Справа № 204/2607/19
Провадження № 3/204/1599/19 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2019 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Самсонова В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, заступника командира 2 роти з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 молодшого лейтенанта, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 2 ст. 172-16 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

В ніч з 26 лютого по 27 лютого 2019 року в розташуванні казарми військової частини НОМЕР_2 військовослужбовці вказаної військової частини, а саме: прапорщик ОСОБА_2 і старший сержант ОСОБА_3 застосували нестатутні заходи впливу до солдат строкової служби ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . При цьому, заступник командира роти з виховної роботи молодший лейтенант ОСОБА_1 достовірно знаючи про покладені на нього наведені вище статутні обов`язки в період з 26 лютого 2019 року по 27 лютого 2019 року, діючи всупереч інтересам служби особисто е перевіряв не менше ніж двічі на добу (з них один раз уночі) несення служби добовим нарядом і додержання внутрішнього порядку в підрозділах, не вживав заходів для запобігання кримінальним та іншим правопорушенням, не доповів командиру військової частини НОМЕР_1 про застосування нестатутних заходів впливу старшим прапорщиком ОСОБА_2 та старшим сержантом ОСОБА_7 до солдат строкової служби ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та не зробив про це запис в книзі приймання та здавання чергування. Таким чином, за викладених вище обставин, молодший лейтенант ОСОБА_1 будучи військовою службовою особою військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та виконуючи обов`язки чергового частини НОМЕР_1 , діючи всупереч інтересам служби на порушення своїх статутних обов`язків, в період часу з 26 лютого 2019 року по 27 лютого 2019 року вчинив інше умисне невиконання військовою службовою особою покладених на нього службових обов`язків, яке виявилось у не проведенні особисто перевірки не менше ніж двічі на добу (з них один раз уночі) несення служби добовим нарядом і додержання внутрішнього порядку в підрозділах, не вжиття заходів для запобігання кримінальним та іншим правопорушенням, не доповіді командиру військової частини НОМЕР_1 про застосування нестатутних заходів впливу старшим прапорщиком ОСОБА_2 та старшим сержантом ОСОБА_7 до солдат строкової служби ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та не здійснення про цей факт запису в книзі приймання та здавання чергування, в умовах особливого періоду. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив триваюче адміністративне правопорушення, за що відповідальність передбачена ч. 2 ст. 172-16 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину визнав і щиро розкаявся.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, приходжу до наступних висновків.

Так, положеннями ч. 2 ст. 172-16 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за умисне невжиття заходів щодо припинення злочину, що вчиняється підлеглим, або не направлення військовою службовою особою до органу досудового розслідування повідомлення про підлеглого, який вчинив кримінальне правопорушення, а також інше умисне невиконання військовою службовою особою покладених на неї службових обов`язків вчинене в умовах особливого періоду.

Відповідно до змісту ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З урахуванням положень ст. 251 КУпАП, окрім визнання провини самим ОСОБА_1 , винність останнього у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджуються зібраними матеріалами: протоколом № 20 про вчинення адміністративного правопорушення від 04.04.2019 року; поясненнями ОСОБА_1 від 04.04.2019 року; витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.03.2019 року (номер кримінального провадження 0000067); повідомленням про адміністративне правопорушення від 21.03.2019 року; копією витягу з книги прийняття та здавання чергування чергового військової частини НОМЕР_1 за 27.02.2019 року, в якій ОСОБА_1 , що за час чергування надзвичайних подій не трапилось; витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.02.2019 року №57-НР; копією витягу з книги інструктажу добового наряду військової частини НОМЕР_1 за 26.02.2019 року і 27.02.2019 року; довідкою від 11.03.2019 року відповідно до якої солдат ОСОБА_6 02.03.2019 року був госпіталізований до неврологічного відділення; поясненнями ОСОБА_8 від 05.03.2019 року; поясненнями ОСОБА_6 від 13.03.2019 року; поясненнями ОСОБА_4 від 13.03.2019 року; поясненнями ОСОБА_5 від 13.03.2019 року; поясненнями ОСОБА_9 від 15.03.2019 року; поясненнями ОСОБА_1 від 20.03.2019 року; поясненнями ОСОБА_7 від 05.03.2019 року; довідкою від 11.03.2019 року, відповідно до якої солдат ОСОБА_5 02.03.2019 року був госпіталізований до неврологічного відділення; довідкою від 11.03.2019 року, відповідно до якої солдат ОСОБА_4 01.03.2019 року був госпіталізований до неврологічного відділення; витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.08.2018 року №177; витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.08.2018 року № 177; службовою характеристикою старшого лейтенанта ОСОБА_1 ; медичною характеристикою лейтенанта ОСОБА_1 .

Приймаючи до уваги вищевикладене, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в умисному невиконанні військовою службовою особою покладених на неї службових обов`язків в умовах особливого періоду, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-16 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З урахуванням викладеного, характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини і інших вимог ст. 33 КУпАП, приходжу до висновку про необхідність накладення на винного стягнення у вигляді штрафу, достатнього для його виховання і попередження вчиненню нових правопорушень.

При цьому, відповідно до вимог ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір у розмірі 384 гривні 20 копійок.

Тому, оскільки ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення і притягнуто до адміністративної відповідальності, вважаю необхідним стягнути з нього в дохід держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 34, 40-1, 172-16, 280, 283, 284, 294, ч. 1 ст. 303 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умисному невиконанні військовою службовою особою покладених на неї службових обов`язків в умовах особливого періоду, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-16 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення: штраф в дохід держави у розмірі 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.

Суддя В.В. Самсонова