Дата документу Справа № 329/489/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/443/19 Головуючий в 1-й інстанції Богослов А.В.
Єдиний унікальний № 329/489/19 Доповідач в 2-й інстанції Гріпас Ю.О.
Категорія ч.3 ст.166-22 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Гріпас Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності адвоката Притули М.І., апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Чернігівського районного суду Запорізької області від 25 червня 2019 року, якій порушується питання про поновлення строку на апеляційне оскарження,

в с т а н о в и в:

постановою судді Чернігівського районного суду Запорізької області від 25 червня 2019 року, до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.166-22 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фізична особа-підприємець, із накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить850 грн. Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 384,20 грн.

В постанові зазначено, ОСОБА_1 , будучи фізичною особою-підприємцем, 07.06.2019 року об 15 год. 00 хв., за адресою АДРЕСА_2 . АДРЕСА_3 , порушив наступні вимоги законодавства, а саме в порушення:

Пункту 1 ч.1 ст.43 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» не підтримував потужність в чистоті, зокрема допустив наявність пилу павутиння, не проводив генеральне прибирання з наступною дезінфекцією приміщення кіоску, обладнання між змінами, відсутність дезінфікуючих засобів, процедури прибирання, миття та дезінфекції не здійснювалися з відповідною частотою, допустив утримання потужності в неналежному стані (покриття столу має пошкодження, що не дає змоги проводити якісне чищення та дезінфекцію).

Пункту 2 ч.1 ст.43 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» не забезпечив захист від ризику забруднення від шкідників (не проводяться винищувальні та попереджувальні заходи боротьби зі шкідниками, а також документальне підтвердження проведення подібних заходів, відсутні засоби для профілактики та боротьби зі шкідниками та записи щодо спостереження за шкідниками).

Пункту 3 ч.1 ст.43 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» допустив відсутність засобів для підтримання належної особистої гігієни працівника кіоску відсутній дезінфікуючий засіб для рук, відсутній належний спецодяг для прибирання на потужності.

Пункту 4 ч.1 ст.43 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» допустив, що поверхні, які контактують з харчовими продуктами (стелажі для зберігання хліба та хлібобулочних виробів) утримуються в неналежному стані (наявні крихти хліба та пил).

Пункту 2 ч.1 ст.48 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» допустив, що персонал потужності (продавець ОСОБА_2 ) не проходить навчання з питань гігієни персоналу, про що свідчить відсутність відповідних записів оператора ринку.

Дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності кваліфіковані за ч.3 ст.166-22 КУпАП як порушення значень параметрів безпечності об`єктів санітарних заходів, встановлених законодавством про безпечність та окремі показники якості харчових продуктів.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження вказано, що оскаржувану постанову він отримав по пошті лише 09.07.2019, про що свідчить витяг з УкрПошти про його отримання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджуючись з постановою суду першої інстанції просить її скасувати, а справу закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. В обґрунтування скарги посилається на невідповідність складного щодо нього протоколу вимогам діючого законодавства. У зв`язку з тим, що протокол про адміністративне правопорушення був складений у його відсутність, тому були порушені його права, передбачені ч.1 ст.268 КУпАП, а саме право знайомитись з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази та інше.

Просить поновити йому строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову суду від 25.06.2019 та закрити провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції адвоката Притулу М.І., який підтримав скаргу з наведених у ній підстав, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

У відповідності до вимог ст.ст. 289, 294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

В клопотанні ОСОБА_1 , порушує питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді від 25.06.2019 посилаючись на поважність пропуску цього строку. Будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, ОСОБА_1 направив до суду клопотання про відкладення розгляду справи, однак судом прийнято рішення за відсутності особи. Копію постанови отримано апелянтом 09.07.2019, тому вважаю що вказані апелянтом обставини можуть вважатися як поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження тому строк на апеляційне оскарження постанови судді підлягає поновленню.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова судді, згідно зі ст.283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, дані вимоги Закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення дотримані не були.

Суддя не встановив та не виклав в постанові фактичні обставини правопорушення, а обмежився лише загальними фразами, зміст яких не містить вказівку на конкретні обставини, що утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.166-22 КУпАП.

Оскаржувана постанова судді підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, як це передбачено п.2 ч.8 ст.294 КУпАП, з наступних підстав.

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення від 07 червня 2019 року, ОСОБА_1 , як власнику торгівельного кіоску ставиться у провину, те що він допустив порушення:

- п.1 ч.1 ст.43 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» не підтримував потужність в чистоті, зокрема допустив наявність пилу павутиння, не проводив генеральне прибирання з наступною дезінфекцією приміщення кіоску, обладнання між змінами, відсутність дезінфікуючих засобів, процедури прибирання, миття та дезінфекції не здійснювалися з відповідною частотою, допустив утримання потужності в неналежному стані (покриття столу має пошкодження, що не дає змоги проводити якісне чищення та дезінфекцію).

- п.2 ч.1 ст.43 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» не забезпечив захист від ризику забруднення від шкідників (не проводяться винищувальні та попереджувальні заходи боротьби зі шкідниками, а також документальне підтвердження проведення подібних заходів, відсутні засоби для профілактики та боротьби зі шкідниками та записи щодо спостереження за шкідниками).

- п.3 ч.1 ст.43 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» допустив відсутність засобів для підтримання належної особистої гігієни працівника кіоску відсутній дезінфікуючий засіб для рук, відсутній належний спецодяг для прибирання на потужності.

- п.4 ч.1 ст.43 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» допустив, що поверхні, які контактують з харчовими продуктами (стелажі для зберігання хліба та хлібобулочних виробів) утримуються в неналежному стані (наявні крихти хліба та пил).

- п.2 ч.1 ст.48 Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» допустив, що персонал потужності (продавець ОСОБА_2 ) не проходить навчання з питань гігієни персоналу, про що свідчить відсутність відповідних записів оператора ринку.

Таким чином, усі порушення, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не є порушеннями в розумінні Закону України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів». Належних та достатніх доказів вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 відповідною посадовою особою до суду не надано.

Ч.3 ст.166-22 КУпАП передбачає відповідальність за порушення значень параметрів безпечності об`єктів санітарних заходів, встановлених законодавством про безпечність та окремі показники якості харчових продуктів.

Фактичні дані стосовно правопорушення, склад та подія його вчинення мають бути викладені в суворій відповідності до диспозиції статті, але, в даному випадку, з огляду на його зміст, сутність правопорушення не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.166-22 КУпАП, оскільки в графі протоколу «суть адміністративного правопорушення» лише констатовані виявлені та зафіксовані в акті державного контролю порушення.

Доданий до протоколу акт державного контролю є лише доказом на підтвердження обставин вчинення правопорушення та його сутності, які мають бути повністю відображені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Натомість в протоколі не наведено, що стало підставою для висновку особи, якою складено протокол, про наявність саме в діях ФОП ОСОБА_1 порушень параметрів безпечності об`єктів санітарних заходів.

В протоколі зазначено лише про виявлений державним інспектором результат про допущення порушень вимог вказаного нормативно-правового акту.

Втім, відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна, необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб.

Суддя першої інстанції, розглядаючи справу, не звернув на це увагу, і в порушення вимог ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, постановив постанову про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.166-22 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що за таких обставин постанова суду першої інстанції від 25 червня 2019 в даній справі не може вважатися законною та обґрунтованою і підлягає скасуванню, оскільки в матеріалах справ відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.166-22 КупАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки з урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.166-22 КУпАП, тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі відносно неї - закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити та поновити цей строк.

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Чернігівського районного суду Запорізької області від 25 червня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.166-22 КУпАП скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.166-22 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду Ю.О. Гріпас