Справа № 466/3351/19
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 липня 2019 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Ковальчук О.І., при секретарі Кайряковій К.О., з участю прокурора Стахів М.О., захисника - адвоката Бобер А.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 розглянувши матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки у Львівській області ДЗЕ НП України про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Потсдам Німеччина, українця, громадянина України, працюючого головним спеціалістом відділення комплектування Сихівського районного військового комісаріату м. Львова, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного спеціаліста відділення комплектування Сихівського районного військового комісаріату м. Львова, який відповідно до п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, примітки до статті 172-6 КУпАП, в порушення вимог ч.2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», станом на 18.04.2019 року не повідомив НАЗК про суттєві зміни у майновому стані, у зв`язку з придбанням ним 23.08.2017 року транспортного засобу - автомобіля марки «Mitsubishi Pajero Sport» 2004 року випуску, вартістю 274851,83 грн., тобто в сумі, що перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01.01.2017 (80000 грн.), чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Під час розгляду матеріалів адміністративної справи в суді гр. ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП заперечив, надав письмові пояснення, у яких зазначив, що несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни в майновому стані у зв`язку з придбанням ним 23.08.2017 року транспортного засобу марки «Mitsubishi Pajero Sport» 2004 року випуску, вартістю 274851,83 грн. мало місце у зв`язку з неодноразовим пошкодженням та припиненням чинності сертифікату «Електронний цифровий підпис», який виготовлявся у АТ КБ «Приватбанк». Крім того, вказує, що у працівників Управління захисту економіки у Львівській області ДЗЕ НП України відсутні повноваження на здійснення перевірки декларацій та повідомлень про суттєві зміни в майновому стані, а також в матеріалах справи поданих до суду відсутнє повідомлення НАЗК про здійснення перевірки. Також просив врахувати пом`якшуючі обставини, а саме стан його здоров`я, що підтверджується Випискою з історії хвороби. Окрім цього ОСОБА_1 зазначив, що в нього не було умислу на вчинення правопорушення, а тому просить закрити справу у зв`язку відсутністю його вини у вчиненому правопорушенні.

Прокурор Стахів М.О. в судовому засіданні вказала, що протокол складений з дотриманням вимог КУпАП, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-6 КУпАП, у зв`язку з чим він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Захисник Бобер А.М. просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши доводи всіх учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Склад адміністративного правопорушення складає: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.

За положеннями ст. ст. 10, 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», передбачено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, визначається лише умисною формою вини, тобто коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

При цьому діяння, передбачені ст. 172-6 КУпАП, є діяннями з формальним складом, які можуть бути вчинені тільки умисно, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності, а тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь при розгляді таких протоколів в судовому засіданні, зобов`язані довести суду наявність у діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на несвоєчасне подання декларації та невнесення відомостей до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Крім цього, відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Також, на умисну форму вини та наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обов`язкові ознаки корупційного правопорушення звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06.10.2010 (справа № 1-27/2010).

Для визнання адміністративного правопорушення таким, що містить ознаки правопорушення, діяльність особи має бути такою, що може однозначно без сумнівів і застережень розцінюватись як правопорушення передбачене тією чи іншою статтею.

Разом з тим, матеріали справи не містять будь-яких відомостей, які б вказували на те, що особа, що притягується до адміністративної відповідальності, мала умисел на порушення вимог фінансового контролю чи переслідувала будь який корупційний інтерес.

Згідно положень ст. 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», корупційним правопорушенням є тільки умисне діяння, а відтак, за діяння, передбачені ст. 172-6 КУпАП, вчинені через необережність, відповідальність особи за цією статтею настати не може.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, вказує, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

В судовому засідання ОСОБА_1 вказав, що несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни в майновому стані у зв`язку з придбанням ним 23.08.2017 року транспортного засобу марки «Mitsubishi Pajero Sport» 2004 року випуску, вартістю 274851,83 грн. мало місце у зв`язку з неодноразовим пошкодженням та припиненням чинності сертифікату «Електронний цифровий підпис», який виготовлявся у АТ КБ «Приватбанк».

Так, вказані твердження підтверджуються відповіддю АТ КБ «Приватбанк» від 29.05.2019 року на запит ОСОБА_1 , з якої вбачається, що на імя ОСОБА_1 були оформлені сертифікати ЕЦП з наступним терміном дії: 1) дійсний з 03.03.2017р. до 03.03.2018р. не чинний; 2) дійсний з 04.09.2017р. до 04.09.2018р. не чинний; 3) дійсний з 08.09.2017р. до 08.09.2018р. не чинний; 4) дійсний з 14.03.2018р. до 14.03.2019р. не чинний; 5) дійсний з 19.04.2019р. до 18.04.2020р. чинний.

Викладені обставини свідчать про недоведеність наявності в діях ОСОБА_1 суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за вказаною правовою нормою.

Також з матеріалів до протоколу вбачається, що відносно ОСОБА_1 не проводилася перевірка з боку НАЗК та протокол про адміністративне правопорушення був складений посадовою особою, яка не має на це повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про запобігання корупції» (№1700-VII) Національне агентство з питань запобігання корупції є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Згідно з п. 8 ч. 1ст. 11 Закону України «Про запобігання корупції» до повноважень національного агентства належить, зокрема, здійснення в порядку, визначеному цим законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 2ст. 49 Закону України «Про запобігання корупції» державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов`язані перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього закону декларацій та повідомляти національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

У ч. 1 ст. 50 Закону «Про запобігання корупції» зазначено:

- повна перевірка декларації полягає у з`ясуванні достовірності задекларованих відомостей, точності оцінки задекларованих активів, перевірці на наявність конфлікту інтересів та ознак незаконного збагачення і може проводитися у період провадження суб`єктом декларування діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а також протягом трьох років після припинення такої діяльності;

- обов`язковій повній перевірці підлягають декларації службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, суб`єктів декларування, які займають посади, пов`язані з високим рівнем корупційних ризиків, перелік яких затверджується національним агентством;

- обов`язковій повній перевірці також підлягають декларації, подані іншими суб`єктами декларування, у разі виявлення у них невідповідностей за результатами логічного та арифметичного контролю;

- національне агентство проводить повну перевірку декларації, а також самостійно проводить повну перевірку інформації, яка підлягає відображенню в декларації, щодо членів сім`ї суб`єкта декларування у випадках, передбачених ч.7 ст.46 цього закону;

- національне агентство проводить перевірку декларації на підставі інформації, отриманої від фізичних та юридичних осіб, із засобів масової інформації та інших джерел, про можливе відображення у декларації недостовірних відомостей.

Згідно з ч. 2 ст. 50 Закону України «Про запобігання корупції» у разі встановлення за результатами повної перевірки декларації відображення у декларації недостовірних відомостей національне агентство письмово повідомляє про це керівника відповідного державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права, в якому працює відповідний суб`єкт декларування, та спеціально уповноважені суб`єкти у сфері протидії корупції.

З матеріалів адміністративного провадження вбачається, що перевірка стосовно ОСОБА_1 проводилась працівниками УЗЕ в Львівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, які робили запити, збирали докази, складали протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .

При цьому в матеріалах справи відсутні дані щодо проведення НАЗК відповідної перевірки стосовно ОСОБА_1 , а також повідомлення НАЗК про результати такої перевірки УЗЕ в Львівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України.

Відповідно до п. 1, п.п. 1 п. 3, п. 5 «Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (далі Порядку), затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №56 від 10.02.2017 року, цей Порядок визначає механізм проведення НАЗК контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), відповідно до статей 48 та 50 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон).

Згідно п.п. 2 - 5 розділу II Порядку, НАЗК здійснює контроль щодо своєчасності подання декларацій. У разі отримання інформації (повідомлень), передбаченої у підпунктах 1, 2 пункту 2 цього розділу, НАЗК перевіряє факт неподання або несвоєчасного подання декларації суб`єктом декларування. У випадку встановлення факту неподання декларації НАЗК письмово повідомляє про це суб`єкта декларування та спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції у визначеному НАЗК порядку.

УЗЕ в Львівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України не відноситься до суб`єктів, які наділені правом перевірки декларацій або неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані. Такими повноваженнями наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, діяльність яких пов`язана зі здійсненням такої функції.

Посадовці УЗЕ в Львівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, відповідно до п.4 розділу II Порядку, вправі, виключно, у випадку встановлення факту неподання декларації, або неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єктом декларування, після отримання письмового повідомлення із НАЗК, як спеціального уповноваженого суб`єкту у сфері протидії корупції, на підставі отриманих матеріалів скласти протокол про адміністративне правопорушення.

У той же час, усі обов`язкові дії по проведенню перевірки, у тому числі після встановлення, що суб`єкт декларування несвоєчасно подав декларацію, чи не повідомив про суттєві зміни в майновому стані, уповноважені здійснювати виключно працівники НАЗК, у тому числі на підставі листа отримати пояснення від такої особи і вирішувати питання щодо її притягнення до відповідальності.

Аналогічні висновки містяться у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.10.2018 року (справа № 800/433/17).

Зазначених вище повноважень з боку НАЗК на здійснення перевірки матеріали адміністративної справи не містять.

Отже, суд приходить до висновку, що у Управління захисту економіки в Львівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України відсутні повноваження на здійснення перевірки декларацій та повідомлень про зміну майнового стану.

Враховуючи викладене, суд вважає, що всі докази, отримані на підставі вказаної перевірки органу прокуратури та Управління захисту економіки у Львівській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України і додані до вищевказаного протоколу №367 від 18 квітня 2019 року є недопустимими, враховуючи, що перевірка була проведена не уповноваженою на те особою, а також, що факт несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни майнового стану ОСОБА_1 був виявлений працівниками УЗЕ у Львівській області ДЗЕ Національної поліції України, які всупереч вимог ст. 49 Закону України «Про запобігання корупції» не направили вказані матеріали перевірки до НАЗК, які уповноважені законом здійснювати перевірки. Вказане є самостійною підставою для закриття провадження по справі.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин приходжу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, а відповідно провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 2 ст. 172-6, ст. ст. 247, 283, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-6 КУпАП - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя О. І. Ковальчук