ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 606/1512/19Головуючий у 1-й інстанції Малярчук В.В.
Провадження № 33/817/291/19 Доповідач - Лекан І.Є.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2019 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є.

за участю адвоката Василишина К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Теребовлянського районного суду від 23 липня 2019 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Теребовлянського районного суду від 23 липня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно з постановою суду, водій ОСОБА_1 11 травня 2019 року о 21 год. 20 хв. в м. Тернополі по вул. Будного керував транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN Passat», номерний знак НОМЕР_1 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «Drager Alcotest 6810» ARAM-2250 (повірка дійсна до 07.12.2019 року) та огляду в КУТОР ТОНД, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Теребовлянського районного суду від 23 липня 2019 року та ухвалити нову, якою справу про адміністративне правопорушення щодо нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, посилаючись на те, що постанова суду є незаконна, прийнята на формальних та не обґрунтованих підставах.

Вказує на те, що працівники поліції зупинили його транспортний засіб без законних на те підстав, що суперечить вимогам положення ст. 35 Закону України "Про національну поліцію".

Вважає, що дії працівників поліції суперечать п. 1 Розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735 (надалі - Інструкція). Зокрема, працівник поліції не мав права вимагати в нього проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, оскільки він не мав ознак алкогольного сп`яніння, передбачених п. 3 Розділу I цієї Інструкції.

Вказує на те, що працівниками поліції порушено вимоги ст. 268 КУпАП в частині забезпечення особі права на захист та положення ст. 256 КУпАП, п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вважає, що працівником поліції всупереч п.8 Порядку в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано дії водія щодо ухилення від огляду в разі відмови водія від проведення огляду в закладі охорони здоров`я (надалі - Порядок). Наголошує на тому, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, однак наполягав на приїзді його адвоката з метою захисту його прав та інтересів.

Зазначає, що 17 липня 2019 року, його дружина подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи з огляду на те, що він перебував на лікуванні, проте суд першої інстанції розглянув справу без його участі, чим порушив його право на захист.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши адвоката Василишина К.В., який підтримав подану апеляційну скаргу, просить її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Так, відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення від 11 травня 2019 року серії БД № 314307 поліцейським 3-ї роти батальйону УПП в Тернопільській області ДПП молодшими лейтенантом поліції Репелою Д.П. зафіксовано факт керування 11 травня 2019 року о 21 год. 20 хв. в м.Тернополі по вул. Будного водієм ОСОБА_1 транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN Passat», номерний знак НОМЕР_1 , із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «Drager Alcotest 6810» ARAM-2250 (повірка дійсна до 07.12.2019 року) та огляду в КУТОР ТОНД, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Протокол сумніву не викликає, оскільки складений відповідно до вимог ст.ст.254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.

Факт відмови ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вказали, що 11 травня 2019 року в їх присутності працівниками поліції було запропоновано водію ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи в медичному закладі, на що останній категорично відмовився.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду для визнання стану алкогольного сп`яніння підтверджується також відеоматеріалами з нагрудних камер працівників патрульної поліції.

Відповідно до пункту п.2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суть даної норми закону полягає в тому, що якщо водій ухиляється від огляду на стан сп`яніння, його дії та ознаки сп`яніння фіксують в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Твердження апелянта щодо невідповідності рішення суду першої інстанції вимогам ст.7 КУпАП України є необґрунтованими, оскільки факт відмови ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.

Крім того, будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу чи після його оформлення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Посилання апелянта на відсутність законних підстав для зупинки його автомобіля працівниками поліції, є безпідставними, оскільки як вбачається з відеозаписів із нагрудних відеокамер працівників поліції ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, а саме, не увімкнув світлового покажчика повороту, коли їхав на перехресті вул.Будного, м.Тернопіль - вул.Шептицького с.Петриків, в зв`язку з чим на нього постановою працівника поліції серії НК №634697 від 11.05.2019 року накладено штраф у розмірі 425 грн., чого ОСОБА_1 не заперечував.

Твердження апелянта про порушення працівниками поліції вимог п.1 Розділу II вказаної Інструкції в частині проведення огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння за відсутності ознак, передбачених п.3 Розділу I Інструкції, є необґрунтованими, оскільки як вбачається з відеозаписів із нагрудних відеокамер працівників поліції у ОСОБА_1 виявлено ознаки сп`яніння, які узгоджуються з тими, що зазначені в протоколі, про що його працівники поліції повідомили на місці зупинки.

Пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції зроблена у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735 у присутності двох свідків, однак ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду за допомогою як газоаналізатора "Drager", так і в медичному закладі.

Щодо посилання ОСОБА_1 на порушення працівниками поліції його права на захист, зокрема, участі адвоката під час проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, то такі доводи не заслуговують на увагу, оскільки пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі апелянт відмовився, окрім того, Інструкцією та нормативними актами не передбачено участі адвоката при огляді особи на стан алкогольного сп`яніння.

Посилання апелянта на порушення працівниками поліції пункту 8 Порядку, а саме: не зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення дій водія щодо ухилення від огляду, є необґрунтованим, оскільки це жодним чином не впливає на зафіксовану інформацію та ті обставини, які мають значення для справи.

Посилання ОСОБА_1 на те, що судом було порушено його право на захист, оскільки розглянуто справу без його участі, є теж необґрунтованим.

Як вбачається із матеріалів справи, розгляд справи неодноразово відкладався (02 липня, 17 липня 2019 року) з підстав неявки в судові засідання ОСОБА_1 .. Тому суд, враховуючи вимоги ст.ст. 277, 38 КУпАП, діяв відповідно до ч.2 ст. 268 КУпАП згідно вимог якої присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою.

За таких обставин, суд повно та всебічно, відповідно до вимог ст. 251 КУпАП дослідив докази у справі та відповідно до ст. 252 КУпАП дав їм належну правову оцінку.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП, з врахуванням його особи, характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстави для скасування постанови суду та закриття провадження у справі - відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Теребовлянського районного суду від 23 липня 2019 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя - підпис