Єдиний унікальний номер 448/1102/19
Провадження № 3/448/385/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.07.2019 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Білоус Ю.Б., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, непрацюючої (згідно протоколу),

за ч.1 ст.204-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

22.07.2019 року о 17:00 год., громадянка України ОСОБА_1 , слідуючи на вихід з України в Республіку Польща, на пішому переході, через пункт пропуску «Шегині», що на території Мостиського району Львівської області, пред`явила до паспортного контролю паспортний документ для виїзду за кордон громадянина РП № НОМЕР_1 , виданий 28.11.2012 р. органом влади РП на ім`я ОСОБА_2 , тобто вчинила спробу незаконного перетинання державного кордону України в пункті пропуску через державний кордон України без відповідних для громадян України документів, чим своїми діями порушила ст.12 «Про державний кордон України».

ОСОБА_1 , в судовому засіданні провину у вчиненому нею адміністративному правопорушенні визнала повністю, підтвердила обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Щиро розкаюється у вчиненому, просить суд суворо не карати.

Окрім визнання своєї вини, винуватість ОСОБА_1 , доводиться такими доказами по справі: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 332630 від 22.07.2019 р.; рапортом старшого зміни прикордонних нарядів ВІПС «Шегині» (тип А) ОСОБА_3 . ОСОБА_4 від 22.07.2019 р.; копією паспортних документів на ім`я ОСОБА_1 , іншими документами, доданими до протоколу.

Дослідивши наявні в справі докази та надавши їм оцінку в судовому засіданні, приходжу до переконання в доведенні винуватості ОСОБА_1 , у спробі незаконного перетину державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, що передбачено ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Проаналізувавши матеріали справи, також приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Положення КУпАП відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для порушника, меті адміністративної відповідальності.

Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей порушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

Реалізація принципу індивідуалізації адміністративної відповідальності тісно пов`язана із інститутом звільнення від неї. Адміністративна відповідальність має подвійну мету - захист правопорядку і виховання громадян у дусі поваги до закону та правил співжиття. Зазначену мету можна конкретизувати через дві основні функції адміністративної відповідальності.

Перша з них, репресивно-каральна (або "штрафна"), полягає в тому, що адміністративна відповідальність є, по-перше, актом відплати держави щодо правопорушника, а, по-друге, засобом, який попереджає нові правопорушення.

Друга функція, запобіжно-виховна, тісно пов`язана з попередньою. Вона покликана забезпечити формування в адресатів адміністративно-правових норм мотивів, які б спонукали їх дотримуватись вимог законів, поважати права і законні інтереси інших осіб.

У відповідності до ст.33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставина, яка пом`якшує відповідальність відповідно до ст.34 КУпАП є: щире розкаяння винної особи.

При цьому суд констатує відсутність обставини, що у відповідності до ст.35 КУпАП обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , за адміністративне правопорушення.

Враховуючи обставини вчиненого правопорушення, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, а саме: відсутність відомостей про те, що вона у минулому притягалася до адміністративної відповідальності, в тому числі й за аналогічне правопорушення, приймаючи до уваги характер і міру громадської небезпеки, ступінь її вини та майновий стан, відсутність негативних або тяжких наслідків, також приймаючи до пояснення ОСОБА_1 , що в неї незадовільний стан здоров`я і вона змушена їздити у РП на лікування, вважаю за можливе на підставі ст.22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 , від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст.22, 33, 34, 283 - 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, подальшим провадженням закрити та звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП у зв`язку з малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Мостиський районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.Б. Білоус

Постанова набрала законної сили « » 20 р.

Суддя Ю.Б. Білоус