Провадження № 3/742/549/19
Єдиний унікальний № 742/1955/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючого судді Павлова В.Г.

при секретарі Тищенко О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення № 742/1955/19, які надіслані до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , не працюючого

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП -

ВСТАНОВИВ:

03.06.2019 року до Прилуцького міськрайонного суду від Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області надійшов протокол від 31.05.2019 року про адміністративне правопорушення серії ОБ №043989, складений відносно ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В розпорядження суду було надано протокол з якого вбачається, що 31.05.2019 року о 06 год. 55 хв. по вул. Миру в м. Прилуки ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Passat» /д.н.з НОМЕР_1 / з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на місці та в лікарні відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Окрім того, 04.07.2019 року до суду від Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області надійшов супровідний лист з диском, що містить запис з відео-регістратора поліцейського автомобіля.

В судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не з`явився, проте надав ряд письмових пояснень та клопотань, заперечуючи вину в інкримінованому правопорушенні.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_2 , яким було безпосередньо складено адміністративний протокол, підтвердив обставини, що викладені ним в протоколі, та будучи попередженим про кримінальну відповідальність, деталізував, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду виключно в лікувальному закладі. Причиною зазначення на наданому відеозаписі іншої дати, яка є відмінною від дати вчинення правопорушення, а також звукового супроводження пояснив технічними особливостями реєстратора. Доцільності допиту понятого ОСОБА_3 працівник поліції не вбачає, оскільки останній начебто вже відмовляється засвідчувати в суді обставини, що є предметом доказування, а наданий ним відеозапис не містить фіксації присутності на місці складення протоколу понятих, що зазначені в протоколі.

Будучи допитаним в судовому засіданні як свідок ОСОБА_4 , який значиться в протоколі як понятий, підтвердив участь при пропонуванні ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння виключно на місці. Окрім того, свідок повідомив, що в минулому він працював в правоохоронних органах та не заперечував свою участь в якості понятого в ряду інших справах про адміністративні правопорушення щодо притягнення осіб за ст.130 КУпАП.

Повно та всебічно дослідивши всі обставини адміністративної справи надані в розпорядження суду, забезпечивши дотримання кримінально-процесуальну аспекту, передбаченого ст.6 Конвенції, з огляду на суворість санкції ст.130 КУпАП, суд приходить до внутрішнього переконання, що вона підлягає закриттю у відповідності п.1.ч.1 ст.247 КУпАП, виходячи з наступного.

За правилами п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає, в тому числі, за відмову особою, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст.266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 09.11.2015 року /далі - Інструкції/, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Тобто, встановлений порядок медичного огляду особи, зокрема, і з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, передбачає собою спочатку проведення його на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, і лише потім, в залежності від результатів та позиції водія, в лікувальному закладі.

Відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно п.4.1 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали в суду сумніви. Окрім протоколу, в матеріалах справи наявні пояснення понятих ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , а також запис з відео-регістратора поліцейського автомобіля.

З наданих в розпорядження суду письмових доказів, зокрема пояснень понятих ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , вбачається, що ОСОБА_1 в їх присутності ухилявся від огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці /а.с.3/. Проте, допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_2 вказав, що особа, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, ухилялась від проходження медичного огляду виключно в лікувальному закладі, тим самим спростовуючи пояснення понятих та підтверджуючи відсутність в працівників поліції спеціальних технічних засобів. Тобто, факт порушення встановленого порядку медичного огляду особи з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння є очевидно порушеним. Даний висновок суду посилюється і відсутністю в протоколі жодних посилань на спеціальний технічний засіб, який мав би бути запропонований для проведення огляду на місці.

З переглянутого в судовому засіданні диску, встановлено, що він містить записи відео-файлів, які датовані 2016 року. З пояснень працівника поліції вказані на диску події були зафіксовані саме 31.05.2019 року, однак з технічної особливості реєстратора та необізнаності з специфікою в його користуванні ним не було правильно відображено дату та час. В свою чергу ОСОБА_1 взагалі категорично заперечив відповідність запису на диску фактичному перебігу подій.

Окремо суд звертає увагу і на встановлений в судовому засіданні факт неодноразової участі в якості понятого свідка ОСОБА_4 в справах про адміністративного правопорушення, що має ознаки системності. Безумовно, що жодних обмежень можливості його залучення до документування адміністративних справ, з огляду на його службу в органах поліції, чинне законодавство не має, однак обґрунтовано викликає певний сумнів в його неупередженості. Можливість компенсування відповідних сумнівів мало б місце шляхом перегляду наданих відеозаписів, а також допиту іншого свідка ОСОБА_3 . Проте, з показань інспектора доцільності допиту останнього не має, оскільки він начебто ухиляється від явки до суду, а відеозапис не містить фіксації участі понятих в проведенні відповідного огляду.

Судом з власної ініціативи було запропоновано здійснити допит особи, якій з показань ОСОБА_2 , було передано право керування автомобілем «Volkswagen Passat» /д.н.з НОМЕР_1 , проте свідок повідомив, що вказана особа може бути заінтересованою в результатах розгляду справи, а жодних письмових доказів в підтвердження факту відсторонення та передання автомобіля складено не було.

Відповідно до ст.251 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Приписами ч.2 ст.251, ст.255 КУпАП визначено, що співробітники поліції зобов`язані збирати докази для підтвердження обставин, вказаних ними в протоколі про адміністративне правопорушення.

Оцінка доказів, згідно ст.252 КУпАП, здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 3 ст.283 КУпАП містить вимоги до постанови про адміністративні правопорушення, яка повинна містити, зокрема технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Як вбачається з протоколу жодної інформації про технічний засіб, яким здійснювалась фіксація, він не містить, що як наслідок унеможливлює врахування судом наданого відеозапису як допустимого доказу та ухвалення постанови, яка б відповідала вимогам ст.283 КУпАП щодо її змісту. Аналогічний правовий висновок зроблений в постанові Верховного Суду від 24.01.2019 року (№ 428/2769/17).

Слід наголосити, що процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача і судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. наприклад пункти 75-79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Карелін проти Росії», пункт 54 справи «Озеров проти Росії», пункти 44-45 справи «Кривошапкін проти Росії»).

В зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За вище викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки його огляд на стан алкогольного сп`яніння очевидно було проведено в порушення вимог Інструкції, а тому факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння під час керування автомобілем у передбаченому законом порядку встановлений не був.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247,283,284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 по притягненню його до адміністративної відповідальності, що передбачена ч.1 статті 130 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення закрити.

Постанова може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Прилуцького міськрайонного суду

Чернігівської області В.Г.Павлов