Справа №: 486/992/19 Провадження № 3/486/501/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2019 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Савіна О.І.,

при секретарі Кучмар В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

03 травня 2019 року о 23-35 год. ОСОБА_1 керував автомобілем «MAZDA323» реєстраційний номер НОМЕР_1 по провулку Каштановий в смт. Арбузинка Миколаївської області з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нев`язна мова, почервоніння очей, тримтіння пальців рук, хитка хода. Від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки та в медичній установі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожного руху.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився вдруге: 21.06.2019 р. та 16.07.2019 р., причину неявки суду не повідомив. Про день, час та місце розгляду справи останній повідомлявся судовими повістками, надісланими йому рекомендованими листами з повідомленням, які він не виявив бажання отримати в поштовому відділенні у зв`язку з чим листи повернулися до суду з зазначенням на конверті причини повернення.

Враховуючи строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 38 КУпАП, небажання ОСОБА_1 отримати судові повістки про виклик до суду на розгляд справи, суд вважає можливим розглянути справу без його участі на підставі наявних в матеріалах справи доказах.

Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» та п.1.1 Правил дорожнього руху єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху.

Згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до п.п. «б», «д» п. 2.3 Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, в тому числі: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

А тому, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проведення огляду водія транспортного засобу на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та оформлення результатів такого огляду передбачено ст. 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 259355 від 03.05.2019 р., письмовими поясненнями ОСОБА_1 , письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а. с. № 1-4).

Так, з письмових пояснень ОСОБА_1 слідує, що 03.05.2019 р. о 23-35 год. він керував автомобілем «Мазда» реєстраційний номер НОМЕР_1 по провулку Каштановий в смт. Арбузинка Миколаївської області, вживши перед цим 150 г горілки та 350 г пива, від огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та в медичній установі відмовився, свою вину визнав (а.с. № 2).

Згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, 03.05.2019 р. в їх присутності ОСОБА_1 пояснив, що перед керуванням автомобілем «Мазда 323» реєстраційний номер НОМЕР_1 вживав спиртні напої, від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та в медичній установі відмовився.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши докази, які наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки він порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, які передбачають, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а отже останній допустила порушення Закону, а саме відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Суд вважає, що у справі достатньо належних та допустимих доказів того, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Призначаючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд враховує вищевикладені обставини, та вважає за необхідне призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Також зазначає, що санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачено альтернативного стягнення.

На думку суду застосування даного виду адміністративного стягнення буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з ОСОБА_4 на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 384,20 гривень.

А тому, керуючись 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 гривень (триста вісімдесят чотири гривні двадцять копійок).

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Южноукраїнського міського суду Олександр Іванович Савін