ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2019 року м. Херсон

Справа: 766/4086/19

Провадження: 33/819/236/19

Херсонський апеляційний суд в складі :

головуючий : Бездрабко В.О.,

секретар судового засідання : Кутузова А.В.,

за участі захисника-адвоката : Ігнатова Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 26 квітня 2019 року, прийняту під головуванням судді Корольчук Н.В., у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 26 квітня 2019 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та відносно нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

В постанові суду зазначено, що 22 лютого 2019 року, о 16:00год., в м.Херсоні, по вул. Соборна, 30, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyundai Matrix, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: мав запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушена координація рухів. Від проходження на вимогу працівників поліції медичного огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на незаконність та необґрунтованість постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 26 квітня 2019 року, оскільки суд неповно з`ясував обставини справи та належним чином не дослідив докази на підтвердження відсутності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП, а саме не були допитані свідки по справі. Зазначив, що від проходження огляду на стан сп`яніння не відмовлявся, при цьому і не повинен був його проходити, оскільки транспортним засобом не керував. Від керування транспортним засобом його не відстороняли, що свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП; у матеріалах справи відсутнє направлення водія для проходження медогляду на стан сп`яніння. Справу, в порушення вимог ст. 268 КУпАП розглянуто у відсутність правопорушника за наявності в матеріалах справи клопотання захисника про відкладення розгляду справи, з приводу чого просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та захисника-адвоката Ігнатова Д.І., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи у сукупності з доводами апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційним судом встановлено, що 22 лютого 2019 року відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №191056, згідно якого того ж дня, о 16:00год., в м . Херсон, по вул. Соборна, 30, ОСОБА_1 керував автомобілем Hyundai Matrix, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння - різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Від проходження на вимогу працівників поліції огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів або в медичному закладі охорони здоров`я відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України (водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин), тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув справу, враховуючи вимоги ст.245,251, 252, 254-256, 280, 283 КУпАП, та прийняв правильне рішення на підставі досліджених в судовому засіданні доказах.

Вина у скоєнні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП підтверджується вищевказаним протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №191056 від 22 лютого 2019 року (а.с.6).

З письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , встановлено, що 22 лютого 2019 року вони були запрошенні в якості свідків під час проведення огляду водія транспортного засобу ОСОБА_1 на стан сп`яніння, який мав запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. В їх присутності водій, на місці зупинки транспортного засобу, відмовився продути алкотестер «Драгер». Після цього водію було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння в найближчому лікарняному закладі, на що ОСОБА_1 також відмовився (а.с.8), що також підтверджується відеозаписом з місця оформлення матеріалів адміністративного правопорушення.

Згідно положень ст.251КУпАП протокол про адміністративне правопорушення та покази свідків є доказами у справі, яким суд дав належну оцінку під час ухвалення відповідного рішення. Доводи апеляційної скарги висновки суду в зазначеній частині не спростовують.

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВСУ та МОЗУ від 09.11.2015 № 1452/735, визначено процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Однією із ознак алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та мови (пункт 3 розділ 1Інструкції).

Якщо у поліцейського є підстави вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного сп`яніння, згідно з ознаками, передбаченими в пункті 3 розділу 1 Інструкції, поліцейський проводить огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів в присутності двох свідків. У разі незгоди водія з результатами такого огляду або незгоди з проведенням огляду на місці зупинки транспортного засобу, такий водій може бути направлений на огляд до закладу охорони здоров`я (розділ 2 Інструкції).

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Наведене свідчить, що Інструкція не регламентує питання щодо обов`язкового заповнення поліцейським направлення на огляд водія транспортного засобу до закладу охорони здоров`я у разі відмови такого водія від проходження огляду, з приводу чого посилання ОСОБА_1 , на те, що оскільки таке направлення в матеріалах справи відсутнє, а відтак свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги поліцейським пройти такий огляд у найближчому закладі охорони здоров`я, є неприйнятними.

Наведене узгоджується й з положеннями ст.266 КУпАП, розділом ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ №1395 від 07 листопада 2015 року, згідно яких у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на місці та в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції свідок ОСОБА_4 пояснила, що автомобіль марки Hyundai Matrix, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить їй на праві власності. 22 лютого 2019 року ОСОБА_1 не керував автомобілем, а лише за її проханням завів транспортний засіб, щоб він прогрівся.

Згідно положень п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" під керуванням транспортним засобом розуміють виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом, шляхом буксирування чи котиться зі схилу.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

З відтвореного у судовому засіданні суду апеляційної інстанції відеозапису від 22 лютого 2019 року, з місця події, який долучений до матеріалів справи, встановлено, що ОСОБА_1 не заперечував, що включив двигун авто, здійснював рух транспортного засобу заднім ходом, мало місце котіння авто. Порушник не заперечував факту вживання алкогольного напою у вигляді склянки пива. На пропозицію поліцейського пройти медичний огляд на стан сп`яніння відмовився, що спростовує посилання апелянта про те, що такий огляд йому не пропонувався. Належних та об`єктивних доказів, які б спростували законність цього відеозапис суду не надано.

Відеозапис повністю спростовує доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, як такі, що не відповідають встановленим фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, не можуть бути прийняті до уваги з огляду на вищезазначені роз`яснення ВСУ, відповідно до яких для визначення поняття «керування транспортним засобом» не має значення керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом або шляхом буксирування чи котиться, тощо.

З матеріалів справи вбачається, що справа неодноразово призначалася судом першої інстанції до розгляду, проте тричі за заявами ОСОБА_1 або його захисника-адвоката Ігнатова Д.І. розгляд справи відкладався, що свідчить про обізнаність заздалегідь осіб щодо суті справи та можливість своєчасної підготовки до її розгляду. Посилання скаржника в своїй апеляційній скарзі на те, що суд розглянув справу за наявності клопотання його захисника про відкладення розгляду справи на іншу дату, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зазначене клопотання надійшло до канцелярії суду першої інстанції вже після розгляду справи по суті. Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 , належним чином повідомленим про розгляд справи, суд обґрунтовано виходив з того, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Крім того, необґрунтованим є посилання скаржника на неналежний виклик його шляхом доставки смс - повідомлення, оскільки в матеріалах справи міститься заявка останнього на отримання ним судових повісток в електронній формі за допомогою SMS - повідомлення (а.с.12).

На підставі вищенаведеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу в їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції дотримано вимоги діючого законодавства, у відповідності до положень ст.33 КУпАП правильно враховано характер вчиненого правопорушення, ступінь суспільної небезпеки скоєного та ступінь вини ОСОБА_1 .

Висновок суду про доведеність вини у вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП є законним та обґрунтованим. Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують, а отже не можуть бути прийняті до уваги.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП - за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 26 квітня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП відносно ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду В.О. Бездрабко