Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/286/19 Головуючий у суді І-ї інстанції Бондаренко А. А.
Категорія - 124 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2019 року. Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_1 на постанову Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 27 червня 2019 року, якою відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії, підприємця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення,

за участю особи, відносно якої закрито провадження - ОСОБА_2 ,

потерпілої - ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 27 червня 2019 року закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Обґрунтовуючи своє рішення, суддя районного суду виходив з того, що з пояснень ОСОБА_2 , рапорту інспектора СППП №4 Кропивницького РВП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області Коваленка А.М., свідка ОСОБА_3 встановлено, що ОСОБА_2 не мав змоги вжити заходів до уникнення зіткнення з автомобілем Scoda Octavia державний номер НОМЕР_1 внаслідок порушення водієм автомобіля Scoda Octavia державний номер НОМЕР_1 правил дорожнього руху. При цьому суд критично поставився до пояснень водія автомобіля Scoda Octavia ОСОБА_1 щодо того, що вона не могла зупинити автомобіль відповідно до вимог правил дорожнього руху, так як це спростовується даними рапорту інспектора СППП №4 Кропивницького РВП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області Коваленка А.М., поясненнями ОСОБА_2 .

Враховуючи зазначене, суддя районного суду прийшов до висновку, що в діяннях ОСОБА_2 відсутня вина у порушенні п.12.3, 12.1 Правил дорожнього руху України та, відповідно, відсутня вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням районного суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій порушує питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови, а за наслідком розгляду апеляційної скарги просить скасувати постанову Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 27 червня 2019 року, та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції не повідомляв її та не залучав до розгляду даної справи, про оскаржувану постанову їй стало відомо лише 05 липня 2019 року від працівників Благовіщенського ВП ГУНП в Кіровоградській області. З урахуванням того, що їй необхідно було ознайомитися з матеріалами справи та звернутися за правовою допомогою до адвоката для написання апеляційної скарги, вважає що десятиденний строк встановлений ст.289 КУпАП пропущений з поважних причин та просить його поновити.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_1 зазначає, що висновок суду першої інстанції щодо відсутності в діях ОСОБА_2 порушень вимог п.12.3, 12.1 Правил дорожнього руху України, а відповідно - складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, ґрунтується на неповно з`ясованих обставинах та належним чином не мотивований.

Зазначає, що в суді першої інстанції ОСОБА_2 не визнав своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та надав пояснення, які на її думку суперечать матеріалам справи. А при прийнятті рішення, суд першрої інстанції обмежився лише його поясненням наданим в судовому засіданні та дослідженням матеріалів справи.

Однак, викладені в постанові суду обставини не відповідають фактичним обставинам вчиненого адміністративного правопорушення виходячи з наступного.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_2 не визнав своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд обмежився лише його поясненням та не викликав до суду її, як потерпілу, свідків для дачі пояснень.

Рапорт інспектора СППП №4 Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області Коваленка А.М. жодним чином не спростовує надані нею пояснення від 18.05.2019 оскільки не містить жодних відомостей про те, що ОСОБА_2 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху врахував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним та у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для усіх учасників руху об`їзду перешкоди як те вимагають п.12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України.

Згідно наданих в судовому засіданні пояснень ОСОБА_2 , він рухався керуючи автомобілем по крайній лівій смузі руху зі швидкістю 80 км. на годину. У той час, коли він проїжджав по ділянці автодороги, біля якої розташований ресторан «Кропива», з примикаючої другорядної дороги несподівано, в порушення вимог дорожнього знаку «Дати дорогу» виїхав автомобіль Scoda Octavia, знову ж в порушення правил дорожнього руху, не увімкнувши сигнал повороту, підрізавши його автомобіль, та зайняла крайню ліву смугу руху. Працівник поліції, помітивши ці порушення, жестом наказав їй зупинитись. Знову ж в порушення правил дорожнього руху водій автомобіля Scoda Octavia несподівано різко зупинилась посеред дороги на крайній лівій смузі руху. Внаслідок вказаних дій він не мав можливості зменшити швидкість руху і допустив зіткнення з автомобілем Scoda Octavia.

У постанові суд зазначив, що у поясненні на окремому аркуші ОСОБА_2 надав пояснення аналогічні тим, що він надав у судовому засіданні.

Проте, зазначене судом вище вказане у постанові не відповідає дійсності.

Так, у своєму поясненні від 18.05.2019 ОСОБА_2 зазначив, що він рухався по лівій полосі поблизу ресторану Кропива зі швидкістю «50 км. на годину». Видимість була нормальною. Він помітив автомобіль який виїхав з другорядної дороги на головну і зайняв крайню ліву полосу. Це був автомобіль Шкода НОМЕР_1 . Він показав світлом фар дальнього світла щоб вона перестроїлась і почав гальмувати. Інспектор показав жезлом автомобілю з`їхати з дороги в право. Після чого відбулося зіткнення його автомобіля з Шкодою.

Таким чином, пояснення надані ОСОБА_2 надані в судовому засіданні повністю різняться з поясненнями наданими 18.05.2019.

У своєму поясненні свідок ОСОБА_3 вказала, що вона разом з чоловіком рухалися у крайньому лівому ряду зі швидкістю 50 км на годину. З правої сторони від них виїхав автомобіль Шкода ВА6378ВН з другорядної дороги. Ії чоловік почав завчасно моргати дальнім світлом фар, коли вони створили перешкоду, коли створили аварійну ситуацію, змусили їх різко гальмувати. Після чого сталося зіткнення.

Разом з цим, суд першої інстанції не взяв до уваги, що покази свідка ОСОБА_3 викладені у її поясненні, жодним чином не спростовують вину ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та не спростовують надані нею ( ОСОБА_1 ) письмові пояснення від 18.05.2019 р. виходячи з наступного.

По перше, свідок зазначив, що автомобіль під керуванням ОСОБА_2 рухався зі швидкістю 50 км на годину, а не зі швидкістю 80 км на годину, як вказав останній в судовому засіданні. Швидкість руху автомобіля, а саме 50 км на годину також була і зазначена у своєму пояснення від 18.05.2019 і самим ОСОБА_2 .

По друге, свідок вказав, що вони були змушені різко гальмувати. Однак дане твердження, яке було взяте до уваги судом не відповідає матеріалам справи. Так, згідно схеми дорожньо-транспортної пригоди будь-які сліди гальмування відсутні.

Відсутність слідів гальмування на місці дорожньо-транспортної пригоди лише підтверджує ту обставину, що автомобіль Scoda Octavia під її керуванням різко не зупинявся. Поряд з цим спростовуються покази ОСОБА_2 та його дружини ОСОБА_3 про різке застосування гальм.

Також, згідно фото таблиць до схеми дорожньо-транспортної пригоди добре видно, що місце виїзду з другорядної дороги на головну та місце зіткнення транспортних засобів знаходиться на значній відстані, більше 300 метрів.

Надані під час судового засідання ОСОБА_2 пояснення жодним чином не вказують на те, що ним було дотримано вимоги п.12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України.

Надання у судовому засіданні ОСОБА_2 пояснення, про те що він рухався зі швидкістю 80 км на годину переслідували мету показати суду, що він не мав можливості уникнути зіткнення шляхом зменшення швидкості чи застосування гальмування, оскільки останній захід ним взагалі не вживався.

При швидкості 50 км на годину, ОСОБА_2 мав технічну можливість зупинити транспортний засіб у разі виникнення перешкоди для руху.

Апелянт зазначає, що вона виїхала на ліву крайню полосу руху з метою обгону вантажних транспортних засобів, які рухалися у попутному напрямку по крайній правій стороні з дотриманням вимог п.11.2, 14 Правил дорожнього руху України без створення аварійної ситуації для інших учасників руху.

Разом з тим ОСОБА_2 рухався по крайній лівій смузі в порушення вимог п.11.2 Правил дорожнього руху України.

Та обставина, що вона не порушила Правил дорожнього руху України при виїзді з другорядної дороги на головну підтверджується і тим, що на неї не складено протоколу про вчинення адміністративного правопорушення.

У поясненні від 18.05.2019 вона зазначала, що у лівій крайній полосі автодороги Київ-Одеса вона рухалась у зв`язку з проведенням обгону вантажного автомобіля, який рухався у крайній правій полосі руху. Зупинитися на лівій смузі руху була змушена оскільки на полосу руху вийшов працівник поліції з вимогою про зупинку.

З`їхати на праву полосу руху для зупинки на узбіччі вона не мала можливості, оскільки по правій полосі рухався вантажний автомобіль з причепом. Тому, з метою здійснення маневру, а саме перетину правої полоси у напрямку узбіччя, вона надала перевагу транспортному засобу, який рухався з правого боку у попутному напрямку. Перед здійсненням маневру вона завчасно увімкнула правий сигнал повороту. Через деякий час відчула сильний удар в задню частину керованого нею автомобіля.

Також зазначає, що дорожньо-транспортна пригода мала місце 18.05.2019 року о 10 годині 55 хвилин, а не о 12 годині 55 хвилин.

Не з`ясовано судом і повноваження працівника поліції на зупинення її автомобіля та правомірність його дій, оскільки його вихід на полосу її руху створив небезпеку для учасників руху. На момент зупинки керованого нею автомобіля, працівник поліції вибіг від розподільчої смуги смуг руху різних напрямків автодороги Київ-Одеса на смугу руху її автомобіля.

Апелянт вважає, що викладені обставини у сукупності свідчать про неповноту та однобічність судового розгляду даної справи.

Суд першої інстанції порушив вимоги процесуального законодавства та не залучив її до участі в судовому розгляді даної справи хоча з її матеріалів вбачається, що ОСОБА_2 спричинив зіткнення з її автомобілем, чим завдав йому механічних пошкоджень.

Тобто, суд з метою повного та всебічного розгляду при з`ясуванні обставин справи, мав залучити її, як безпосереднього учасника цієї дорожньо-транспортної пригоди, тим самим надати можливість надавати пояснення і заявляти клопотання, так як результат розгляду цієї справи безпосередньо впливає на її права та обов`язки.

Також, ОСОБА_1 зазначає, що під час дорожньо-транспортної пригоди в автомобілі перебувала її донька ОСОБА_4 Також нею були встановлені свідки дорожньо-транспортної пригоди - працівники автозаправочної станції, які безпосередньо бачили обставини при яких відбулося зіткнення транспортних засобів - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Можливості заявити клопотання про їх допит вона була позбавлена, оскільки не була залучена до розгляду справи.

Крім того, суд мав залучити її до участі у справі на тій підставі, що внаслідок адміністративного правопорушення вчиненого ОСОБА_2 її автомобіль зазнав механічних пошкоджень, отже в розумінні ст.269 КУпАП вона є потерпілою.

Таким чином, як безпосередній учасник дорожньо-транспортної пригоди та як потерпілий внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди вона до участі у справі судом залучена не була, що свідчить про порушення судом вимог ст.269, ч.2 ст.277-2 КУпАП.

Апелянт вважає, що за викладених обставин, постанова суду першої інстанції, яка містить передчасний, необґрунтований, необ`єктивний та невмотивований висновок про відсутність в діях водія ОСОБА_2 порушень вимог Правил дорожнього руху України, а відповідно і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови апеляційним судом.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала повністю, просила суд її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в ній.

З`ясувавши обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , зваживши їх доводи, а також дослідивши представлені матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_8 підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 285 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання.

Як убачається із матеріалів справи ОСОБА_1 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення присутньою не була, оскільки належним чином не повідомлялась про місце, дату та час розгляду справи. Відповідно до розписки наявної у матеріалах справи, копію постанови Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 27.06.2019 року, ОСОБА_1 отримала 05.07.2019 року, а апеляційну скаргу подала 11.07.2019 року.

У зв`язку з цим, вважаю обґрунтованими доводи ОСОБА_1 про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про виклик її в судове засідання та вручення їй копії постанови у відповідності до положень ст. 285 КУпАП.

Враховуючи обставини, на які посилається ОСОБА_1 та враховуючи вимоги ст. 55 Конституції України про вільний доступ кожного до правосуддя для захисту своїх прав і свобод, з урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 пропустила строк на оскарження постанови з поважних причин, а тому строк на апеляційне оскарження постанови слід поновити.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, суддя, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ, як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що зазначених вимог закону суд першої інстанції не дотримався, оскільки фактично не встановив, за яких обставин трапилась вищевказана дорожньо-транспортна пригода, не проаналізував докази у їх сукупності та не дав їм належної оцінки, а висновки викладені у судовому рішенні не підтверджуються доказами зібраними у справі.

Так, обґрунтовуючи мотиви закриття провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суддя районого суду виходив із того, що ОСОБА_2 не мав змоги вжити заходів до уникнення зіткнення з автомобілем Scoda Octavia державний номер НОМЕР_1 внаслідок порушення водієм автомобіля Scoda Octavia державний номер НОМЕР_1 правил дорожнього руху. При цьому, критично оцінивши пояснення водія автомобіля Scoda Octavia ОСОБА_1 щодо того, що вона не могла зупинити автомобіль відповідно до вимог правил дорожнього руху, посилаючись на те, що це спростовується даними рапорту інспектора ОСОБА_9 та поясненнями ОСОБА_2

А отже, в діяннях ОСОБА_2 відсутня вина у порушенні п.12.3, 12.1 Правил дорожнього руху України та, відповідно, відсутня вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП .

Крім того суд, розглянувши справу без участі іншого учасника ДТП, якій, як власнику т/з Scoda Octavia державний номер НОМЕР_1 , нанесено майнову шкоду, а отже у розумінні ст. 269 КУпАП є потерпілою, чим проігнорував права останньої та припустився спрощеного підходу до розгляду справи, належним чином не перевіривши та не проаналізувавши наявні у матеріалах провадження докази прийшов до помилкового висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи викладене, вищевказана постанова суду першої інстанції, як така, що прийнята з порушенням вимог законодавства про адміністративні правопорушення, не може вважатися законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст. 124 КУпАП.

Пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до положень п. 12.1 ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Згідно п.12.3 ПДР України у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що судом першої інстанції не було взято до уваги те, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами, яких у матеріалах провадження достатньо.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що 18 травня 2019 року відносно ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №009817 за порушення п.п.12.3,12.1 ПДР України (а.с.3).

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що він, рухався автомобілем Mercedes Benz E 320 державний номер НОМЕР_2 , у лівій полосі а/д Одеса - Київ, у сторону м. Київ, біля ресторану «Кропива», зі швидкістю 50 км/год. Видимість була нормальна. Він помітив автомобіль «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 , який виїздив із другорядної дороги на головну та зайняв ліву смугу для руху. Він попередив водія даного авто дальнім світлом фар з розрахунком на те, що б даний авто перестроївся та начав пригальмовувати. У той час інспектор поліції вказав водію даного автомобіля зупинитися з`їхавши на праву сторону дороги, після чого відбулося зіткнення його автомобіля із автомобілем «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 , в наслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Аналогічні письмові пояснення надала свідок ОСОБА_3 , яка перебувала у автомобілі Mercedes Benz E 320 державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

Як убачається з постанови районного суду, в суді першої інстанції ОСОБА_2 пояснив, що 18.05.2018 року о 12 годині 55 хвилин він рухався на 247 км. + 605 м. автодороги Київ-Одеса, керуючи автомобілем Mercedes Benz E 320 державний номер НОМЕР_2 по крайній лівій смузі руху у напрямку до м.Київ зі своєю дружиною ОСОБА_3 Рухався зі швидкістю 80 км. на годину. У той час, коли він проїжджав по ділянці автодороги, біля якої розташований ресторан «Кропива», з примикаючої другорядної дороги несподівано, в порушення вимог дорожнього знаку «Дати дорогу» виїхав автомобіль Scoda Octavia державний номер НОМЕР_1 . Знову ж, в порушення правил дорожнього руху, не увімкнувши сигнал повороту, підрізавши його автомобіль, зайняла крайню ліву смугу руху. Працівник поліції, помітивши ці порушення, жестом наказав їй зупинитись. Знову ж в порушення правил дорожнього руху водій автомобіля Scoda Octavia несподівано різко зупинилась посеред дороги на крайній лівій смузі руху. Внаслідок вказаних дій він не мав можливості зменшити швидкість руху і допустив зіткнення з автомобілем Scoda Octavia. Внаслідок ДТП обидва автомобіля отримали пошкодження.

В апеляційному суді ОСОБА_2 пояснював, що він рухався по головній дорозі зі швидкістю приблизно 90-100 км/год. в той час, як з другорядної дороги виїхав автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , яка та не надавши йому переваги у русі зайняла крайню ліву смугу у якій на той час рухався він. Він зменшив швидкість приблизно до 50 км.год. Працівник поліції, який був попереду помітив порушення допущені ОСОБА_1 та зупинив її автомобіль. Однак, ОСОБА_1 раптово зупинилася у лівій смузі у наслідок чого і відбулося зіткнення транспортних засобів.

Тобто, з пояснень ОСОБА_2 , в тому числі наданих і в апеляційному суді, випливає, що він не порушував правил дорожнього руху, а дорожньо-транспортна пригода відбулася в наслідок порушень ПДР водієм Scoda Octavia - ОСОБА_1

Письмові поясненнями водія автомобіля «Scoda Octavia» ОСОБА_1 , які також містяться в матеріалах справи, є аналогічні показанням наданим нею в апеляційному суді, яка пояснила, що керуючи автомобілем Scoda Octavia виїхала на а/д Одеса - Київ, оскільки після повороту крайня права смугу для руху була зайнята вантажними автомобілями вона перестроїлась у ліву смугу та продовжила рух. Випереджаючи вантажні автомобілі, які рухалися по правій смузі вона помітила ліворуч від себе по руху автомобіля інспектора поліції, який подав їй вимогу про зупинку. Оскільки, у правій полосі рухалися вантажівки, вона пригальмувала для того щоб пропустити їх та перестроївшись зупинитися на узбіччі, проте в той час відбувся удар позаду іншого автомобіля.

Дані пояснення щодо обставин ДТП повністю узгоджуються із поясненнями свідка ОСОБА_4 , яка, перебуваючи в якості пасажира в салоні автомобіля Scoda Octavia пояснила, що виїжджаючи на головну дорогу у попутному напрямку автомобілів поблизу не було. Крім того, зазначила, що інспектор поліції, який зупиняв автомобіль з`явився з ліва раптово, а оскільки у правій смузі автодороги рухалися вантажні автомобілі у ОСОБА_1 не було можливості не пропустивши вантажівки зупинитися відразу на узбіччі дороги.

Фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди, викладені у поясненнях ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_4 , підтверджуються даними протоколу серія ОБ №009817; схемою місця ДТП, в якій зафіксовано напрямок руху автомобілів перед зіткненням, позначено місце самого зіткнення, а також описано механічні ушкодження автомобілів після зіткнення; Таблицею ілюстрації до схеми ДТП від 18.05.2019 року.

Зокрема, автодорога по якій рухалися учасники події має по дві полоси руху в кожному напрямку, тому водій автомобіля Mercedes Benz E 320 державний номер НОМЕР_2 - ОСОБА_2 , об`єктивно виявивши перешкоду, а саме автомобіль «Scoda Octavia» під керуванням ОСОБА_1 , повинен негайно був вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, що регламентовано пунктом 12.3 ПДР України.

Разом з цим, ОСОБА_2 рухаючись автомобілем Mercedes Benz під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Жодних підстав, які б давали суду можливість вважати, що вказані докази, є сумнівними та неправдивими, відсутні, оскільки вони є достатніми та належними, узгоджуються між собою та є такими, що повністю відповідають обставинам справи, у повному обсязі відтворюють дійсну картину подій та підтверджують причетність ОСОБА_2 до вчинення інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Разом з цим, апеляційний суд не приймає у якості доказу про невинуватість ОСОБА_2 рапорт інспектора поліції Коваленка А.М., оскільки даний письмовий доказ не містить об`єктивну інформацію щодо відсутності порушень ПДР ОСОБА_2 .

Крім того, даний рапорт є суперечливим доказом у справі, оскільки інспектор ОСОБА_9 зазначає про порушення правил ПДР водієм ОСОБА_1 , проте, протокол відносно неї за ст. 124 КУпАП не складався.

За клопотанням учасників судового провадження у судове засідання викликалися інспектори поліції, сержант поліції Сукач В.М. та лейтенант поліції Коваленко А.М.

Проте, вказані працівники поліції, будучи належним чином повідомлені про місце дату та час судового розгляду, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення направленого на адресу Благовіщенського відділення поліції Гайвогонського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області, в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, а тому перевірити доводи ОСОБА_2 з приводу порушень ПДР водієм «Scoda Octavia» - ОСОБА_1 не представилось можливим.

Доводи ОСОБА_2 щодо винуватості ОСОБА_1 у події ДТП, є безпідставними, оскільки, ОСОБА_2 у письмових поясненнях зазначав, що коли автомобіль Scoda Octavia зайняв ліву смугу руху у яків він рухався, він подав сигнал дальнім світлом фар та почав пригальмовувати. Про дану обставину зазначала у своїх письмових поясненнях також ОСОБА_3 , а саме: «ліворуч від нас з`явився автомобіль шкода, який різко виїхав з другорядної дороги. Чоловік почав заздалегідь моргати дальнім світлом фар».

Таким чином, всупереч з нормами чинного законодавства ОСОБА_2 , об`єктивно виявивши перешкоду у своїй смузі руху, що останній не заперечує, замість застосування екстреного гальмування керованого ним транспортного засобу аж до повної його зупинки, подавав попереджувальні сигнали дальнім світлом фар, отже у даному випадку допустив порушення 12.3, 12.1 ПДР України.

Пояснення ОСОБА_2 з приводу того, що він різко гальмував, тобто застосовував екстрене гальмування, що регламентовано ПДР, є безпідставними, оскільки не підтверджені належними доказами.

Так, згідно схеми ДТП (а.с.5), будь-які сліди гальмування автомобіля Mercedes Benz E 320 державний номер НОМЕР_2 не зафіксовано. Відсутні такі данні і у таблиці ілюстрацій до схеми ДТП від 18.05.2019 року.

Отже, з огляду на вказане, в діях ОСОБА_2 наявні порушення правил дорожнього руху, що призвели до дорожньо-транспортної пригоди У даному випадку невиконання водієм ОСОБА_2 вимог п.п. 12.1,12.3, ПДР України призвело до пошкодження транспортних засобів.

Крім того, як убачається з матеріалів справи зіткнення транспортних засобів Mercedes Benz E 320 та Scoda Octavia відбулось на значній відстані від виїзду з другорядної на головну дорогу, а отже автомобіль під керуванням ОСОБА_1 значний час перебував у полі зору ОСОБА_2 , який у сою чергу мав можливість виконати вимоги п.12.3ПДР, тобто повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

Разом з тим, у відповідності до положень п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате піддягає закриттю в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП в справах про адміністративні правопорушення, підвідомчих суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше ніж через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше ніж через три місяці з дня його виявлення.

Оскільки з моменту вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, яке мало місце 18 травня 2019 року, сплинуло 3 місяці, на нього не може бути накладено стягнення відповідно до вимог ст. 38 КУпАП, а тому провадження по даній справі згідно п. 7 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 38, 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку подання апеляційної скарги, задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 , строк подання апеляційної скарги на постанову Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 27 червня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - задовольнити частково.

Постанову Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 27 червня 2019 року стосовно ОСОБА_2 - скасувати.

Постановити нову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження по даній справі закрити, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: Підпис:

Згідно з оригіналом.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко