ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/5207/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" серпня 2019 р. м. Київ

Суддя Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ІПН: НОМЕР_1 , офіційно не працевлаштованого, без зареєстрованого місця проживання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

05.07.2019 близько 23 годині 20 хвилин в місті Києві по вулиці Центральна, 13-Д в Дарницькому районі ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом « BMW 324» д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 в порушення п. 13.1 ПДР України, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Toyota Prado» д.н.з. НОМЕР_3 , водієм якого був ОСОБА_3 , що призвело до пошкодження транспортних засобів з отриманням механічних пошкоджень з матеріальними збитками, та будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце пригоди, чим порушив вимоги п.2.10.а) ПДР України .

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Разом з цим, на момент вказаної дорожньо-транспортної пригоди, а саме 05.07.2019 о 23 годині 20 хвилин в місті Києві по вулиці Центральна, 13-Д в Дарницькому районі ОСОБА_1 керував транспортним засобом « BMW 324» д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: стійкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови. Від проходження огляду на стін сп`янінні на алкотестері драгер або у лікаря-нарколога відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Правила, встановлені ст. 36 КУпАП, допускають розгляд одним і тим же органом справ про адміністративні правопорушення відносно особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень.

Оскільки матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122-4, 124 КУпАП та за ст. 130 КУпАП, перебувають у провадженні одного судді, призначені на один день та стосуються однієї особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд об`єднав ці справи в одне провадження.

ОСОБА_1 не оспорював обставин вказаних в протоколах про адміністративне правопорушення за ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП та визнав свою провину ДТП, проте оспорював обставини вказані в протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зазначивши, що не вживав того дня алкоголю, а лише випив корвалол, оскільки боліло серце, а відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою Драгеру оскільки не мав довіри до працівників поліції, також відмовився поїхати до лікаря разом з працівниками поліції для проходження огляду оскільки погано себе почував. Про те, що за відмову від проходження запропонованого медичного огляду передбачена відповідальність не знав.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали додані до протоколів серії ДПР18 № 318060, серії ДПР 18 № 318058, серії ДПР18 № 318059 від 06.07.2019, змісту складених відносно ОСОБА_1 протоколів про адміністративне правопорушення у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Статтями 251, 280 КУпАП визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 2.10 а) ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Відповідно до п. 13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Отже, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 , у порушенні вимог п. 2.10.а) п. 13.1 ПДР України та про наявність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП, що підтверджується схемою місця ДТП від 05.07.2019 та письмовими поясненнями учасників ДТП.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 судам слід ураховувати, що якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Так, зі змісту диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, вбачається, що це правопорушення полягає, зокрема, у керуванні транспортними засобами особами в стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, а так само у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 318059 від 06.07.2019, зазначено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: стійкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови, але від проходження огляду на стан сп`яніння він відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

У матеріалах адміністративної справи наявні письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з яких видно, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно, до ч. 1 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Відповідно до ч. 7 ст. 166 КУпАП, у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном можливість керування цим транспортним засобом, річковим або маломірним судном надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Відповідно до розписки, ОСОБА_1 зобов`язався не керувати транспортним засобом в найближчу добу.

У суду немає підстав ставити під сумнів зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, в письмових пояснення свідків відомості про відмову ОСОБА_1 від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння, дії поліцейських ним не оскаржувались і жодних доказів на спростування цих обставин суду не надано.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що працівники поліції не виклали в нього довіри, не звільняють його від виконання п. 2.5 ПДР України.

Отже, вивченням матеріалів адміністративної справи встановлено, що вони містять достатні докази винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

При цьому, ст. 62 Конституції України закріплено, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 19 Закону України " Про міжнародні договори України ", ст. 17 Закону України " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі « О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства » від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, що сформульовані у п. 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі « Кобець проти України » ( з відсиланням на п. 282 рішення у справі « Авшар проти Туреччини » ), згідно яких « доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом ».

При визначенні наявності або відсутності складу адміністративних правопорушень передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд керується не тільки складеним протоколом, а всебічно, повно і об`єктивно досліджує всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про те, що ОСОБА_1 , порушив вимоги п. 2.5, 2.10 а), 13.1 ПДР України, що свідчить про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При визначенні розміру адміністративного стягнення, суд керується вимогами ст.36 КУпАП, відповідно до яких при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Приймаючи до уваги характер правопорушення та особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд дійшов висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції ст. 122-4 КУпАП у розмірі 15 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в межах ст. 124 КУпАП у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у розмірі у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Аналіз наведених обставин та положень закону дозволяє суду зробити висновок про необхідність накладення на особу, винну у вчиненні адміністративного правопорушення, адміністративного стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки зазначене правопорушення є більш серйозним з числа вчинених, а саме у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» -у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 грн. 20 коп., який також підлягає стягненню з правопорушника на користь держави.

Керуючись ст. ст. 122-4, 124, 130 ч.1, 251,252, 268,283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 та 122-4 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп. на користь держави.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя М.О. Заставенко