Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/221/19 Головуючий у суді І-ї інстанції Загреба А. В.
Категорія - 472 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2019 року.Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу начальника Кіровоградської митниці ДФС Єрофєєвої В.С. на постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12 квітня 2019 року, якою стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, працюючого декларантом ТДВ «Інтерресурси», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

закрито провадження у справі про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України, у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності,

за участю:

захисника Фільштейна В.Л.,

представника митниці Сікори С.В.,

ВСТАНОВИВ:

З представлених до апеляційного суду матеріалів справи вбачається, що Кіровоградською митницею ДФС складено протокол про порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України №218/90100/18, а саме недекларування брокером ОСОБА_1 товару, що переміщувався через митний кордон України, тобто не заявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товар: «Дубовий обрізний матеріал 46- 52*169-360*315-3225мм», кількістю 6,91куб.м., вартістю 73 653,28 грн, який підлягає обов`язковому декларуванню при його переміщенні через митний кордон України.

Постановою судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12 квітня 2019 року, закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України, у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Своє рішення суддя мотивував тим, що відповідно до п.7 ст.247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням строків на момент розгляду справи, передбачених ст.38 КУпАП.

З огляду на те, що дане адміністративне правопорушення не є триваючим та з (25.07.2018 р.) минуло більш ніж шість місяців, строк накладення адміністративного стягнення минув, а тому суддя районного суду прийшов до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням начальником Кіровоградської митниці ДФС Єрофєєвою В.С. подана апеляційна скарга, в якій просить поновити пропущений з поважних причин строк на апеляційне оскарження, скасувати оскаржувану постанову, як незаконну та необґрунтовану, постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного кодексу України та накласти на нього адміністративне стягнення, передбачене санкцією вказаної статті.

Щодо поважності пропущеного строку на апеляційне оскарження зазначає, що оскаржувана постанова ухвалена 12.04.2019 року та всупереч вимогам ст.285 КУпАП направлена на адресу Кіровоградської митниці ДФС 02.05.2019 року про що свідчить супровідний лист. Дана постанова отримана митницею 03.05.2019 року, що унеможливлювало подання апеляційної скарги у встановлений законом строк.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що у діях митного брокера ТДВ «Інтерресурси» ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного кодексу України, а його вина повністю підтверджується матеріалами справи про порушення митних правил від 08.08.2018 року.

Крім того, начальник Кіровоградської митниці вважає, що судом неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, оскільки положення ч. 3 ст. 3 МК України та ч. 1 ст. 58 Конституції України, закріплюють лише загальновизнаний принцип права, згідно з яким закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Представник митного органу стверджує, що з моменту направлення митної справи в суд, строки накладення адміністративного стягнення, відповідно до ст. 467 МК України зупиняються, незалежно від того коли було вчинено дане правопорушення до внесення змін (Законом України 26-VIII від 08.11.2018 року) або після цього.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Кіровоградської митниці ДФС Сікори С.В., який підтримав клопотання про поновлення строку та доводи, викладені в апеляційній скарзі, захисника-адвоката Фільштейна В.А., який заперечив проти її задоволення, перевіривши матеріали справи, зваживши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як убачається з матеріалів справи, районним судом постанову від 12.04.2019 року, була направлена на адресу Кіровоградської митниці ДФС, згідно супровідного листа, 02.05.2019 року, та отримано 03.05.2019 року.

Апеляційну скаргу на оскаржувану постанову, апелянтом було подано 13.05.2019 року. В поданій апеляційній скарзі представником митниці ДФС, зазначено та обґрунтовано поважність причин пропуску строку подання апеляційної скарги на постанову судді районного суду.

Таким чином, строк подання апеляційної скарги, необхідно рахувати з дня отримання ним копії судового рішення, тобто з 13.05.2019 року.

Враховуючи обставини, на які посилається представник митниці ДФС ОСОБА_2 , та враховуючи вимоги ст. 55 Конституції України про вільний доступ кожного до правосуддя для захисту своїх прав і свобод, з урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, приходжу до висновку, строк на оскарження постанови пропущений з поважних причин, а тому строк на апеляційне оскарження постанови слід поновити.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

За змістом ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.

Згідно диспозиції ст. 472 Митного Кодексу України, відповідальність за вчинення вказаного правопорушення настає у разі недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кондор України, тобто за нез`явлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Відповідно до положень ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

За змістом ст. 489 Митного кодексу України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова в справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, встановлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Однак, апеляційний суд вважає, що суддя районного суду, під час розгляду справи не в повній мірі дотримався вимог законодавства, не з`ясував всі обставини справи для її всебічного, повного і об`єктивного розгляду, не дав належної юридичної оцінки наявним у справі доказами та діям ОСОБА_1

Так, фактичні обставини цієї справи, які самим ОСОБА_1 та його захисником не оспорюються, свідчать про те, що ОСОБА_1 , працюючи брокером ТДВ «Інтерресурси» 25.07.2018 року, згідно митної декларації типу ІМ 40 ДЕ № UA901010/2018/006723 у митному режимі «Імпорт» заявив до митного оформлення партію товару, загальною вартістю 7140 Євро, що по курсу НБУ станом на 25.07.2018 року становила 222 184,54 грн.

На підставі доручення слідчого Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, 25.07.2018 року проведений митний огляд, вказаної у декларації імпортованої партії товару, з метою перевірки відповідності кількості та опису товарів зазначених у митній декларації.

За результатами такого огляду, було встановлено порушення митних правил, брокером ТДВ «Інтерресурси» ОСОБА_1 яке проявилось в не декларуванні Кіровоградській митниці ДФС у митній декларації частини товару, а саме:

-дубовий обрізний матеріал 46-52*169-360*315-3225мм», кількістю 6,91мЗ, вартістю 73 653,28 грн, який підлягає обов`язковому декларуванню при його переміщенні через митний кордон України.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 03.06.2005 року (зі змінами внесеними згідно з Постановою ВСУ № 8 від 30.05.2008 року) «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів. Вказані обставини судом першої інстанції в повній мірі не були перевірені та їм не було надано належної правової оцінки.

Незважаючи на наявність у справі неспростовних доказів, суддя районного суду, в порушення вимог ст. 280 КУпАП, в оскаржуваній постанові взагалі не дав юридичну оцінку діям ОСОБА_1 , які визначені диспозицією ст. 472 Митного кодексу України, а тому рішення суду в цій частині не можна вважати законним та обґрунтованим.

Наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України та його вина у порушенні митних правил, при обставинах викладених у протоколі, повністю підтверджується наявними у справі письмовими доказами, зокрема: протоколом про порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України №218/90100/18,від 08.08.2018 року, актом проведення огляду товарів проведений з 11.00 год. 25.07.2018 року до 17.00 год. 06.08.2018 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 08.08.2018 року.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 472 МК України.

Така позиція апеляційного суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, зокрема у постанові Касаційного господарського у складі Верховного Суду від 16 квітня 2019 у справі № 927/623/18, вказано, що закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

Таким чином, є слушними апеляційні вимоги, щодо закриття справи судом першої інстанції стосовно ОСОБА_1 без встановлення винуватості останнього у порушенні митних правил, передбачених ст. 472 МК України.

Що стосується доводів апеляційної скарги представника Кіровоградської митниці щодо незаконного закриття справи, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, то апеляційний суд відмічає.

Відповідно до ст. 467 Митного кодексу України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

В даному випадку, оскільки адміністративне правопорушення було вчинено ОСОБА_1 25.07.2018 року, то станом на 12 квітня 2019 року, тобто на момент розгляду справи в суді, строки накладення адміністративного стягнення, що передбачені ч.2 ст. 467 КУпАП вже сплинули, а тому закриття справи по строках було законним та обґрунтованим.

Згідно з ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ст. 3 Митного кодексу України при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, чинні на день прийняття митної декларації органом доходів і зборів України.

У разі якщо законодавством України передбачена можливість виконання митних формальностей без подання митної декларації, застосовуються норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, чинні на день виконання таких формальностей.

Норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів. Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.

Як вбачається з матеріалів справи, правопорушення ОСОБА_1 вчинено 25.07.2018 року, а Закон України №2612-VІІІ від 08.11.2018 року «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України», яким внесено зміни до ст. 467 МК України набув чинність 25.11.2018 року.

Отже, на момент вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення діяли положення ч. 2 ст. 467 МК України зі змінами, внесеними Законом України №5288-VІ від 18.09.2012 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань удосконалення діяльності прокуратури», яким передбачено, що адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Крім того, застосування Закон України №2612-VІІІ від 08.11.2018 року «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України», яким було б погіршено становище ОСОБА_1 за вчинене правопорушення суперечить ст. 3 Митного кодексу України.

Таким чином, прийняті зміни до ст. 467 МК України не пом`якшують та не скасовують відповідальність особи, а відтак, на думку апеляційного суду, в силу положень ст. 58 Конституції України та ст. 3 МК України, не поширюються на правопорушення вчинені до прийняття відповідних змін.

Оскільки адміністративне правопорушення вчинено ОСОБА_1 25.07.2018 року, тобто з дня його вчинення до розгляду справи в районному суді минуло більше ніж шість місяців, то закриття справи, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.2 ст. 467 Митного кодексу України було законним та обґрунтованим, підстав для задоволення апеляційної скарги в цій частині апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 467, 472, 486, 489 МК України, ст.ст. 245, 247, 280, 283, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду-

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити начальнику Кіровоградської митниці ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12 квітня 2019 року.

Апеляційну скаргу начальника Кіровоградської митниці Єрофєєвої В.С. задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12 квітня 2019 року про закриття провадження у справі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 за ст. 472 Митного кодексу України, у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності - скасувати.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного кодексу України, а провадження у справі закрити, у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч.2 ст. 467 Митного кодексу України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко