КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/2631/19
Провадження № 3/552/770/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.08.2019 року суддя Київського районного суду м. Полтави - Куліш Ю.В., при секретарі Бережному М.О., за участю адвоката Яковенко С.І., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , місце роботи не повідомив, ідентифікаційний код не встановлено, за ч. 1 ст. 130, ч. 7 ст. 121, ч. 1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколів про адміністративні правопорушення 09.05.2019 року о 22 год. 02 хв. в м. Полтава по вул.. Маршала Бірюзова, 42 водій керував транспортним засобом «ЗАЗ 1102» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога за адресою: м. Полтава, пров. Шевченка, 5А.

Своїми діями порушив п 2.9 а «Правил дорожнього руху», чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також, 09.05.2019 року о 22 год. 02 хв. в м. Полтава по вул.. Маршала Бірюзова, 42 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЗАЗ 1102» д.н.з. НОМЕР_1 , який не перереєстрований після встановлення ГБО. ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 7 ст. 121 КУпАП.

Крім того, 09.05.2019 року о 23 год. 42 хв. в м. Полтава по вул.. М. Бірюзова, 17, водій керуючи транспортним засобом «ЗАЗ 1102» д.н.з. НОМЕР_1 , на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану звуковим та світловим спеціальним сигналом, не зупинився. Був зупинений шляхом переслідування з увімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольорів та спеціального звукового сигналу на патрульних автомобілях «Toyota Prius» д.н.з. НОМЕР_2 та «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_3 на вул.. Маршала бірюзова, 32.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 122-2 КУпАП.

Окрім того, 09.05.2019 року о 23 год. 42 хв. в м. Полтава, по вул.. Маршала Бірюзова, 17, водій керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями порушив п. 2.5 «Правил дорожнього руху», чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснивши наступне.

Вечором 09.05.2019р. на початку 21 год. 00 хв. знаходився у зупиненому та припаркованому транспортному засобі ЗАЗ державний реєстраційний номер НОМЕР_4 біля узбіччя території будинку, в якому він мешкає за адресою: АДРЕСА_2 разом зі своїм сином - ОСОБА_2 , 2009р.н. з метою сховатись від проливного дощу. В двір по вул. М.Бірюзова 42 м. Полтава заїхала поліцейська патрульна машина, працівники поліції, просили його здати задки або від`їхати для подальшого проїзду поліцейського транспорту у зв`язку з тим, що на той момент у дворі було багато порізаних віток дерев, так як на передодні проводилась санітарна чистка двору. ОСОБА_1 відмовився від`їхати та повідомив поліцейським, що він не може пересуватись на своєму транспорті.

Після чого поліцейський ОСОБА_3 підійшов до припаркованого транспортного засобу ЗАЗ д.н.з. НОМЕР_4 та попросив в грубій нецензурній формі «здати задки». Після цього, поліцейський наказав йому надати свої документи для встановлення особи. ОСОБА_1 надав свій паспорт. Після чого, поліцейський запропонував пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. ОСОБА_1 не заперечував факт знаходження в алкогольному сп`янінні але не розумів для чого це потрібно, адже він не керував транспортним засобом. Потім він разом із працівниками патрульної поліції поїхав до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння. Після отримання результатів, йому нічого не показували. По дорозі до медичного закладу зі сторони поліцейського гр. ОСОБА_1 було нанесено неоднократні удари в тулуб та голову.

В подальшому працівники поліції, підігнали евакуатор і намагалися забрати його автомобіль, який був припаркований на стоянці, на що він і його дружина заперечували, телефонували до служби «102». Працівники поліції, не давали йому телефонувати, погрожували, наносили неоднократні удари в тулуб та голову.

Після чого, він сів за кермо свого автомобіля та поїхав до Відділення поліції, за допомогою. В цей час працівники поліції їхали за ним, але вони його не переслідували, їхали без світлових та звукових сигналів. Зазначив, що сів за кермо вимушено, оскільки працівники поліції наносили йому тілесні ушкодження, погрожували «вивезти в ліс».

Коли він під`їхав до відділення поліції, зупинив свій транспонуй засіб, працівники патрульної поліції витягнули його з автомобіля, кинули в калюжу та одягнули на нього наручники.

Після того, як приїхала адвокат ОСОБА_4 працівники поліції, продовжували поводити себе зухвало. На момент складання другого протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП свідки присутні не були. Права та обов`язки йому ніхто не пояснював, працівники поліції йому не представлялись та не показували йому своїх документів, причину затримання йому пояснили уже після складання усіх протоколів. Ні йому, ні його адвокату, працівники поліції не надавали протокол для ознайомлення.

Щодо інкримінованого йому правопорушення передбаченого ч. 7 ст. 121 КУпАП, зазначив, що 17.05.2019 р. йому було видано свідоцтво про реєстрацію, до якого внесено запис про встановлення на автомобіль газобалонного обладнання, а саме в технічному паспорті на транспортний засіб ЗАЗ модель 110206, внесено запис в «особливих відмітках» - свідоцтво НОМЕР_5 (копія технічного паспорту додається).

Свідок ОСОБА_4 , яка була адвокатом Галавур А.А., суду пояснила, що здійснювала чергування в Регіональному центрі вторинної безоплатної правової допомоги. В ніч 09.05.2019 року на 10.05.2019 року близько 00 год. 20 хв. вона отримала повідомлення від чергового з центру про необхідність приїхати до відділення поліції на адміністративне затримання ОСОБА_1 , який зі слів працівників патрульної поліції вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Близько 01 год. 17 хв. вона прийшла до відділення поліції, її підзахисний мав ознаки тілесних пошкоджень у вигляді припухлостей на обличчі. В ході бесіди він поскаржився, що його били працівники поліції. Під час спілкування з працівниками поліції, помітила численні незаконні дії, вони не роз`ясняли йому його прав, права на захист та інших прав, які вони зобов`язані роз`яснювати при затриманні.

Окрім того, працівники поліції, чинили їй перешкоди у виконанні її безпосередніх обов`язків, зокрема, на її клопотання про ознайомлення з матеріалами справи їй було відмовлено, в подальшому вони самі складали протоколи, що вони там писали їй не відомо, оскільки вони не давали їй ознайомлюватись з матеріалами, поводили себе зухвало, зазначали, що якщо вони не підпишуть протокол, то вони зазначать про відмову від підписання протоколу. При оформленні цих документів понятих не було, вони прийшли після складання протоколу. Із самими подіями їх ознайомлював працівник поліції ОСОБА_5 , демонструючи відеозапис на телефоні. Близько 09 години ранку, нею було подано заяву до ДБР за фактом неправомірних дій працівників поліції, що виразились у перешкоджанні працівниками УПП в Полтавській області ДПП її законній адвокатській діяльності з надання правової допомоги. На даний час триває досудове розслідування та службові перевірки УПП та служби «102». Оскільки вона, перебуваючи у відділенні поліції неодноразово телефонувала до служби 102, для виклику працівників поліції, щоб зафіксувати неправомірні дії працівників поліції, однак на її виклики ніхто не приїхав.

Свідок ОСОБА_5 , який є працівником поліції, суду пояснив, що пояснення в протоколі про адміністративне правопорушення записував зі слів. Для підпису проколу надавав його адвокату, надавав протокол на ознайомлення лише з рук, а саме тримаючи його в руках. Пояснив, що ОСОБА_1 затримали шляхом переслідування по вул.. М. Бірюзова, зупинка та затримання відбулось біля відділення поліції на місці для паркування.

В ході судового розгляду справи було досліджено відео доказ з місця події, який долучений до протоколу працівниками поліції.

Із зображення в умовах темряви, яке транслюється при його перегляді, неможливо встановити особу, яка керувала транспортним засобом на момент його виявлення. На відео навіть не зафіксовано механічний рух автомобіля та його зупинку. З відеозапису не вбачається, хто керував транспортним засобом до його зупинки. При цьому із відео не вбачається яким чином і коли був припаркований автомобіль. В подальшому зафіксована розмова працівників поліції та ОСОБА_1 , під час якої останній стверджує, що не керував транспортним засобом. Крім того, зафіксовано як ОСОБА_1 викликав працівників служби 102.

В подальшому працівники поліції пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній погоджується, та не заперечує факт перебування в стані алкогольного сп`яніння, але зазначає, що транспортним засобом не керував.

На відео також зафіксовано, що ОСОБА_1 повідомляє працівникам поліції, що його транспортний засіб перереєстрований, докази цього знаходяться в його автомобілі.

На наступних відео зафіксовано переслідування транспортного засобу, але в умовах темряви не можливо встановити, чи то дійсно був транспортний засіб ОСОБА_1 та, що саме він перебував за кермом.

В подальшому на відео зафіксовано, як працівники поліції підіймають ОСОБА_1 в наручниках, на його обличчі помітні синці.

На наступних відео зафіксовано, розмови працівників поліції, ОСОБА_1 та його захисника ОСОБА_4 , з відео вбачається, що працівники поліції, дійсно не надавали останній на ознайомлення протоколів.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , дослідивши дані відеозаписів, протоколів про адміністративні правопорушення та матеріали справи про вчинення адміністративного правопорушення в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильно вирішення справи. Ці дані встановлюються, в т. ч. протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також показаннями технічних приладів та технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у т. ч. тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовується при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, за нормативним визначенням ст. 130 ч. 1 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Процедура огляду на стан сп`яніння чітко визначена законом.

Згідно п. 7 абзацу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858., передбачено відповідний порядок, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до ч. 3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Таким чином, відповідно до статті 266 Кодексу, огляд на стан алкогольного сп`яніння є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, який здійснюються в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України. Такий порядок був затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. N 1103 та діє зі змінами та доповненнями також і зараз.

У відповідності до п. 6 Постанови КМ України "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду" від 17 грудня 2008 р. N 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС України 09.11.2015 N 1452/735, Зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за N 1413/27858:

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, законодавством передбачений порядок направлення водія на огляд, форма цього направлення. Належним і допустимим доказом відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння є Направлення водія на огляд (Додаток 1 до Наказу МВС України 09.11.2015 N 1452/735В).

Наявність направлення є важливим документом, оскільки достовірно визначає місце час його видачі, тобто доказує час скоєння відмови від медичного огляду (в разі такої), що підлягає доказуванню, і є складовою змісту протоколу, визначеною ст. 256 КУпАП.

Об`єктивним доказом належного виконання процедури огляду особи на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, усунення протиріч в поясненнях свідків, міг також бути відео запис події, оскільки головним завданням відеозапису є саме фіксування фактів та доказів, які засвідчують факт правопорушення. Долучений до протоколу відеозапис не може бути достовірним доказом, оскільки з нього не вбачається можливим встановити особу, яка дійсно керувала транспортним засобом на момент виявлення його працівниками поліції, як долученого до протоколу ДПР18№317327 від 23 год. 28 хв. 09.05.2019 року так і протоколу ДПР 18 №317344 від 00 год. 35 хв. 10.05.2019 року.

Відповідно до ст. 6 Інструкції огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

В порушення вимог законодавства, у висновку щодо результатів медичного огляду від 09.05.2019 року не зазначено кількість алкоголю в проміле, тобто з даного висновку не можна з`ясувати чи було перевищено граничну норму у 0,2 проміле. Крім того, в матеріалах справи не міститься жодних відомостей щодо понятих, тобто протокол був складений поліцейським лише на підставі власних міркувань та висновком лікаря, в якому не зазначено ступеню сп`яніння та проведення будь-яких об`єктивних досліджень.

Крім того, відповідно до положень частини першої статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається зокрема суть адміністративного правопорушення.

Виходячи із аналізу змісту цієї норми, протокол про адміністративне правопорушення має містити виклад об`єктивної сторони складу правопорушення як він передбачений статтею КУпАП, яка передбачає відповідальність за вчинене конкретне адміністративне правопорушення.

В даному випадку в протоколі ДПР18№317327 від 23 год. 28 хв. 09.05.2019 року, в частині суть правопорушення, мало б бути зазначено факт керування водієм ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, а в протоколі ДПР 18 №317344 від 00 год. 35 хв. 10.05.2019 року відмову водія ОСОБА_1 від проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а в протоколах зазначено, що керував водій, без зазначення особи водія.

Враховуючи викладене, протоколи ДПР18№317327 від 23 год. 28 хв. 09.05.2019 року та ДПР 18 №317344 від 00 год. 35 хв. 10.05.2019 року, про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не є належними та допустимим доказом.

Відеозапис, який знаходиться в матеріалах справи, не містить об`єктивної інформації щодо події правопорушення, зазначеної в протоколі, з нього не можливо послідовність подій та підтвердити чи спростувати пояснення адмінпритягуваного та свідка, а в матеріалах справи будь - які докази, які б вказували та факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 та на його винуватість.

Крім того, оскільки встановлений законом порядок огляду на стан сп`яніння (огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а в разі відмови від такого огляду, направлення поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я у відповідності до Інструкції) не виконано, особа не направлялася на огляд до медичної установи, не відмовлялась від такого огляду, оскільки таких беззаперечних доказів не надано, то відсутній склад адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 N 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції Європейського Суду з прав людини, який у своєму рішенні Маліге проти Франції від 23.09.98 року визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у виді позбавлення права керування транспортним засобом, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації № R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.

Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.

Щодо інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч. 7 ст. 121 КУпАП, суд вважає, що даний протокол є необгрунтованим, оскільки 08.05.2019 р. було встановлено ГБО, про що у ОСОБА_1 були дійсні на протязі 10-днів відповідні документи для перереєстрації автомобіля в органах МРЕО. При цьому йому було видано 17.05.2019 р. нове свідоцтво про реєстрацію, до якого внесено запис про встановлення на автомобіль газобалонного обладнання, а саме в технічному паспорті на транспортний засіб ЗАЗ модель 110206, внесено запис в «особливих відмітках» - свідоцтво НОМЕР_5 (копія технічного паспорту додається), а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 121 КУпАП.

Тому, враховуючи, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, заперечує факт порушення, в матеріалах справі відсутні беззаперечні, допустимі та належні докази факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його переслідування, а тим самим унеможливлює дійти безсумнівного висновку, щодо вчинення останнім адміністративних правопорушень передбачених . 1 ст. 130, ч. 1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП, адміністративні протоколи, самі по собі, не можуть оцінюватися судом як належний доказ, крім того, слід дійти висновку, що справа підлягає закриттю за недостатністю доказів вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, 279, 280, 283, 284, 288 КУпАП України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за за ч. 1 ст. 130, ч. 7 ст. 121, ч. 1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП, - закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний термін з дня проголошення постанови.

Суддя Ю.В. Куліш