ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/1664/19 Головуючий в 1 інст. Стратій Є.В.
Провадження №33/807/418/19 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2019 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Дерев`янко І.О., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за апеляційною скаргою захисника останнього - адвоката Дерев`янко Ірини Олександрівни на постанову Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 01 липня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який працює у ФОП «ОСОБА_6», проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 384,20 грн.

Згідно з постановою суду, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 299322 від 07 квітня 2019 року, водій ОСОБА_1 , 07 квітня 2019 року, о 22 годині 16 хвилини, рухаючись навпроти будинку №61 по вулиці А.Амосова у місті Запоріжжя, керував транспортним засобом «AUDI A 4», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість).

Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря - нарколога водій відмовився в присутності двох свідків. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі керування тверезому водієві - ОСОБА_2 .

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Дерев`янко І.О. просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за його відсутності, чим порушив його право на захист. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 не відмовлявся, з`ясовував причину зупинки, та йому було відмолено у супроводі його до медичного закладу для проходження медичного огляду, у зв`язку із тим, що відносно нього вже складений рапорт про його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 працівниками поліції не дотримано вимоги Інструкції, затвердженої наказом МВС/МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, зокрема п.4 р.ІІ.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, посилаючись лише на свідчення патрульного, свідків, тобто у суду був відсутній медичний документ, який би підтверджував такий факт.

Суд першої інстанції неправильно оцінив докази по справі, які були надані працівниками поліції, безпідставно послався на письмові пояснення свідків, які не були допитані в судовому засіданні.

Судом першої інстанції не з`ясовані обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та не перевірена правильність складання матеріалів про адміністративне правопорушення, в тому числі і протоколу про адміністративне правопорушення.

З відеозапису події не вбачається, що у ОСОБА_1 наявні ознаки наркотичного сп`яніння.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Дерев`янко І.О., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.

Суд дійшов правильного висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена даними, що містяться: в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №299322 від 07 квітня 2019 року, згідно з яким ОСОБА_1 у зазначений час керував транспортним засобом з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість. Від медичного огляду відмовився в присутності двох свідків, від підпису та надання пояснень відмовився в присутності двох свідків; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07 квітня 2019 року, згідно з яким, у результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість, однак огляд у медичному закладі не проводився у зв`язку із відмовою водія; поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі; рапортами працівників поліції; відеозаписом, долученим до протоколу, на якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Зазначені докази у їх сукупності підтверджують, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених у протоколі обставинах.

Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи захисника про те, що судом першої інстанції порушено право ОСОБА_1 на захист, оскільки справу розглянуто без його участі, є безпідставними, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням про отримання судової повістки (а.с.26).

Законом не передбачено обов`язкового скасування судового рішення у справі про адміністративне правопорушення у разі розгляду цієї справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, при апеляційному розгляді ОСОБА_1 мав можливість реалізувати всі свої процесуальні права, в т.ч. і право на захист.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 від проходження медичного огляду не відмовлявся, спростовуються матеріалами справи, в т.ч. відеозаписом, при відтворенні якого встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

За клопотанням сторони захисту при апеляційному розгляді заслухана свідок ОСОБА_2 , яка зазначила, що є цивільною дружиною ОСОБА_1 та була присутня на місці зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 Поліцейські на їх неодноразові запитання про причину зупинки повідомили, що причини не було. Поліцейські спілкувалися з ними в грубій формі, почали поверхневий огляд транспортного засобу та ОСОБА_1 , після чого запропонували їхати до медичного закладу з метою проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Свідки, яких зупинили для того, щоб останні підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, перебували у нетверезому стані. Коли вони додзвонились до адвоката, повідомили поліцейським, що згодні, щоб ОСОБА_1 пройшов огляд, але поліцейські в цьому відмовили.

Суд апеляційної інстанції критично ставиться до показань вказаного свідка, оскільки вони суперечать сукупності зібраних у справі доказів та повністю спростовуються цими доказами, в т.ч відеозаписом з бодікамери поліцейського.

Крім того, свідок ОСОБА_2 є цивільною дружиною ОСОБА_1 (з її слів та слів самого ОСОБА_1 ), отже вона зацікавлена у сприятливому для ОСОБА_1 вирішенні справи.

Посилання апелянта про те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 працівниками поліції не дотримано вимоги Інструкції, затвердженої наказом МВС/МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, зокрема п.4 р.ІІ, є безпідставним, оскільки даний розділ регулює проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів, а з матеріалів справи вбачається та підтверджено відповідними доказами, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, тому йому було запропонувати пройти огляд в медичному закладі.

Доводи апелянта про неповноту з`ясування обставин справи судом першої інстанції, оскільки не були допитані свідки, та в матеріалах справи відсутній відповідний медичний документ, правильності висновків суду не спростовують та не свідчать про незаконність винесеної постанови.

Так, в матеріалах справи містяться письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які підтвердили факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння. Ставити під сумнів достовірність цих пояснень жодних підстав не вбачається, з огляду і на те, що ці пояснення узгоджуються з іншими доказами, в т.ч. відеозаписом, та направленням на огляд водія, з яких вбачається, що такий огляд не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від його проходження.

Свої висновки суд першої інстанції належним чином мотивував в оскаржуваній постанові.

Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі, свого підтвердження не знайшли. Обставини, на які посилається сторона захисту, в т.ч. і щодо стану здоров`я ОСОБА_1 не спростовують факту вчинення останнім вищевказаного правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Дерев`янко І.О. залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 01 липня 2019 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 331/1664/19