Справа № 283/1015/19
провадження №3/283/497/2019
П О С Т А Н О В А

12 червня 2019 року суддя Малинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 ., розглянувши матеріали, які надішли від Малинського відділення поліції Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1

за ст.130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №040999, 06 травня 2019 року о 00 год. 40 хв. в м. Малині Житомирської області по вул. Пляжна ОСОБА_2 керував автомобілем «АUDI», державний номерний знак НОМЕР_2 , в якому в темну пору доби не підсвічувався задній номерний знак, а також здійснював керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження освідування за допомогою приладу «Драгер» та огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

ОСОБА_2 своїми діями порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху України.

Відповідно до п.2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

ОСОБА_2 до суду з`явився та дав наступні пояснення по суті вчиненого правопорушення. Так, 06.05.2019 року близько 00.00 години він зупинився на узбіччі дороги по вул. Бондарика в м.Малині, оскільки підвозив свою знайому ОСОБА_5 , яка проживає в АДРЕСА_2 . Під час того, як ОСОБА_2 та ОСОБА_5 спілкувалися біля транспортного засобу, до них під`їхав автомобіль патрульної поліції. Підійшовши до ОСОБА_2 , працівник поліції попросив останнього надати документи на транспортний засіб: водійське посвідчення та посвідчення про реєстрацію транспортного засобу. Після огляду документів поліцейський звернувся до ОСОБА_2 із запитанням чи вживав він сьогодні алкогольні напої. На дане запитання ОСОБА_2 відповів, що не вживав. Для того, щоб впевнитися в тому, що ОСОБА_2 не вживав алкогольних напоїв поліцейський запропонував йому пройти огляд за допомогою приладу «Драгер». Разом з цим, на пропозицію ОСОБА_2 пройти освідування в присутності свідків, працівники поліції відмовили останньому та пояснили, що такі дії правопорушника розцінюються, як відмова у проходженні тесту на алкогольне сп`яніння. Як наслідок, інспектор поліції склав відносно ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Отже, ОСОБА_2 свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав. Також просив звернути увагу суду на те, що в примірнику протоколу про адміністративне правопорушення, який був йому виданий працівниками поліції в графі «Свідки чи потерпілі» не зазначені свідки правопорушення. Крім того, зважаючи на те, що у поліцейського нібито були підставі вважати, що ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння, останній, на виконання ч.7 ст.266 КУпАП, мав відсторонити правопорушника від керування автомобілем та зробити про це відповідну відмітку в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, а саме встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Так, згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст.266 КУпАП, а також затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція). Інструкцією передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до пунктів 3, 4, 5 Розділу ІІ Інструкції, поліцейськими при огляді на стан сп`яніння використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Суд звертає увагу на те, що дії працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не відповідали вимогам п. 6 Розділу ІІ Інструкції, відповідно до яких огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Наданий суду протокол про адміністративне правопорушення ОБ №040999 містить підпис лише одного свідка ОСОБА_3 .

Крім того, в матеріалах даної адміністративної справи немає відповідних доказів відсторонення водія ОСОБА_2 від керування транспортним засобом, тобто існують обґрунтовані підозри, що навіть попри наявність складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, останній міг продовжити свій рух. Дані обставини не залишають у суду сумнівів в упередженості дій співробітників поліції, якими не було виконано вимог ст. 266 КУпАП, чим порушено порядок огляду водіїв на стан сп`яніння встановлений Законом, оскільки, всупереч тому, що спочатку у водія було встановлено наявність ознак сп`яніння, його все-одно не було відсторонено від керування всупереч складеному відносно нього протоколу.

Допитані в судовому засіданні поліцейський СРПП №3 Малинського відділення поліції Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області Грицюк А.І. та інспектор СРПП №1 Малинського відділення поліції Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області Михайленко О.О. підтвердили факт скоєння ОСОБА_2 05 травня 2019 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, однак причин допущення процесуальних порушень при складенні протоколу пояснити не могли. Спростувати заперечення викладені в графі протоколу "пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення", а саме, що ОСОБА_2 письмово зазначив, що за кермом не перебував, свідки та відеозйомка відсутні, свідки не могли.

Сам по собі наявний протокол про адміністративне правопорушення не дає достатньо підстав для впевненого і переконливого висновку щодо доведеності вини ОСОБА_2 в скоєнні ним інкримінованого йому адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки відсутні безперечні докази саме для встановлення факту керування ним транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, що є обов`язковою складовою частиною об`єктивної сторони цього правопорушення.

Вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження вини ОСОБА_8 у вчиненні адміністративного правопорушення, апеляційний суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 130 ч. 1, 247, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративне правопорушення - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Житомирського апеляційного суду .

Суддя