Справа № 712/9719/19
Провадження № 3/712/2225/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2019 року Суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Чечот А.А., за участю прокурора Черниша Л.А., адвоката Топора І.О., розглянувши справу про адміністративне корупційне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого головним державним ревізором-інспектором відділу супроводження судових спорів за позовами платників податків до органів ДФС юридичного супроводження ГУ ДФС в Черкаській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 .

у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 93/2019 від 18.07.2019 року, ОСОБА_1 , будучи згідно підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року №1700-VII (далі по тексту - Закону) суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язаної з корупцією, порушив вимоги п. 2 ч. 1 ст. 28 вказаного Закону, а саме - не повідомив належним чином про наявність у нього реального конфлікту інтересів, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене частиною 1 статті 172-7 КУпАП.

Відповідно до п. 10 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Частиною другою ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією України та законами України.

Підпунктом «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону передбачено, що суб`єктами на яких поширюється дія цього Закону, є державні службовці.

Установлено, що у складі головуючого судді Кульчицького С.О., в провадженні Черкаського окружного адміністративного суду перебувала справа № 832/1302/18 за позовом Ватутінського комунального виробничого підприємства «Водоканал» до Державної екологічної інспекції у Черкаській області про визнання дій протиправними.

Згідно відомостей, які містяться у автоматизованій систему документообігу суду у судовому засіданні 25.06.2018 у справі №832/1302/18 приймав участь секретар судового засідання Волубуєв Владислав Андрійович, якого відповідно до наказу Черкаського окружного адміністративного суду №96-0 від 11.06.2018 призначено на посаду секретаря судового засідання Черкаського окружного адміністративного суду.

В подальшому у складі головуючого судді Кульчицького С.О. в провадженні Черкаського окружного адміністративного суду перебувала справа №2340/4136/18 за позовом публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» до ГУ ДФС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення.

Згідно відомостей, які містяться у автоматизованій систему документообігу суду у судовому засіданні 18.12.2018 приймав участь як представник відповідача (за довіреністю) ОСОБА_2 Владислав Андрійович, якого відповідно до наказу ГУ ДФС у Черкаській області № 364-0 від 12.10.2018 переведено на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу супроводження судових спорів за позовами платників податків до органів ДФС юридичного управління ГУ ДФС у Черкаській області.

Таким чином, у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 на вищевказаних засіданнях встановлено суперечність приватного інтересу та його службовими обов`язками, що могло вплинути на об`єктивність та вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Суперечність між приватним інтересом ОСОБА_1 та його представницькими повноваженнями може проявлятись у зацікавленості та наявності дружніх стосунках, що виникли у зв`язку з тим, що він був секретарем судового засідання у судді Кульчицького С.О.

Відповідно до листа ГУ ДФС у Черкаській області №16475/23-00-25- 008 від 29.05.2019 ОСОБА_1 у встановленому Законом порядку не повідомлялось про наявність у нього реального чи потенційного конфлікту інтересів повідомлень про конфлікт інтересів під час виконання службових обов`язків.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 94/2019 від 18.07.2019 року, ОСОБА_1 , будучи згідно підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII (далі по тексту - Закону) суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язаної з корупцією, порушив вимоги п. 3 ч. 1 ст. 28 вказаного Закону, а саме - вчинив дії в умовах реального конфлікту інтересів, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене частиною 2 статті 172-7 КУпАП.

Відповідно до п. 10 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Частиною другою ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією України та законами України.

Підпунктом «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону передбачено, що суб`єктами на яких поширюється дія цього Закону, є державні службовці.

Установлено, що у складі головуючого судді Кульчицького С.О., в провадженні Черкаського окружного адміністративного суду перебувала справа №832/1302/18 за позовом Ватутінського комунального виробничого підприємства «Водоканал» до Державної екологічної інспекції у Черкаській області про визнання дій протиправними.

Згідно відомостей, які містяться у автоматизованій систему документообігу суду у судовому засіданні 25.06.2018 у справі №832/1302/18 приймав участь секретар судового засідання Волубуєв Владислав Андрійович, якого відповідно до наказу Черкаського окружного адміністративного суду №96-0 від 11.06.2018 призначено на посаду секретаря судового засідання Черкаського окружного адміністративного суду.

В подальшому у складі головуючого судді Кульчицького С.О. в провадженні Черкаського окружного адміністративного суду перебувала справа №2340/4136/18 за позовом публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» до ГУ ДФС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення.

Згідно відомостей, які містяться у автоматизованій систему документообігу суду у судовому засіданні 18.12.2018 приймав участь як представник відповідача (за довіреністю) ОСОБА_2 Владислав Андрійович, якого відповідно до наказу ГУ ДФС у Черкаській області №364-0 від 12.10.2018 переведено на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу супроводження судових спорів за позовами платників податків до органів ДФС юридичного управління ГУ ДФС у Черкаській області.

Таким чином, у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 на вищевказаних засіданнях встановлено суперечність приватного інтересу та його службовими обов`язками, що могло вплинути на об`єктивність та вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Суперечність між приватним інтересом ОСОБА_1 та його представницькими повноваженнями може проявлятись у зацікавленості та наявності дружніх стосунках, що виникли у зв`язку з тим, що він був секретарем судового засідання у судді Кульчицького С.О.

Відповідно до листа ГУ ДФС у Черкаській області №16475/23-00-25- 008 від 29.05.2019 ОСОБА_1 у встановленому Законом порядку не повідомлялось про наявність у нього реального чи потенційного конфлікту інтересів повідомлень про конфлікт інтересів під час виконання службових обов`язків.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину за ст. 172-7 ч. 1 КУпАП та за ст. 172-7 ч.2 КУпАП не визнав, просив суд закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, надавши письмове пояснення.

Адвокат просив суд закрити провадження по справі відносно ОСОБА_1 за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Прокурор вважає, що винність ОСОБА_1 підтверджується зібраними по справі доказами, в його діях вбачає склад адміністративного корупційного правопорушення, тому просить суд застосувати до порушника стягнення у вигляді штрафу.

Суд, вислухавши думку прокурора, пояснення правопорушника, адвоката та дослідивши надані в судове засідання матеріали справи приходить до наступного.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За змістом ст. 252-280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, з 12 червня 2018 року ОСОБА_1 призначений на посаду секретаря судового засідання Черкаського окружного адміністративного суду з випробувальним строком 1 місяць, згідно наказу № 96-0 від 11.06.2018 року та прийняв присягу державного службовця.

З Черкаського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 звільнений 02.10.2018 (наказ № 174-0 від 28.09.2018) за переведенням до Головного управління ДФС у Черкаській області відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про державну службу» та п. 5 ст. 36 Кодексу Законів про Працю України.

03.10.2018 року призначений на посаду головного державного ревізора-інспектора відділу супроводження судових спорів за позовами платників податків до органів ДФС юридичного управління Головного управління ДФС у Черкаській області на період соціальної відпустки ОСОБА_3

12.10.2018 року переведений на рівнозначну посаду на постійній основі (наказ № 364-0 від 12.10.2018).

З Головного управління ДФС у Черкаській області ОСОБА_1 звільнений 06.05.2019 за угодою сторін згідно п. 3 ч. 1 ст. 83, ст. 86 Закону України «Про державну службу», державну службу припинено, згідно наказу № 172-0 від 26.04.2019 року.

Як зазначено у пункті 1.5 посадової інструкції секретар судового засідання безпосередньо підпорядкований керівнику апарату суду та судді, з яким працює відповідно до внутрішнього розподілу обов`язків, координує свою діяльність з помічником судді.

ОСОБА_1 був безпосередньо підпорядкований керівнику апарату суду та згідно пункту 2.11 виконував його доручення, що стосуються організації розгляду судових справ.

Як зазначено у Посібнику на допомогу судді, розробленого Радою суддів України на основі міжнародних стандартів та положень національного законодавства під назвою «Особливості конфлікту інтересів у діяльності судді та рекомендації щодо його запобігання і врегулювання у типових ситуаціях»:

«…Дружні стосунки особи не підлягають правовому регулюванню, тим не менш маючи статус суб`єктів, уповноважених державою на здійснення функції правосуддя, суддям як і іншим суб`єктам, на яких поширюється дія Закону «Про запобігання корупції», доцільно уважно підходити до свого приватного життя з огляду на увагу громадськості до особистості судді.

Закон прямо не називає у переліку осіб, стосунки з якими впливають на наявність конфлікту інтересу, осіб, пов`язаних з суддями дружніми стосунками, сусідськими відносинами, є кумами, осіб, які разом із суддями навчалися в освітніх закладах, були колегами протягом певного періоду, або іншим чином проводили тривалий час разом.

У випадку існування приватного інтересу за участі таких осіб суддям рекомендується брати до уваги наступні обставини: характер знайомств з наведеними особами, тривалість дружніх, сусідських або інших особистих позаслужбових стосунків, наявність фактичного періодичного спілкування з цими особами та інші факти, які характеризують ступінь особистих стосунків судді.

До дружніх стосунків належать і стосунки судді з такою категорією осіб, як «друзі» у соціальних мережах, які можуть впливати на приватний інтерес судді.

Відповідно до позиції Ради суддів, яка підкріплена міжнародною судовою практикою, термін «друг», що використовується для позначення людей, які згодні увійти в контакт через соціальні мережі, не означає дружніх стосунків в традиційному сенсі цього слова. Існування контактів між різними людьми через ці мережі не достатньо, щоб встановити конкретну упередженість; соціальна мережа є просто специфічним засобом комунікації між людьми, які мають спільні інтереси, і в цьому випадку однаковий рід занять.

Ступінь близькості між «друзями» у соціальній мережі суттєво варіюється. Позначення людини як «друга» в Facebook не розрізняє близького друга та далекого знайомого. Оскільки «друг» в соціальній мережі не обов`язково є другом у традиційному значенні цього слова. Отже, лише факт того, що суддя є «другом» в Facebook з адвокатом сторони чи свідком, не більше, не є підставою для обґрунтованого побоювання, що суддя не може бути неупередженим або що суддя знаходиться під впливом Facebook «друга».

Отже, «дружба» судді у соціальній мережі зі стороною у справі (адвокатом, свідком тощо) під час розгляду справи за участю таких осіб відсутній не створює конфлікту інтересів.»

Таким чином, судом не встановлено наявність дружніх стосунків ОСОБА_1 та судді Кульчицького С.О.

Згідно п. 1.3. посадової інструкції ГУ ДФС у Черкаській області ОСОБА_1 був безпосередньо підпорядкований начальникові відділу, виконував його вказівки та доручення.

Працівників, які б були підпорядковані йому посадовою інструкцією не передбачено.

Виконуючи обов`язки представника за довіреністю ГУ ДФС у Черкаській області, ОСОБА_1 був відповідачем у судових справах.

Черкаський окружний адміністративний суд повністю задовольнив позовні вимоги позивача ПАТ «Черкасиобленерго».

Надаючи оцінку спірним відносинам, суд взяв до уваги правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 823/2240/17 та повністю задовольнив вимоги позивача.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2019 року рішення Черкаського окружного адміністративного суду залишено без змін.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 ніяким чином не міг вплинути на об`єктивність та неупередженість суду при прийнятті рішення.

Закон України «Про запобігання корупції» визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Статтею 1 цього Закону наведені значення наступних термінів.

Корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Корупція - використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.

Неправомірна вигода - грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, будь-які інші вигоди нематеріального чи негрошового характеру, які обіцяють, пропонують, надають або одержують без законних на те підстав.

Потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Згідно ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Ч. 1 ст. 172-7 КУпАП України передбачено адміністративну відповідальність за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП України передбачено адміністративну відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Таким чином, згідно диспозицій вказаних норм відповідальність за такі правопорушення настає лише за обов`язкової умови наявності у особи реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ч. 2 примітки до ст. 172-7 КУпАП у цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Така ж норма щодо визначення терміну «реальний конфлікт інтересів» міститься у ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції».

З системного аналізу вказаних норм є очевидним, що при реальному конфлікті інтересів існуюча суперечність між наявним приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями повинна безпосередньо впливати на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

В Методичних рекомендаціях щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, затверджених рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 29.09.2017 № 839, визначено наступне.

Складовими конфлікту інтересів (реального, потенційного) є:

приватний інтерес (будь-який майновий чи немайновий), службові/представницькі повноваження (безпосередні та загальнослужбові), а співвідношення вказаних складових спричиняє виникнення:

- реального конфлікту інтересів - приватний інтерес суперечить службовим/представницьким повноваженням, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

- потенційного конфлікту інтересів - у сфері службових/представницьких повноважень наявний приватний інтерес, що може за настанні певних обставин у майбутньому вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Як зазначено у п. 3.4. розділу 3 посібнику для суддів «Запобігання корупції у запитаннях і відповідях: посібник для суддів», розробленого Національною школою суддів України у 2017 році:

«Приватний інтерес будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях. Варто зауважити, що перелік самих стосунків, якими зумовлений інтерес особи, не є вичерпним. У дефініції окреслено лише найбільш типові форми стосунків, які можуть зумовлювати наявність майнового чи немайнового інтересу. Це означає, що кожен службовець при виконанні своїх повноважень повинен брати до уваги увесь спектр своїх не лише правових (юридичних), а й соціальних (приватних) відносин, які зумовлюють виникнення майнового чи немайнового інтересу. При цьому виникнення реального або потенційного конфлікту інтересів спричиняє тільки такий приватний інтерес у сфері службових / представницьких повноважень, що може вплинути або впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», пп. 1.1. розділу 1 Методичних рекомендацій НАЗК запобігання та врегулювання конфлікту інтересів».

Наявності приватного інтересу, тобто ніяких будь-яких майнових чи немайнових інтересів, у тому числі зумовлених особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з суддею Кульчицьким С.О., не встановлено.

Підстав, зазначених у ст. 28 ЗУ «Про запобігання корупції» не виникало.

В силу приписів ст. 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі виникнення у судді реального чи потенційного конфлікту інтересів він зобов`язаний не пізніше наступного робочого дня з моменту виникнення такого конфлікту інтересів у письмовій формі повідомити про це Раду суддів України, яка повноважна здійснювати контроль за додержанням вимог законодавства щодо врегулювання конфлікту інтересів у діяльності суддів, приймати рішення про врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів у діяльності судді (у разі якщо такий конфлікт не може бути врегульований у порядку, визначеному процесуальним законом).

Згідно п. 5.12. розділу 5 посібнику для суддів «Запобігання корупції у запитаннях і відповідях: посібник для суддів», розробленого Національною школою суддів України у 2017 році зазначено наступне:

«Як має діяти суддя, коли під час вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, з`ясувалося, що чинне законодавство містить колізії, які допускають його неоднозначне тлумачення?

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». Тому, в разі, коли національне законодавство допустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Отже, вирішення колізій у законодавстві завжди має тлумачитися на користь особи.»

Інших клопотань про допит свідків та витребування інших доказів від прокурора, захисника та правопорушника до суду не надійшло.

Дослідивши матеріали, які додані до протоколів про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП України, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7, ч. 1 ст. 247 КУпАП, ЗУ «Про запобігання корупції»,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне корупційне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Соснівського

районного суду м. Черкаси: А.А.Чечот