Справа №580/621/19 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Чхайло О.В.
Номер провадження 33/816/261/19 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення № 580/621/19 за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Лебединського районного суду Сумської області від 23.05.2019, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

захисника - адвоката ОСОБА_10.,

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, оскільки він не керував автомобілем, в протоколі відсутня відмітка про вручення йому його копії чи відмову від отримання, свідки його відмови від огляду є зацікавленими особами, йому не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння біля т/з, акт про відмову від огляду не складався, а він не був відсторонений від керування.

Постановою судді Лебединського районного суду Сумської області від 23.05.2019 ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 10200 грн із позбавленням права керування т/з на строк один рік. Стягнуто на користь держави 384,20 грн судового збору.

Відповідно до постанови судді, 23.02.2019 о 23:50 ОСОБА_4 в м. Лебедині на пл. Волі керував автомобілем Фольксвген з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Вислухавши доводи захисника ОСОБА_10., яка підтримала апеляційну скаргу, просила скасувати постанову судді та закрити провадження у справі через відсутність складу правопорушення, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 ЗУ «Про міжнародні договори України» та ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 024897 від 24.02.2019, суддя суду першої інстанції дійшов висновку, що водій ОСОБА_4 керував т/з із ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку у присутності двох свідків.

Зазначені висновки судді суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, належним чином вмотивовані і ґрунтуються на досліджених та перевірених в судовому засіданні доказах.

Зокрема, факт вчинення ОСОБА_4 правопорушення за обставин, викладених у постанові судді, об`єктивно підтверджується, крім зазначеного вище протоколу про адміністративне правопорушення, іншими доказами у справі, а саме:

- показаннями свідка ОСОБА_5 в суді першої та апеляційної інстанцій та свідка ОСОБА_6 в суді першої інстанції, які пояснили, що того вечора перебували на патрулюванні в м. Лебедині на пл. Волі. В цей час на великій швидкості проїхав автомобіль в сторону бару «Мікс», за яким вони прослідували та, який зупинився біля вказаного бару. Коли вони під`їхали, пройшло не більше хвилини і водій стояв біля авто. Ключі від т/з були в нього. Інших осіб біля т/з не було. Від водія було чутно різкий запах алкоголю, він хитався, а тому вони запропонували пройти йому обстеження на стан сп`яніння в медичному закладі. Коли приїхали у лікарню, то ОСОБА_4 від проходження огляду відмовився;

- показаннями свідка ОСОБА_7 в суді першої інстанції, який пояснив, що зазначена особа від проходження огляду за допомогою алкотестера або шляхом відбору біологічних зразків на аналіз відмовився, а тому висновок щодо стану сп`яніння він зробив візуально. Крім цього, сам ОСОБА_4 визнав, що він вживав спиртні напої;

- висновком щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 21 від 24.02.2019 (а. с. 9-10);

- відеозаписом подій, згідно яких водій ОСОБА_4 , знаходячись в безпосередній близькості біля місця водія автомобіля Фольксваген д. н. з. НОМЕР_1 , ігноруючи вимоги працівників поліції щодо надання документів та пояснень, розмовляв по телефону, повідомивши іншу особу про своє місце знаходження, власними ключами закрив вказаний автомобіль та сів до автомобіля працівників поліції (а. с. 5).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису (ч. 1 ст. 251 КУпАП), а згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно ст. 252 КУпАП, суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналізуючи зазначені положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, не вбачає будь-яких законних підстав не довіряти вказаним доказам.

Наведені вище докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи, в тому числі і доводами апеляційної скарги сторони захисту.

Не може апеляційний суд погодитися із показаннями свідка ОСОБА_8 , яка пояснила суду першої інстанції, що саме вона керувала зазначеним автомобілем, та відійшла від нього до приїзду працівників поліції, оскільки вона є дружиною ОСОБА_4 та напряму зацікавлена в результатах розгляду справи. Крім того, з показань свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вбачається, що вони наздогнали автомобіль Фольксваген і він майже постійно знаходився в полі їх зору, а коли підійшли до цього автомобіля - біля нього знаходився тільки ОСОБА_4 .

Крім того, її пояснення спростовуються встановленими обставинами щодо незначного проміжку часу між фактичною зупинкою автомобіля та прибуттям працівників поліції, що унеможливлює віддалення водія на значну відстань від автомобіля, перебуванням ОСОБА_4 безпосередньо біля місця водія з ключами від автомобіля, відсутності інших осіб біля зазначеного автомобіля, відсутності спроб ОСОБА_4 на місці зупинки т/з пояснити, хто ж керував автомобілем чи зачекати ймовірного водія, повідомлення телефоном про те, що його затримали працівники поліції і він знаходиться біля «Міксу».

Адміністративна відповідальність особи, яка керує т/з, згідно ст. 130 КУпАП настає у разі, коли така особа відмовляється від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. Диспозиція цієї норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, в тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, а згідно п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

Установленим порядком проходження медичного огляду, про який йдеться мова, є визначена у ст. 266 КУпАП, розділі ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС 07.11.2015 № 1395, зареєстрована в МЮ 10.11.2015 № 1408/27853), розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрована в МЮ 11.11.2015 за № 1413/27858) і п. 3-8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМ 17.12.2008 № 1103, з послідуючими змінами), процедура направлення водіїв т/з для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння і безпосередньо порядок проведення такого огляду.

Згідно цієї процедури огляд водія на стан сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки т/з із використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції, у присутності 2-х свідків; 2) у відповідному закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше 2-х годин з моменту встановлення підстав для його здійснення і огляд проводиться в присутності поліцейського. При цьому при проведенні огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.

Зважаючи на відмову ОСОБА_4 від проходження огляду на стан сп`яніння вже в закладі охорони здоров`я, зокрема його відмову від лабораторних досліджень, висновок лікаря про перебування ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння свідчить про наявність в нього ознак сп`яніння, проте не може бути допустимим доказом його перебування у стані саме алкогольного сп`яніння, а тому він обґрунтовано притягнутий саме за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про відсутність відмітки про вручення йому копії протоколу чи відмови від її отримання не заслуговують на увагу, оскільки в протоколі зазначено про те, що він відмовився від підпису та дачі письмового пояснення в присутності двох свідків, до початку розгляд справи в суді він ознайомився з її матеріалами.

Не можна також погодитися і з доводами апеляційної скарги ОСОБА_4 про те, що свідки його відмови від огляду є зацікавленими особами, оскільки він відмовився від такого огляду у лікарні в нічний час, і саме свідки такої відмови, які є працівниками лікарні були залучені при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому в апеляційній скарзі не зазначено, яким саме чином працівники лікарні можуть бути зацікавлені в результаті розгляду справи.

Враховуючи вказані вище вимоги закону, апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні у відношенні ОСОБА_4 протоколу про адміністративне правопорушення дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм та права і законні інтереси останнього.

Протокол про адміністративне правопорушення розглянутий суддею суду першої інстанції на підставі наявних в матеріалах справи та досліджених в судовому засіданні доказів, які у своїй сукупності і взаємозв`язку, є достатніми для прийняття рішення про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому апеляційний суд враховує також і рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), де Суд наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому ОСОБА_4 як водій т/з, крім передбачених законодавством України прав, має ще й певні обов`язки, які мають дотримуватися при експлуатації автомобіля за будь-яких обставин.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 суддею суду першої інстанції в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279 і 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином вмотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Лебединського районного суду Сумської області від 23.05.2019 відносно ОСОБА_9 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю постанову - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуРунов В. Ю.