ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду в місті Маріуполі Топчій Т.В., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 03 липня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючу, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн..

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 03 липня 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн..

На вищезазначену постанову 24 липня 2019 року особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.

Постановою Донецького апеляційного суду від 29 липня 2019 року вказану апеляційну скаргу повернуто апелянту.

15 серпня 2019 року ОСОБА_1 повторно подано апеляційну скаргою разом із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Перевіривши матеріали справи вважаю, що апеляційну скаргу необхідно повернути особі яка її подала з наступних підстав.

ОСОБА_1 вказала, що строк на апеляційне оскарження нею пропущено в силу юридичної необізнаності а також через неналежне виконання захисником своїх обов`язків.

Вважаю, що причини пропущення строку на апеляційне оскарження не є поважними, оскільки вони не були такими, що позбавляли можливості реалізувати свої процесуальні права у визначений законом строк.

Щодо посилання апелянта на закріплене в Конституції України право на апеляційне та касаційне оскарження слід зазначити наступне.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Правова природа строку звернення до суду, дозволяє констатувати, що запровадження строку, у межах якого фізична або юридична особа, орган державної влади та місцевого самоврядування можуть звернутися до суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргою, обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності, що є невід`ємною складовою верховенства права. Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, а також строки для подання апеляційної чи касаційної скарги, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. Однак, для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку, оскільки національним законодавством вирішення цього питання віднесено до дискреційних повноважень суду.

Як вже було встановлено з матеріалів справи, постанова судді була винесена 03 липня 2019 року, про дату розгляду провадження ОСОБА_1 була повідомлена, про що свідчить повідомлення про вручення поштового повідомлення (а.с.20). Крім того, сама ОСОБА_1 зазначає в своїй апеляційній скарзі про те, що їй було відомо про те, що розгляд справи призначено на 03 липня 2019 року. За таких обставин апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 була повідомлена належним чином про день та час розгляду справи.

Разом з тим, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу до суду лише 24 липня 2019 року, про що свідчить штамп на поштовому конверті, тобто з пропуском десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ст.294 ч.2 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 пропустила строк на апеляційне оскарження без поважних на те причин.

За таких обставин апеляційну скаргу разом з доданими до неї документами слід повернути особі, яка її подала.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. 8, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 03 липня 2019 року повернути апелянту.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В.Топчій