Справа № 426/7052/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 року , м.Сватове

Суддя Сватівського районного суду Луганської області Попова О.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з ІНФОРМАЦІЯ_1 у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, майора, військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , -

за ч. 2 ст. 172-14 КУпАП, -

Встановив :

В провадженні Сватівського районного суду Луганської області перебуває адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 про військове адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 172-14 КУпАП. В протоколі ДНС № 000052 від 06 червня 2019 року зазначено, що 14 травня 2019 року о 15.00 майор ОСОБА_1 , знаходячись на території Сватівського районного військового комісаріату у м. Сватове Луганської області, будучи військовою службовою особою, тобто військовослужбовцем, який обіймає штатну посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, маючи владні повноваження військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 , під час виконання своїх владних та організаційно-розпорядчих функцій, свідомо вчинив дії, які явно виходять за межі наданих йому законом прав і повноважень, а саме наклав на своїх підлеглих військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_4 дисциплінарні стягнення за невиконання ними своїх функціональних обов`язків щодо виконання планового завдання по відбору кандидатів на військову службу за контрактом, які вони, згідно своїх функціональних обов`язків не повинні були виконувати та такі завдання взагалі не передбачені їхніми функціональними обов`язками. Тобто, майор ОСОБА_1 умисно вчинив дії, які явно виходять за межі наданих цій особі повноважень, в особливий період. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за що передбачена ч.2 ст. 172-14 КУпАП. В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що не мав умислу на перевищення влади чи службових повноважень, у зв`язку з чим вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 172-14 КУпАП. На підтвердження своєї позиції надав письмові пояснення. Вислухавши особу стосовно якої розглядається справа про адміністративне правопорушення, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що справу про адміністративне правопорушення слід закрити через відсутність складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що майор ОСОБА_1 обіймає посаду військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджено витягом з наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України генерал-полковника ОСОБА_2 від 23 січня 2019 року № 19 (а.с. 7). З рапорту старшого лейтенанта т.в.о. помічника начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 з правової роботи ОСОБА_3 від 03.06.2019 року, вбачається, що в період з 29.05 по 03.06.2019, посадовими особами Луганського зонального відділу Військової служби правопорядку проведена перевірка інформації, викладеної у колективній скарзі військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо неправомірних, на їх думку, дій з боку військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 . За результатами проведеної перевірки встановлено, що інформація, яка викладена у вищезазначеній колективній скарзі підтверджується частково. Під час проведення перевірки у ІНФОРМАЦІЯ_6 , в діях військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_7 майора ОСОБА_1 виявлені ознаки перевищення своїх службових повноважень в частині накладення на підлеглий особовий склад дисциплінарних стягнень за невиконання своїх функціональних обов`язків щодо виконання планового завдання по відбору кандидатів на військову службу за контрактом. Під час огляду службових карток військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_7 встановлено, що 14.05.2019 дисциплінарні стягнення у вигляді догана отримали 16 військовослужбовців із наступним формулюванням: Невиконання своїх функціональних обов`язків щодо виконання планового завдання по відбору кандидатів на військову службу за контрактом (а.с. 6). Одним з основних завдань військових комісаріатів згідно Положення про військові комісаріати затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 червня 2013 р. № 389 (далі Положення) є проведення призову громадян на військову службу в мирний і воєнний час, проведення добору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом. Пунктом 3 Положення передбачено, що військові комісаріати очолюють військові комісари, які організовують діяльність комісаріатів. Згідно пункту 9 Положення, військові комісаріати відповідно до покладених на них завдань, серед інших, проводять рекламно-агітаційну, інформаційно-роз`яснювальну роботу, проводять добір та направлення громадян до військових частин для проходження військової служби за контрактом, а також для вступу до вищих військових навчальних закладів або вищих навчальних закладів, що мають військові навчальні підрозділи, надають командирам військових частин інформацію про військовозобов`язаних, які перебувають на обліку, з метою добору громадян для проходження служби у військовому резерві. Військовий комісар відповідає за стан обліково-призовної роботи; мобілізаційну готовність військового комісаріату, своєчасне і повне виконання завдань, покладених на військові комісаріати. Відповідно до пункту 15 Положення, військовий комісар зобов`язаний забезпечувати виконання особовим складом військового комісаріату поставлених перед ним завдань; здійснювати контроль за веденням військового обліку військовозобов`язаних та призовників, бронюванням військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час в місцевих держадміністраціях, інших державних органах, органах місцевого самоврядування та на підприємствах (крім СБУ). З метою виконання планового завдання щодо відбору кандидатів на військову службу за контрактом у квітні 2019 року, на підставі наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 від 08.04.2019 № 92 було визначено навантаження на кожний структурний підрозділ військового комісаріату. За результатами проведеної роботи, на підставі наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 від 14.05.2019 № 115, частина особового складу військового комісаріату, яка не виконала планове завдання, була притягнута до дисциплінарної відповідальності. За змістом ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Характер дій службової особи при перевищенні службових повноважень виражається у тому, що службова особа вчиняє те чи інше діяння по службі, яке не входить до її компетенції. Перевищення влади утворює склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 172-14 КУпАП, лише у випадку вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй законом прав та повноважень. Явний вихід за межі наданих їй повноважень слід розуміти як відкритий, очевидний, ясний для усіх, у т. ч. для винного, безсумнівний, відвертий. Оскільки «явний вихід за межі наданих повноважень» є оціночним поняттям та у диспозиції ст. 172-14 КУпАП чітко не визначається, питання про його наявність або відсутність вирішується з урахуванням конкретних обставин. Проте в протоколі не вказано які саме ознаки в діяннях військового комісара свідчать про явний вихід за межі наданих йому повноважень. Окрім іншого склад адміністративного правопорушення передбачений ст. 172-14 КУпАП є банкетним та вказує на те, що ознаки проступку містяться в окремо встановлених нормах і правилах. Однак при складанні протоколу ДНС № 000052 від 06 червня 2019 року окремі норми порушені ОСОБА_1 не вказані. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. З практики ЄСПЛ вбачається, що у випадку застосування статті 6 Конвенції, коли ЄСПЛ говорить про кримінальне обвинувачення, то більшість справ про адміністративне правопорушення охоплюється цим терміном. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь. Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Стаття 251 КУпАП визначає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами. Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідно до вимог діючого законодавства, а саме, ст.ст. 9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події і складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі. У справах «Malofeyeva v.Russia» та «Karelin v.Russia» ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладено в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, окільне це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Отже, в такому разі, справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення. Зважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-14 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Керуючись ст. ст. 7, 9, 247, 279, 280, 283- 285 КУпАП, суддя, -

Постановив :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-14 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-14 КУпАП. Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови через Сватівський районний суд Луганської області.

Суддя О.М. Попова