ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд

у складі: головуючої - судді Фаріонової О.М.

за участю секретаря Тимошенка О.С.

особи, яка притягується

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

захисника Стинки С.О.

прокурора Верцюха В.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення

за апеляційною захисника Стинки С.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 липня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Очаків Миколаївської області, обіймає посаду старшого державного виконавця Очаківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно постанови судді, 11.06.2019 р. у відношенні ОСОБА_1 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, згідно якого остання несвоєчасно подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, чим порушила вимоги ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

У відношенні ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення №162 від 11.06.2019 р. старшим оперуповноваженим Управління захисту економіки в Миколаївській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України майором поліції Гурєєвим О.В.

Визнаючи ОСОБА_1 . винною за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, суддя зазначив, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 обіймає посаду старшого державного виконавця Очаківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. Відповідно до підп. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», вона є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Згідно п. 1 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції" особи, зазначені в п. 1 ч. 1 ст. 3 цього ж Закону (підпункт «в» - державні службовці), зобов`язані щорічно до 01 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік.

В ході огляду веб-сайту Єдиного державного реєстру декларацій встановлено, що ОСОБА_1 04.04.2018 р. о 20:39 год. подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік.

Таким чином, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, що визнано судом доведеним, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, а саме: несвоєчасно подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Стинка С.О. в інтересах ОСОБА_1 просить постанову скасувати та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Захисник вважає, що постанова є незаконною та підлягає скасуванню як така, що винесена судом з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що ОСОБА_1 вважає обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення необґрунтованим.

Стверджує, що у встановлений законом строк ОСОБА_1 26.03.2018 р. зі своєї електронної адреси відправила лист до Національного агенства з питань запобігання корупції (далі - НАЗК) на сайт з проханням зареєструвати її поштову скриньку з метою отримання ключа для подання декларації за 2017 рік, але відповідь не отримала.

Захисник зазначив, що 30.03.2018 р. та 03.04.2018 р. ОСОБА_1 повторно звернулася до НАЗК з аналогічним проханням та лише 04.04.2018 р. її заявку було прийнято.

Захисник послався на те, що фактично ОСОБА_1 намагалася з 26.03.2018 р. подати декларацію до Єдиного державного реєстру декларацій, але по незалежним від неї обставинам, не змогла цього зробити. Тому вважає, що у її діях немає складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та її захисника Стинки С.О. на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав постанову судді законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Вказані вимоги закону суддею не дотримані.

Так, згідно ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення настає у разі несвоєчасного подання декларації особи, які відповідно до частин першої та другої статті 45 Закону України "Про запобігання корупції" зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

З суб`єктивної сторони дане адміністративне правопорушення передбачає наявність умисної форми вини; відповідальність за несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування настає за умови, що суб`єкт усвідомлював протиправний характер своїх дій і мав прямий умисел, спрямований на ухилення від неподання чи несвоєчасного подання декларації, керуючись особистим інтересом чи інтересами третіх осіб; вчинення такого діяння через необережність не охоплюється санкцією частини 1 статті 172-6 КУпАП і виключає притягнення до адміністративної відповідальності.

Матеріали справи не містять доказів наявності у ОСОБА_1 умислу (прямого чи непрямого) та відповідного корисливого або іншого особистого інтересу, чи інтересу третіх осіб, на неподання у встановлений законом строк декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Так, наказом начальника управління Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області №1146-л від 03.09.2012 р., ОСОБА_1 призначено на посаду старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Очаківського міськрайонного управління юстиції Головного управління юстиції у Миколаївській області, яка відноситься до категорії «В» - державний службовець.

Таким чином, відповідно до підп. «В» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції" особи, зазначені в п. 1 ч. 1 ст. 3 цього ж Закону (підпункт «в» - державні службовці), зобов`язані щорічно до 01 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 розпочала роботу в реєстрі лише 04.04.2018 р. о 14.57 год., про що Національним агентством з питань запобігання корупції надано довідку про послідовність дій користувача Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 з протоколом не погодилась та надала пояснення про те, що не змогла зайти на сайт Єдиного державного реєстру декларацій, оскільки необхідно було змінити електронний ключ. Пояснила, що для зміни електронного ключа вона подала заявку, але їй відповіли несвоєчасно, лише через два тижні. До протоколу додала копії листів з електронної пошти.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердила свої письмові пояснення та зазначила, що дійсно під час спроби входу до Єдиного державного реєстру декларацій виявилось, що їй необхідно змінити свій приватний ключ, про що вона подала заявку та лише через декілька днів їй вдалося увійти до реєстру.

Однак, при прийнятті рішення ці пояснення суддею не враховані та не взято до уваги докази, які ОСОБА_1 надала до протоколу про адміністративне правопорушення.

Так, в матеріалах справи містяться ксерокопії електронних листів, які ОСОБА_1 надсилала 26.03.2018 р. до Національного агенства з питань запобігання корупції на сайт з проханням зареєструвати її поштову скриньку з метою отримання ключа для подання декларації за 2017 рік. Пізніше, 30.03.2018 р. та 03.04.2018 р. вона повторно звернулася до НАЗК з аналогічним проханням та лише 04.04.2018 р. її заявку було прийнято.

Отримати особистий електронний ключ для входу на сайт Єдиного державного реєстру декларацій можливо лише на зареєстровану електронну адресу на офіційному сайті Національного агенства з питань запобігання корупції.

За такого, є слушними доводи захисника Стинки С.О. про те, що фактично ОСОБА_1 намагалася з 26.03.2018 р. подати декларацію до Єдиного державного реєстру декларацій, але по незалежним від неї обставинам, не змогла цього зробити, оскільки її електронна адреса, для отримання електронного ключа, з незалежних від неї обставин, не була своєчасно зареєстрована на сайті НАЗК.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 мала намір своєчасно подати декларацію у передбачений законом строк, подала відповідну заявку до НАЗК про реєстрацію поштової скриньки та отримання електронного ключа для подачі декларації. Але отримала цей ключ лише 04.04.2018 р., та одразу подала декларацію.

Ці відомості органом, уповноваженим на складання протоколу про адміністративне правопорушення, не були взяті до уваги, а суддя під час розгляду справи належним чином їх не перевірив, хоча повинен був перевірити з огляду на те, що ОСОБА_1 заперечувала обставини, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно неї, стверджувала про відсутність умислу на вчинення корупційного правопорушення.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, наявні. Дане має наслідком скасування на стадії апеляційного розгляду справи постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 із закриттям провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією.

Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Стинки С.О. задовольнити.

Постанову судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 липня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Фаріонова