Дата документу 15.08.2019
ЄУ № 409/1599/19
Провадження №3-зв/420/1/19
П О С Т А Н О В А

про задоволення заяви про самовідвід

15 серпня 2019 року смт. Новопсков

Луганська область

Суддя Новопсковського районного суду Луганської області Пронька В.В., за участю секретаря судового засідання Сіренко А.В., розглянувши заяву судді Білокуракинського районного суду Луганської області Максименко Олени Юріївни про самовідвід в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

13 серпня 2019 року з Луганського апеляційного суду до Новопсковського районного суду Луганської області на розгляд надійшла заява судді Білокуракинського районного суду Луганської області Максименко Олени Юріївни про самовідвід в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Заява мотивована тим, що захисником Шадріна Д.Ф. в справі про адміністративне правопорушення є чоловік судді ОСОБА_2 ОСОБА_3 . З метою недопущення будь-яких сумнівів в об`єктивності, неупередженості та безсторонності при розгляді справи, суддею Максименко О.Ю. подано заяву про самовідвід.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином, від ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд заяви без його участі, заяву підтримує та просить задовольнити.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути заяву про самовідвід за відсутності учасників справи на підставі наявних доказів.

Суд, дослідивши заяву про самовідвід, матеріали адміністративної справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим кодексом та іншими законами України.

Кодекс України про адміністративні правопорушення фактично не містить спеціальних норм, які передбачають для учасників судового провадження можливість заявити відвід судді та самовідвід судді відповідно, та не передбачають порядку розгляду заяви про відвід та самовідвід.

Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в праві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення, і, зокрема, врегулювання права на самовідвід і порядку розгляду заяви про самовідвід.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в даному випадку правомірним і доцільним буде застосування аналогії процесуального закону і вирішити питання про самовідвід за правилами, закріпленими в КПК України.

Підстави для відводу судді визначені ч. 1 ст. 75 КПК України. В даному випадку суд вважає за необхідне керуватися п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, відповідно до якого наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді є обставиною, що виключає участь судді в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Згідно п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів.

Так при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що можуть впливати на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватись довірою не тільки з боку сторін в конкретному розгляді, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

З аналізу наявної практики ЄСПЛ, можна констатувати, що він, визначивши концептуальні підходи до тлумачення ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, представив не лише змістовні характеристики неупередженості, але й її суб`єктивні та об`єктивні компоненти.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Відповідно до Кодексу суддівської етики суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду, що кореспондується з принципом неупередженості в Бангалорських принципах. При виконанні своїх професійних обов`язків суддя не повинен виявляти особистої прихильності, небезсторонності або упередженості.

З огляду на викладене, враховуючи, що захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 є ОСОБА_3 , який є чоловіком головуючої судді Максименко О.Ю., в провадженні якої знаходиться дана справа, з метою уникнення сумнівів щодо неупередженості головуючого судді в очах стороннього спостерігача, забезпечення дотримання вимог суддівської етики, суд приходить до висновку про задоволення заяви про самовідвід судді Максименко О.Ю. у зазначеній справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 283 КУпАП, ст.ст. 75, 81-82 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Білокуракинського районного суду Луганської області Максименко Олени Юріївни про самовідвід в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, задовольнити.

Адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передати до канцелярії Білокуракинського районного суду Луганської області, для подальшого розподілу автоматизованою системою документообігу суду.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: В.В. Пронька