськими не дотримано порядку направлення водія для проведення огляду, не можуть бути враховані.

З врахуванням викладеного, підстав вважати покладені в основу доведеності вини ОСОБА_1 докази недопустимими доказами, про що вказує апелянт в своїй скарзі та в апеляційному суді, апеляційним судом не встановлено.

Апеляційний суд вважає, що в суду першої інстанції не було необхідності виклику та допиту свідків, присутніх під час відмови від огляду, з приводу обставин, які зазначені у протоколі та в їх поясненнях. Тому такі твердження апелянта щодо неповноти судового розгляду не можуть бути враховані судом, як підстава для скасування постанови суду з цих підстав.

Доводи ОСОБА_1 в апеляційному суді, що він за станом здоров`я після дорожньо-транспортної пригоди не усвідомлював подій, які відбувались за його участю, не пам`ятає, чи були присутні свідки, не можуть бути враховані, позаяк суперечать даним відеозапису переглянутого в апеляційному суді. Згідно даних відеозапису медичні працівники, які були присутні на місці, не заперечували проти проведення відповідних дій за участю ОСОБА_1 , в присутності двох свідків ОСОБА_1 не виявив бажання пройти огляд на стан сп`яніння в передбаченому законом порядку.

Доводи апеляційної скарги про те, що під час складання протоколу ОСОБА_1 намагався пояснити поліцейським, що він не був водієм транспортного засобу, а самі свідки пояснення не писали та не можуть підтвердити того факту, що ОСОБА_1 перебував за кермом, відмовлявся від огляду на стан сп`яніння, на увагу не заслуговують, позаяк суперечать даним відеозапису, письмовим поясненням апелянта. Апеляційний суд враховує, що, як апелянт, так і свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не виказували жодних зауважень, заперечень з приводу змісту складених за їх участю документів, а ті обставини, що свідки за спливом часу не пам`ятали всіх обставин, не дають підстав сумніватись в даних, що містяться у складених за їх участю документах.

У письмових поясненнях ОСОБА_1 , які він надавав після дорожньо-транспортної пригоди, він визнавав факт керування ним 25 березня 2019 року транспортним засобом «Volkswagen Transport», номерний знак НОМЕР_1 , коли побачив пішоходів, почав їх об`їжати, однак не врахував дорожньої обстановки та здійснив наїзд на огорожу (а.с.2). Апеляційний суд враховує, що в своїх поясненнях після дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 визнав факт вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно долученої до справи розписки ОСОБА_5 (а.с. 3) автомобіль було передано ОСОБА_5 , який зобов`язався не допускати ОСОБА_1 до керування впродовж 24 годин, що свідчить про відсторонення водія від керування автомобілем відповідно до ст. 266 КУпАП.

Факт пошкодження автомобіля підтверджується також даними схеми місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 11). Ця схема та протокол про адміністративне правопорушення, складені за ст. 124 КУпАП (а.с.10), які без зауважень та застережень підписані ОСОБА_1 , свідчать про керування ОСОБА_1 автомобілем до зіткнення, після якого йому пропонувався пройти огляд, від якого той відмовився.

Тому викладені доводи апеляційної скарги, що у працівників поліції не було підстав для висновку, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, суперечать фактичним обставинам провадження, показанням з цього приводу свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які вказували, що після дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 в автомобілі перебував один, фактично такі обставини апелянт визнав і в апеляційному суді.

В суду першої інстанції були відсутні підстави для закриття провадження в справі з підстав, заявлених в апеляційній скарзі, а невизнання вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих правопорушень в поданих заявах до суду першої інстанції, в апеляційній скарзі, не вказує, що судом постановлено рішення без дотримання вимог ст.ст. 266, 280 КУпАП.

При розгляді справи щодо ОСОБА_1 порушень процесуального закону, що могли б стати підставою для скасування постанови суду з наведених апелянтом в апеляційній скарзі та в апеляційному суді мотивів, допущено не було.

Суд приходить до висновку, що місцевий суд дійшов правомірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Погоджуючись з обраним видом та розміром стягнення, апеляційний суд враховує всі обставини справи та вважає, що судом обґрунтовано призначене стягнення в виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Призначене місцевим судом стягнення є достатнім для виховання ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Підстави для скасування чи зміни постанови місцевого суду відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П о с т а н о в и в :

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 червня 2019 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя