Номер провадження: 33/813/1065/19
Номер справи місцевого суду: 522/9153/19
Головуючий у першій інстанції Попревич В. М.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі головуючого судді Дрішлюка А.І.,

при секретарі судового засідання Віцько А.І.,

розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Савицької Оксани Миколаївни на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2019 року в справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 41 КУпАП відносно ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

18 квітня 2019 року інспектором праці Барським Віталієм Олеговичем було складено Протокол про адміністративне правопорушення № ОД248/1577/АВ/П/ПТ1 серії АА №479349 від 18.04.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_1 на посаді директора ТОВ «Драйв-Ін», код ЄРДПОУ 20984139, вчинив адміністративне правопорушення законодавства про працю та оплату праці за період з лютого 2019 р. по березень 2019 року згідно з актом інспекційного відвідування/невиїзного інспектування від 19 березня 2019 року №ОД248/1577/АВ, що передбачає відповідальність за ч. 3 ст. 41 КУпАП.

01 липня 2019 року постановоюПриморського районного суду м. Одеси вирішено провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 41 КУпАП закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 58-59).

29 липня 2019 року не погоджуючись з вказаною постановою представник ОСОБА_1 - адвокат Савицька О.М. звернулась до суду з апеляційною скаргою. Апелянт вважає, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, оскільки ухвалена з недотриманням норм КУпАП, за результатами неповного дослідження доказів та суттєвих обставин по справі. Апелянт зазначає, що надані ГУ Держпраці в Одеській області державної служби України з питань праці матеріали не містять доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП і тому у суду були всі підстави закрити провадження за п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, а саме за відсутністю події складу адміністративного правопорушення. Тоді як закриття провадження на підставі ч. 1 ст. 38 КУпАП можливе лише за наявності умови вчинення адміністративного правопорушення та спливу встановленого законом строку. Тому апелянт просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову, якою провадження в справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП (а.с. 60-62).

Ухвалою Одеського апеляційного суду представнику ОСОБА_1 - адвокату Савицькій Оксані Миколаївні було поновлено строк апеляційного оскарження на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2019 року, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Савицької Оксани Миколаївни на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2019 року в справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 41 КУпАП відносно ОСОБА_1 (а.с. 71-72).

09 серпня 2019 року до Одеського апеляційного суду надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги адвоката Савицької О.М. в інтересах ОСОБА_1 , в яких адвокат вказує, що трудовий договір та цивільно-правова угода є різними за своєю суттю договорами, передбачають різну природу взаємодії між сторонами, які його уклали, а також є відмінними в частині порядку їх укладення, істотних умов, гарантій виконання тощо (а.с. 73-74).

Апелянт в судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції правильно встановив, що Протокол про адміністративне правопорушення № ОД248/1577/АВ/П/ПТ1 серії АА № 479349 від 18.04.2019 року та додатки до нього оформлені з порушенням вимог КУпАП, зокрема ч. 1 ст. 256 КУпАП та містять суттєві недоліки. Крім того, суд першої інстанції прийшов до висновку, що строк притягнення до адміністративної відповідальності на момент розгляду судом протоколу сплинув, а отже провадження у справі підлягає закриттю.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, однак вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому норм щодо відсутності в суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи в його вчиненні в разі винесення постанови про закриття провадження за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП вказаний кодекс не містить.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на вищенаведене, суд апеляційної інстанції критично ставиться до висновків суду першої інстанції щодо не встановлення вини особи під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, викладених у оскаржуваній постанові.

Апеляційний суд також звертає увагу суду першої інстанції на той факт, що визначальним для вирішення спірних правовідносин у цій справі є визначення наявності чи відсутності ознак трудових правовідносин між ТОВ «ДРАЙВ-ІН» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

Слід зазначити, що основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.

З системного аналізу чинного законодавства вбачається, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом цивільно-правової угоди є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Враховуючи те, що при розгляді справи судом першої інстанції доказів, що підтверджують факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП України не було встановлено, а за відсутності будь-яких інших доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, вина особи не може встановлюватися тільки на підставі протоколу про адміністративне правопорушення та виходячи з одних лише припущень, суд апеляційної інстанції вважає доцільним закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Савицької Оксани Миколаївни на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2019 року в справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 41 КУпАП відносно ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2019 року в справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 41 КУпАП відносно ОСОБА_1 - змінити, вказавши на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, як на підставу закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду А.І. Дрішлюк