Справа № 466/8841/18 Головуючий у 1 інстанції: Єзерський Р.Б.
Провадження № 33/811/221/19 Доповідач: Ревер В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2019 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ревера В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу на постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 05 грудня 2018 року,

встановив:

цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого водієм у «ТД Гал ПАП - +» , проживаючого АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 352,40 гривень судового збору.

Згідно постанови судді, 28.10.2018 року о 06:40 год., ОСОБА_1 у м.Львові на проспекті Чорновола, 1, керував транспортним засобом марки «BMW 525 TDS» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння шкірного покриву обличчя). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Такими діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На дану постанову адвокат Гординський М.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі просить поновити строк на подання апеляційної скарги, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що зазначена постанова суду не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи.

Так самі обставини події викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсним обставинам події, а саме часу, поясненням як самого ОСОБА_1 так і поясненням свідків, при цьому, суд не допитав правопорушника, який бажав дати пояснення, однак в судовому засіданні присутнім не був. Крім цього суд не допитав працівників поліції, свідків, не надав належної оцінки іншим беззаперечним доказам, які свідчать про невинуватість ОСОБА_1 .

В порушення ч.4 ст.256 КУпАП, працівники поліції складаючи протокол, не роз`яснили ОСОБА_1 його прав, передбачених ст. 268 КпАП, не роз`яснили необхідність пройти огляд в медичній установі, хоч він і хотів пройти такий огляд, не запропонували проходження огляду на місці та не склали про це відповідний акт, а також допустили ряд інших суттєвих порушень.

Оскаржувана постанова суперечить фактичним обставинам справи, є незаконною, а тому підлягає скасуванню з постановленням нової, якою провадження у справі має бути закрито у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Наявні у матеріалах справи докази не є належними, грубо порушують вимоги ст.266 КУпАП та «Інструкції».

З матеріалів та постанови суду не вбачається, що поліцейські, в присутності свідків, роз`яснювали ОСОБА_1 його права та порядок проходження огляду на стан сп`яніння, а також те, що відмова є самостійним складом правопорушення, що фактично позбавило останнього права на захист, крім цього в постанові суду вказано, що ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності саме за керування, а не за відмову від проходження огляду, що кожне окремо складає склад адмінправопорушення.

Все вказане в сукупності викликає обґрунтовані сумніви в допустимості та достовірності доказів. Недотримання працівниками поліції порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння роблять докази, отримані з порушенням встановленого порядку, недопустимими.

Таким чином, у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому справу про адміністративне правопорушення слід було закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З приводу строку подання апеляційної скарги просить врахувати, що ОСОБА_1 у судовому засіданні присутнім не був, рішення суду не отримував, а про його наявність дізнався 07.02.2019 року від працівників поліції, які зупинили його для перевірки документів, а також 08.02.2019 року з інформаційних реєстрів.

ОСОБА_1 та його захисник Гординський М.В., будучи вчасно повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання апеляційного суду не з`явилися: 22.03., 22.04., 24.05., 24.06. та 17.07.2019 року, про причини неявки 17.07.2019 року суду не повідомили і клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило.

Відповідно до ч.6 ст. 294 КУпАП неявка правопорушника в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.

За таких обставин апеляційний суд постановив справу розглядати у відсутності ОСОБА_1 та його захисника Гординського М.В.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи №466/8841/18, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції при розгляді даної справи дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.

Відповідальність за ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №148879 від 28.10.2018 року (а.с.1), з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків, від дачі пояснень також відмовився, хоча з викладеними в протоколі обставинами погодився, оскільки протокол підписав; відеозаписом події (а.с.2), актом огляду на стан сп`яніння, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду (а.с.3), а також поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.4,5), які засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці та у медичному закладі у встановленому законом порядку.

Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці та в закладі охорони здоров`я, що стверджується зібраними матеріалами у справі, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП. Сам факт відмови від походження огляду тягне за собою відповідальність за цією статтею. При цьому не має значення чи перебував водій у стані сп`яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення серії БД №148879 від 28.10.2018 року, на думку апеляційного суду, складений з дотриманням вимог ст.256 КУпАП. Доводи ж апеляційної скарги про його невідповідність вимогам законодавства не приймаються до уваги.

Не встановлено і факту допущення судом першої інстанції істотних порушень законодавства, які б тягнули за собою скасування постанови.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Відтак доводи апеляційної скарги про недопустимість взятих до уваги судом доказів та їх неналежність визнаються апеляційним судом безпідставними та голослівними.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки такий керуючи транспортним засобом, з ознаками алкогольного сп`яніння: запахом алкоголю з порожнини рота, порушення мови, почервоніння шкірного покриву обличчя, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Підстав для скасування постанови суду, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено.

Твердження захисника в апеляційній скарзі про порушення поліцейськими прав ОСОБА_1 щодо проходження огляду на стан сп`яніння та не роз`яснення йому наслідків відмови від проходження такого огляду, суд до уваги не бере, оскільки останній є водієм і зобов`язаний знати Правила дорожнього руху, зокрема, положення п.2.5. Правил, які покладають на водія обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд на стан сп`яніння.

Стягнення накладене судом на ОСОБА_1 відповідно до положень ч.2 ст. 33 КУпАП, за змістом якої при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, не враховуються.

Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, з дотриманням вимог ст.33 КУпАП та є безальтернативним.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення. Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.

З врахуванням наведених підстав пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, суд вважає за необхідне поновити цей строк.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

постановив:

Поновити захиснику Гординському М.В. строк на апеляційне оскарження.

Постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 05 грудня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Гординського М.В. в його інтересах - без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду В.В.Ревер