КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/1482/2019 Постанова винесена суддею Рудюк О.Ю.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., за участю ОСОБА_1 та захисника Собковича В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 03 січня 2019 року

в с т а н о в и в:

Постановою судді Дарницького районного суду м. Києва від 03 січня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 352, 40 грн.

Як встановив суддя місцевого суду, ОСОБА_1 07 грудня 2018 року о 22 год. 23 хв. в м. Києві, по вул. Вербицького, 8 керував автомобілем «Infiniti FX 35», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння рук, нерозбірлива мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Дарницького районного суду м. Києва від 03 січня 2019 року та закрити провадження в справі.

За доводами апелянта суд не дотримав принципів об`єктивності та повноти судового розгляду, надав неправильну оцінку доказам у справі, що призвело до безпідставного притягнення до адміністративної відповідальності.

Зокрема, як зазначає апелянт, суд залишив поза увагою: його пояснення про те, що транспортним засобом він не керував і на момент приїзду працівників поліції перебував за його межами, що нічим не спростовано; пояснення свідків, які були присутні при його відмові від проходження огляду, але не були очевидцями того, що він керував транспортним засобом, тобто не можуть підтвердити такі обставини; дані відеозапису із відеореєстратора поліцейського, які не свідчать про те, що під час спілкування з поліцейськими у нього були будь-які ознаки алкогольного сп`яніння, водночас із відеозапису вбачається, що йому працівниками поліції неналежним чином були роз`яснені наслідки відмови від проходження огляду на стан сп`яніння та повідомлено про можливість пройти такий огляд самостійно у медичному закладі, чим він і скористався, звернувся до медичного закладу, пройшов огляд на стан сп`яніння та за результатом лабораторних досліджень ознак сп`яніння у нього виявлено не було.

Вважає, що працівниками поліції були порушені вимоги ст. 266 КУпАП та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок). Звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні: направлення на огляд водія транспортного засобу, акт про його відмову від огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та акт про відмову від медичного огляду, а копія протоколу, яка була йому вручена, не відповідає оригіналу та містить допис в частині відомостей щодо свідків, здійсненний після вручення копії протоколу.

Крім того, як вважає апелянт, захід адміністративного стягнення був обраний судом з порушенням вимог ст. 33 КУпАП, оскільки не враховано, що він одружений, має на утриманні дружину та двох дітей, працює, його робота пов`язана з керуванням транспортним засобом і позбавлення спеціального права поставить його у скрутне становище, бо іншого заробітку для існування та утримання своєї сім`ї він не має.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника Собковича В.В. на підтримку апеляційних вимог, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,

284 КУпАП.

З матеріалів справи щодо ОСОБА_1 вбачається, що наведені вимоги закону суддею місцевого суду були дотримані.

При розгляді даної справи суддя вислухав пояснення ОСОБА_1 , який заперечив свою вину у вчиненні правопорушення; дослідив відеозапис, матеріали справи про адміністративне правопорушення і долучені ОСОБА_1 на обґрунтування своєї позиції документи, в тому числі висновок від 12 грудня 2018 року КМНКЛ "Соціотерапія" щодо результатів його медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та всім доказам, виходячи з вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, надав об`єктивну оцінку в їх сукупності, обґрунтовано дійшовши висновку про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доводиться доказами у справі.

Доводи апелянта щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення є непереконливими, з огляду на наступне.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність також встановлена і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до положень частин 2 - 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже, відмова водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан, зокрема алкогольного сп`яніння, є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як убачається з матеріалів справи, вимог п. 2.5 ПДР України ОСОБА_1 виконано не було та його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові, підтверджується наявними у справі доказами, а саме даними: протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 171028 від 07 грудня 2018 року (а.с.1); письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 2), відеозапису із нагрудної камери поліцейського (а.с. 3).

Ці докази, які суддя місцевого суду поклав в основу своїх висновків, є належними, допустимими та достовірними, отримані вони з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.

Зокрема, протокол про адміністративне правопорушення від 07 грудня 2018 року складений уповноваженою на те особою, без істотних порушень положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, а його зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та, окрім іншого, містить виклад суті адміністративного правопорушення, виходячи з характеру вчинених дій, у тому числі в протоколі вказані ознаки алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , які були виявлені поліцейським, та дії ОСОБА_1 щодо ухилення від огляду, є вказівка на порушення вимог п. 2.5 ПДР України та посилання на ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому в поясненнях по суті правопорушення ОСОБА_1 у протоколі вказав лише про те, що з висновком інспекторів не згоден та алкоголь не вживав, оспорював наявність у нього такої ознаки сп`яніння як тремтіння пальців рук, але не заперечив того, що керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Між тим, та обставина, що в копії протоколу, врученій поліцейським ОСОБА_1 , не зазначені відомості щодо свідків правопорушення, не є достатньою підставою для визнання протоколу про адміністративне правопорушення недопустимим доказом, оскільки до протоколу долучені письмові пояснення свідків і жодним доказом не спростовано, що протокол про адміністративне правопорушення складався в присутності двох свідків.

Не викликають сумнівів у їх достовірності і письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які складені на виконання вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 06.11.2015 № 1376 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 за № 1496/27941, а їх зміст не суперечить фактичним обставинам правопорушення, викладеним у протоколі та переконливо доводить, що саме в присутності свідків водійОСОБА_1 07 грудня 2018 року відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння.

До того ж слід зазначити, що свідки залучались працівниками патрульної поліції з метою виконання вимог пункту 8 Порядку, яким передбачено складання протоколу про адміністративне правопорушення в присутності двох свідків у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, а та обставина, що свідки не були очевидцями факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, не ставить під сумнів достовірність їх пояснень.

Крім того, відеозапис з нагрудної відеокамери працівника поліції повністю спростовує твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про порушення поліцейськими вимог ст. 266 КУпАП та підзаконних актів. Серед іншого, з відеозапису слідує, що в присутності двох свідків працівниками поліції неодноразово було запропоновано водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» та/або проїхати разом з поліцейськими до медичного закладу для проходження огляду у лікаря-нарколога, на що ОСОБА_1 відмовився, повідомивши, що самостійно пройде огляд на стан сп`яніння. При цьому ОСОБА_1 протягом тривалого спілкування з поліцейськими, не заперечував, що керував транспортним засобом, водночас підстав вважати, що у нього не було ознак алкогольного сп`яніння, немає.

Пояснення ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, також спростовуються його ж поясненнями щодо подій, які передували складанню протоколу про адміністративне правопорушення, а та обставина, що він встиг заїхати на паркувальний майданчик та зупинити свій автомобіль тоді, коли працівники поліції рухались за ним на службовому автомобілі та після зупинки ним транспортного засобу відразу ж звернулися до нього з повідомленням, що під час руху він не дотримав ПДР, не може свідчити про те, що в даному випадку ОСОБА_1 не є суб`єктом відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання апелянта на погрози, залякування та інші неправомірні дії відносно нього з боку поліцейських не відповідають дійсності та спростовуються відеозаписом.

Твердження ОСОБА_1 про те, що поліцейські не роз`яснили йому наслідки відмови від огляду на стан сп`яніння та він вважав, що може самостійно звернутися до лікувального закладу з метою огляду на стан сп`яніння, є надуманими, бо протокол, в якому викладено суть адміністративного правопорушення, а саме невиконання водієм вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, складався в його присутності.

Також є безпідставним і доводи апелянта про порушення працівниками поліції вимог пунку 12 Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858, оскільки доказами у справі доведено, що ОСОБА_1 на вимогу поліцейського відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, а тому у поліцейського не було підстав для оформлення письмового направлення водія на огляд, який відповідно до положень ст. 266 КУпАП проводиться в закладі охорони здоров`я в присутності поліцейського.

Доводи ОСОБА_1 про те, що висновок КМКНЛ «Соціотерапія» щодо відсутності у нього станом на 00 годину 40 хвилин 08 грудня 2018 року ознак сп`яніння доводить його невинуватість у вчиненні правопорушення, не заслуговують на увагу. Такі твердження були ретельно перевірені суддею місцевого суду та висновок про недійсність результатів огляду, виходячи із змісту правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_1 визнаний винуватим, ґрунтується на вимогах ст. 266 КУпАП.

Таким чином, перевіривши усі доводи апеляційної скарги, вважаю, що висновки судді місцевого суду в постанові від 03 січня 2019 року відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на оцінці всіх доказів у їх сукупності та взаємозв`язку, отже судове рішення постановлено з дотримання вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП і відсутні законні підстави для його скасування із закриттям провадження в справі згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, як про це просить апелянт.

Посилання апелянта на невиконання суддею місцевого суду положень ст. 33 КУпАП не заслуговує на увагу, оскільки санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачає альтернативних стягнень.

Враховуючи наведене, вважаю, що постанова судді Дарницького районного суду м. Києва від 03 січня 2019 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 03 січня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.П. Павленко