Справа № 404/3752/19
Номер провадження 3/404/1149/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Бурко Руслан Володимирович, розглянувши матеріали справи стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого оператором в ТОВ «ВТОРМЕТІНВЕСТ» проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки -

за ч.3 ст.126 КУпАП, суд, -

ВСТАНОВИВ :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 24.05.2019 року о 14 год. 03 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «КАМАЗ 65117-030», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Кропивницькому по вул. Беляєва, будучи тимчасово обмеженим в праві керування транспортними засобами (постанова серії ВП № 18305970 від 24.05.2019 року державний виконавець Брандальський Д.С.), чим порушив вимоги Закону України «Про виконавче провадження», скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.126 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 вину за вчинення адміністративного правопорушення не визнав повністю, зазначив, що не був обізнаним про наявність постанови державного виконавця від 24.05.2019 року про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення в сукупності, суд приходить до наступного.

На обґрунтування вини ОСОБА_1 до справи, крім протоколу про адміністративне правопорушення, серії БД № 216040 від 24.05.2019 в якому наявне твердження про вчинення правопорушення, долучено копію постанови державного виконавця від 24.05.2019 року про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів та відеозапис. Інші докази в матеріалах справи відсутні.

З наданих пояснень ОСОБА_1 вбачається, що останній не знав про існування рішення державного виконавця про тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

При цьому, жоден із долучених доказів не містить даних про те, що ОСОБА_1 . було відомо про винесення державним виконавцем постанови від 24.05.2019 року. Дані про ознайомлення ОСОБА_1 із цією постановою, направлення або вручення йому її копії в матеріалах справи відсутні.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Із врахуванням загального визначення поняття адміністративного правопорушення обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Частина 3 ст.126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Отже, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони даного правопорушення на переконання суду є вина суб`єкта правопорушення, яка полягає в тому, що суб`єкт правопорушення, усвідомлюючи встановлені стовно нього обмеження у праві керування транспортними засобами, здійснював керування ними.

Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення. Наявність таких обставин, які свідчать про можливість іншої версії події, аніж викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку вказано у протоколі про адміністративне правопорушення, має бути спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною згідно з протоколом про адміністративне правопорушення.

Раніше вказані досліджені безпосередньо у суді докази ставлять під обґрунтований та розумний сумнів наявність вини ОСОБА_1 (у формі умислу чи необережності) у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, оскільки у справі не доведено те, що ОСОБА_1 було відомо про встановлені стосовно нього тимчасові обмеження у праві керування транспортними засобами.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.

Керуючись ст.ст.126 ч.3, 247 п.1 283, 284, 285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда Р. В. Бурко