Справа № 145/446/19
Провадження № 33/801/545/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ратушняк І. О.
Доповідач: Міхасішин І. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Міхасішина І.В.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника - адвоката Сологуба В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 13 травня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив :

17 березня 2019 року о 18 год 00 хв водій ОСОБА_1 на а/д М-12 «Стрий-Знам`янка» 385 км керував автомобілем марки «RENO 25» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Постановою Тиврівського районного суду Вінницької області від 13 травня 2019 року до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн в дохід держави з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк один рік та стягнуто 384, 20 грн судового збору на користь держави.

На таку постанову ОСОБА_1 07 червня 2019 року засобами поштового зв`язку подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовував тим, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнає, алкоголь 17 березня 2019 року не вживав, вина у вчиненні правопорушення не доведена належними та допустимими доказами. Суд першої інстанції безпідставно розглянув справу його відсутність, за наявності його клопотань про відкладення розгляду справи, які були призначені на 08 квітня 2019 року та 13 травня 2019 року, з наведенням обґрунтованих причин неможливості явки у судове засідання на призначені дату та час, чим порушив вимоги ст. 268 КУпАП та право на захист, не надавши право скористатися кваліфікованою допомогою адвоката.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, посилаючись на те, що оскаржувана постанова винесена у його відсутність, та отримана ним лише 06 червня 2019 року, апеляційна скарга подана 07 червня 2019 року.

02 липня 2019 року ОСОБА_1 та його адвокатом Сологубом В.Г. подано апеляційну скаргу із змінами, які по суті є доповненнями до первісної апеляційної скарги, в якій додатково зазначено, що суд першої інстанції ОСОБА_1 про судові засідання за належною адресою місця його проживання: с. Бабчинці, Чернівецького району Вінницької області не повідомляв, а також свідками, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 300524 17 березня 2019 року є громадяни Республіки Молдова, а тому є сумніви щодо їх неупередженості з підстав ймовірної нездатності останніх розуміти українську мову і надавати відповідні письмові пояснення.

В судовому засіданні в апеляційному суді ОСОБА_4 пояснив, що від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, оскільки поспішав до дружини, яка хворіє на онкологічне захворювання. Участь у розгляді справи не брав через те, що суд першої інстанції визначав не зручний для нього час розгляду справи.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Сологуба В.Г., які апеляційну скаргу підтримали, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Тиврівського районного суду Вінницької області від 13 травня 2019 року, апеляційний суд виходить з того що цей строк пропущено ОСОБА_1 з поважних причин та підлягає поновленню, оскільки справа про адміністративне правопорушення розглядалася без участі ОСОБА_1 , конверт з копією вказаної постанови, направлений 16 травня 2019 року на адресу ОСОБА_1 повернувся до суду першої інстанції не врученим з відміткою відділення поштового зв`язку «За закінченням терміну зберігання», відомості про вручення такої копії поштовим зв`язком на заяву останнього від 20 травня 2019 року в матеріалах справи відсутні. ОСОБА_1 отримав копію оскаржуваної постанови 06 червня 2019 року, що підтверджується його розпискою, апеляційна скарга подана 07 червня 2019 року.

Таким чином, ОСОБА_1 доведено наявність об`єктивних причин, які перешкоджали зверненню з апеляційною скаргою у встановлений законом строк.

За змістом ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першої статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність за даною статтею настає не лише за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного огляду. Тобто, факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з протоколом від 17 березня 2019 року серії БД № 300524 17 березня 2019 року о 18 год 00 хв водій ОСОБА_1 на а/д М-12 «Стрий-Знам`янка» 385 км керував автомобілем марки «RENO 25» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої МЮУ 11.11.2015 за № 1413/27858 (далі-Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з п. 6 Розділу І вказаної Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до п.7 Розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Під час розгляду справи судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, за яке передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП - відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що було доведено матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 300524 від 17 березня 2019 року; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 17 березня 2019 року, які засвідчили, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу «Драгер» та у медичному закладі; рапортом поліцейського роти ТОРУПП у Вінницькій області ДПП молодшого лейтенанта поліції Бондаренка В.І. начальнику УПП у Вінницькій області ДПП Усеінову Р.С.

Згідно із п. 6 Розділу ІІ Інструкції огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Доводи ОСОБА_1 та його захисника Сологуба В.Г. про те, що у них є сумніви, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які проживають в Республіці Молдова, могли розуміти українську мову, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки сам ОСОБА_1 визнав факт своєї відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що і засвідчили вказані свідки.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 300524 від 17 березня 2019 року відповідає вимогам статті 256 КУпАП.

Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, ґрунтується на зібраних та досліджених у судовому засіданні, яким суд дав належну правову оцінку.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення судом першої інстанції вимог ст. 268 КУпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від якої надійшла заява про відкладення розгляду справи не заслуговують на увагу.

Так відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як видно з матеріалів справи судові засідання призначалися на 08 квітня 2019 року та на 13 травня 2019 року.

Судові повістки направлялися за адресою, повідомленою ОСОБА_1 під час складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення : вул. Енергетиків, 33, с. Селище Тиврівський район Вінницька область, які були повернуті до суду з відміткою відділення поштового зв`язку причин повернення, що «адресат за даною адресою не проживає».

Незважаючи на це, 04 квітня 2019 року ОСОБА_1 подав заяву про відкладення розгляду справи, призначеного на 11 год 08 квітня 2019 року з підстав значної віддаленості місця проживання та місця розгляду справи та відсутністю фізичної можливості бути присутнім на судовому засіданні.

Судове засідання було відкладено на 13 травня 2019 року об 11 год 00 хв.

13 травня 2015 року за вх. № ЕП 241/19 від ОСОБА_1 засобами електронного зв`язку в черговий раз надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 13 травня 2019 року об 11 год 00 хв, яке датоване 08 травня 2019 року.

Відповідне клопотання також було направлено до Тиврівського районного суду Вінницької області поштою 08 травня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 34).

Клопотання обґрунтоване тим, що з протоколом про адміністративне правопорушення та матеріалами справи про адміністративне правопорушення він не ознайомлений, копія протоколу на його вимогу вручена не була, у зв`язку з великою відстанню його місця проживання та місця розгляду справи, відсутня можливість прибути у судове засідання у визначену судом дату та час, в зв`язку з чим просив розгляд справи відкласти та надати можливість ознайомитися з матеріалами справи.

В обох клопотаннях про відкладення розгляду справи ОСОБА_1 вказуючи іншу адресу місця проживання, відмінну від зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення, не заявляв клопотання про необхідність його повідомлення про розгляд справи за будь-якою іншою адресою, та не заявляв клопотань про зручні для нього дати та час судового розгляду.

Водночас, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 був завчасно повідомлений про дату та час розгляду справи у Тиврівському районному суді Вінницької області 08 квітня 2019 року об 11 год 00 хв та 13 травня 2019 року об 11 год 00 хв, що підтверджується його заявами про відкладення цих судових засідань, від 04 квітня 2019 року та 08 травня 2019 року.

Право на відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення не є абсолютним. У будь-якому випадку особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести обґрунтовані причини, що перешкоджають з`явитися до суду у визначену дату і час, на підтвердження чого надати відповідні докази.

Єдиним обґрунтуванням ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи була віддаленість місця проживання від місця проведення судового розгляду і неможливість прибути у судове засідання.

Сама по собі віддаленість місця проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності від місця знаходження суду, який розглядає справу, не є підставою для відкладення розгляду справи.

Суд першої інстанції дослідив подані ОСОБА_1 клопотання, надав їм належну оцінку та дійшов правильного висновку, що такі дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, спрямовані на безпідставне затягування розгляду справи з метою уникнути від відповідальності.

Також є безпідставними доводи ОСОБА_1 про порушення його права на залучення захисника, оскільки будь-яких клопотань з цих підстав у суді першої інстанції останній не заявляв.

Судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст.ст. 279, 280 КУпАП дотримано, докази перевірено на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для справи встановлено, дії ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковано правильно, доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови відсутні.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Тиврівського районного суду Вінницької області від 13 травня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Тиврівського районного суду Вінницької області від 13 травня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Міхасішин