№ 3/229/1250/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2019 року м. Дружківка

Суддя Дружківського міського суду Донецької області Гонтар А.Л., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та прокурора Дружківського відділу Краматорської місцевої прокуратури Карташяна Н.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП відносно депутата Дружківської міської ради VII скликання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дзержинськ Донецької області, громадянина України, освіта вища, працює головою профспілки «Корум Дружківський машинобудівний завод», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за тією ж адресою, до адміністративної відповідальності не притягувався,

встановив:

до Дружківського міського суду Донецької області 18 липня 2019 року надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 382 від 12 липня 2019 року, відповідно до якого депутат Дружківської міської ради ОСОБА_1 , порушуючи вимоги ч.1 ст.45 ЗУ «Про запобігання корупції», будучи депутатом Дружківської міської ради, згідно п.п. «б» п.1 ч.1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції» з 20.11.2015 року по теперішній час є суб`єктом на якого поширюється дія вказаного Закону, та відповідно до цього зобов`язаний щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством, знаходився на території України, не перебував на лікарняному або у відпустці, тобто мав фізичну можливість своєчасно, як особа, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування до 01.04.2018 року подати щорічну декларацію яка охоплює попередній рік, але у зв`язку з особистої зухвалості, безвідповідальності та без поважних причин, ним не було подано декларацію у встановлений термін до 01.04.2018 року, а тільки 11.04.2018 року о 21:51 год. подав щорічну декларацію, як особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік до Єдиного державного реєстру декларацій, що є вчиненням правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення визнав. Пояснив, що він не знав, як заповнювати електронні декларації та попросив знайому особу, яка не зробила цього вчасно. В нього не було умислу на неподання декларації.

Прокурор просив притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , вважає, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення складено у відповідності до вимог чинного законодавства, уповноваженою особою. Вина правопорушника полягає в тому, що він мав фізичну можливість подати декларацію своєчасно, але зробив це лише 11 квітня 2018 року.

Суд, вислухавши думку особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , заслухавши думку прокурора Карташяна Н.А., а також оцінивши інші докази у справі в їх сукупності, приходить до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за закінченням строку для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності в скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, виходячи з наступного.

Вирішуючи справи цієї категорії, суди повинні керуватися Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року), законом «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VІІ, КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, а також практикою Європейського суду з прав людини.

Рішення ЄСПЛ від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України», визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи. Наведена правова позиція повністю кореспондується зі змістом ст. 62 Конституції України, за якою усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до пункту 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року (із змінами і доповненнями) «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов`язані з корупцією», суди повинні з`ясовувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв`язку між діянням і виконанням останньою завдань і функцій держави.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що відповідно до протоколу Дружківської міської виборчої комісії Донецької області про результати виборів депутатів Дружківської міської ради у багатомандатному виборчому окрузі від 25 жовтня 2015 року ОСОБА_1 було обрано депутатом Дружківської міської ради VII скликання (а.с.27-62).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.ст. 10, 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх перебачити.

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч.1 ст. 172-6 КУпАП є формальним, обов`язковим елементом його об`єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне несвоєчасне подання електронної декларації, а тому, орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобов`язані довести суду наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на несвоєчасне подання електронної декларації.

Крім того, згідно з п. 2 роз`яснень спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (надалі - ВССУ) «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» вих. № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року, під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою тощо; суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу; вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Крім того, на умисну форму вини, а також наявність відповідного корисливого або іншого особистого інтересу особи, чи інтересу третіх осіб, як на обов`язкові ознаки корупційного правопорушення також звертає увагу Конституційний Суд України в рішенні від 06.10.2010 року (справа №1-27/2010).

Граничним терміном подачі декларації для ОСОБА_1 було визначено законом 01 квітня 2018 року.

За даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функції держави або місцевого самоврядування, декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік ОСОБА_1 подана до Реєстру 11 квітня 2018 року.

Крім того, відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій і четвертій цієї статті.

Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Під час судового засідання прокурор Карташян Н.А. пояснив, що наполягає на визнанні винуватим особи, що притягується до відповідальності та застосувати до нього покарання. Пояснив, що датою виявлення корупційного адміністративного правопорушення є 12 липня 2019 року, тобто дата складання протоколу.

В засіданні встановлено, що протокол відносно особи складений 12 липня 2019 року, який до суду надійшов 18 липня 2019 року.

Як зазначає в протоколі особа, уповноважена на його складання, датою виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією є дата встановлення всіх обставин по справі та складання даного протоколу з подальшим формуванням адміністративних матеріалів працівниками УЗЕ в Донецької області, тобто 12 липня 2019 р.

Однак з даними доводами неможливо погодитися, виходячи з наступного.

Положення ст. 49 Закону України "Про запобігання корупції" встановлюють обов`язок державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, а також юридичних осіб публічного права перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють, відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

В адміністративних матеріалах (а.с.12) міститься лист керівника Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції із вхідним номером 1247 від 30 квітня 2019 року, яким повідомляється, що Національним агентством встановлено, що ОСОБА_1 несвоєчасно подав декларацію, як особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Також суд звертає увагу не те, що відповідно до повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за №16-0920/2-01 від 11 квітня 2018 року, факт несвоєчасного подання декларації ОСОБА_1 був виявлений 11 квітня 2018 року (а.с.14).

Таким чином, датою виявлення правопорушення суд вважає дату повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за №16-0920/2-01 від 11 квітня 2018 року, тобто 11 квітня 2018 року.

Факт доведення вчинення корупційного правопорушення ОСОБА_1 проводився без повної перевірки декларації.

Доказом факту несвоєчасного подання декларації є скриншот відомостей із сайту Єдиного державного реєстру декларації, отриманих на ім`я ОСОБА_1 , а тому перевірочні дії не потребували значного часу для прикладання зусиль уповноваженої особи на складання протоколу для встановлення всіх обставин справи, формування адміністративних матеріалів та своєчасного їх подання для розгляду судом в межах строків визначених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до штампу вхідної пошти Дружківського міського суду Донецької області, адміністративний протокол, складений відносно ОСОБА_1 , надійшов до суду 18 липня 2019 року, тобто зі спливом строку притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, в тому числі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Згідно п. 5 Листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.05.2017 р. N 223-943/0/4-17, судам слід мати на увазі, що адміністративне стягнення за вчинення корупційного правопорушення може бути накладено протягом трьох місяців із дня виявлення, але не пізніше двох років із дня його вчинення (ч. 3 ст. 38 КУпАП). Для визначення початку перебігу строку давності притягнення особи до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язане з корупцією, важливу роль відіграють як день вчинення, так і день виявлення правопорушення.

Будь-якого продовження перебігу строків накладення адміністративних стягнень законом не передбачено, тому в разі їх закінчення провадження у справі закривається.

Вказівка законодавця у п. 7 ст. 247 КУпАП «на момент розгляду справи» означає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, якщо на початок розгляду справи закінчилися строки, встановлені ст. 38 КУпАП. Разом з тим сам розгляд справи про адміністративне правопорушення та його закінчення не обтяжений строками, визначеними ст. 38 КУпАП, а передбачений ст. 277 КУпАП, що є гарантією всебічного, об`єктивного і повного з`ясування всіх обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому, якщо на момент розгляду справи в суді закінчились строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, то суд в разі заперечення особою своєї вини чи наявності у її діях складу адміністративного правопорушення спочатку в повному обсязі досліджує всі обставини справи, встановлює, чи містить діяння ознаки та склад адміністративного корупційного правопорушення, чи належить особа до суб`єктів цього корупційного правопорушення, чи винна вона в його вчиненні, і лише після цього закриває провадження у справі.

Отже, в діях ОСОБА_1 є ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, оскільки цей факт знайшов своє підтвердження в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а також був встановлений під час судового засідання.

Таким чином, провадження в адміністративні справі відносно ОСОБА_1 в скоєні за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП підлягає закриттю.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ч. 1 ст. 247, ст.ст. 221, 283-285, 294, КУпАП, суддя

постановив:

визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга через Дружківський міський суд Донецької області протягом 10 (десяти) днів з моменту винесення постанови.

Суддя: А. Л. Гонтар