Тростянецький районний суд
справа № 147/586/19
номер провадження № 3/147/197/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2019 року суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Дудіков А.В., при секретарі Івасюк А.А., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріал, який надійшов від Тростянецького ВП Бершадського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тростянецького районного суду перебувають адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

05.08.2019р. від ОСОБА_1 через канцелярію суду надійшла заява, в якій останній просив відвести суддю Тростянецького районного суду Вінницької області Дудікова А.В. від розгляду справи про адміністративне правопорушення (147/589/19) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав заяву, пояснив, що бажає щоб справу розглядав інший суддя.

Адвокат Волошин І.А. будучи належним чином повідомлений, повторно у судове засідання не з`явився.

Вислухавши думку ОСОБА_1 , вивчивши заяву, дослідивши матеріли справи, суддя приходить до наступного висновку.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не передбачає процесуальних норм, які б регламентували порядок розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливості заявляти відвід (cамовідвід) судді, прокурору і відповідно не передбачають порядку розгляду такої заяви, що свідчить про наявність прогалин в праві, але враховуючи вимоги ст.ст. 57,64 Конституції України, враховуючи положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, правомірно буде застосувати аналогію процесуального законодавства, передбаченого ЦПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 ЦПК України якщо на час подання заяви про відвід судді у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід здійснюється в нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію, про що виноситься ухвала. У такому разі положення частин третьої та четвертої цієї статті не застосовуються.

У зв`язку з тим, що в Тростянецькому районному судді Вінницької області здійснює правосуддя лише один суддя, вирішення питання про відвід здійснюється в нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу. Окрім того, заявнику надано право оскаржити постанову, яку буде прийнято за результатами розгляду адміністративних матеріалів, що надасть змоги судді апеляційного суду перевірити наявність підстав для відводу судді, якій здійснює розгляд справи.

Згідно ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 та його представнику, адвокату Волошину І.А., оголошувався склад суду, роз`яснювалось право заявити відвід, однак останні повідомили, що складу суду довіряють, відводу не заявлялось (а.с.33).

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п.1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Згідно з п.12 висновку № 1 (2001) Консультаційного Ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість і з боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме - вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення.

Враховуючи наявність значної суб`єктивної складової в оцінці стороною провадження дій та рішень судді, завданням суду, який розглядає відповідну заяву, є встановлення об`єктивних фактів, які б дійсно підтверджували доводи заяви про відвід.

На переконання суду, фактами, які свідчать про упередженість судді, можуть бути висловлювання останнього під час судового розгляду або поза ним на користь однієї з сторін; надання або ж демонстрування суддею переваги одних учасників провадження перед іншими; висловлювання щодо результату розгляду ініційованих сторонами питань; попередні висновки судді про винуватість або ж невинуватість особи; створення штучних перешкод у користуванні учасниками провадження своїми процесуальними правами тощо.

Заява мотивована тим, що у ОСОБА_1 склалась думка про небезсторонність суду, оскільки суддя в попередніх засіданнях безпідставно відмовляв в задоволенні клопотань його попереднього адвоката Волошина І.А., і він має в наступних засіданнях скористатись послугами іншого захисника.

Однак з матеріалів справи вбачається, що усі клопотання ОСОБА_1 та його представника, адвоката Волошина І.А., судом було задоволено, зокрема: про ознайомлення з матеріалами справи від 18.06.2019р., про відкладення розгляду справи для необхідності укладення договору з адвокатом від 20.06.2019р., клопотання про ознайомлення з матеріалами справи від 21.06.2019р., про виклик свідків від 04.07.2019р., про витребування для огляду документів на прилад Драгер 6810, про виклик працівника поліції ОСОБА_2 .

Вказані в заяві про відвід обставини не можуть прямо і беззастережно вказувати на неупередженість судді по вказаній справі, як наявність підстав для відводу, а тому заява є необґрунтованою.

Заява про відвід судді подана після дослідження доказів, а саме 05.08.2019р. Адміністративний правопорушення вчинене ОСОБА_1 21.05.2019р., що свідчить про бажання останнього затягнути розгляд справи, щоб уникнути відповідальність за його вчинення.

Справа має бути розглянута вчасно, оскільки безпідставне умисне затягування розгляду справи, що на переконання суду має місце з боку ОСОБА_3 , нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким зокрема є охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП), а також завдання провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема щодо своєчасного розгляду справи (ст. 245 КУпАП).

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що заява про відвід судді Дудікова А.В. є необґрунтованою та безпідставною.

На підставі викладеного, керуючись статтями 245, 246 КпАП України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Дудікова А.В., відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: