Дата документу Справа № 337/15/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 337/15/19 Головуючий в 1 інст. Котляр А.М.
Провадження № 33/807/238/19 Доповідач в 2 інст. Гріпас Ю.О.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Гріпас Ю.О., за участю адвоката Никоненко І.С., діючої в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за апеляційною скаргою адвоката Бондаренка В.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2019 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2019 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого машиністом крану ПАТ «Запоріжсталь», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік. Постановлено стягнути судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Згідно з постановою, 20.12.2018 року о 01-54 годині ОСОБА_1 , керував автомобілем ЗАЗ реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Запоріжжя по вул. Калнишевського, 20 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

В апеляційній скарзі адвокат Бондаренко В.В. в інтересах ОСОБА_1 вказує, що не погоджується з постановою суду, вважає, що висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 не відповідають обставинам справи та наявним доказам. Суд належно не оцінив порушення працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та суперечності, наявні в матеріалах справи. Судом не надано оцінки тому, що надані записи з нагрудних камер поліцейських постійно обриваються між собою. Відсутній відеозапис того, як ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного просить скасувати постанову та постановити нове рішення, яким справу щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції адвоката Никоненко І.С., яка підтримала апеляційну скаргу в повному обсязі та просила постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

Зі змісту ст. 283 КУпАП випливає, що постанова суду має бути вмотивованою.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що зазначених вимог закону суддя місцевого суду дотримався в повному обсязі.

Відповідно до положень ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Висновки суду, викладені в постанові щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованими і відповідають дослідженим доказам у справі.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №299119 від 20.12.2018 року згідно якого 20.12.2018 року ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в присутності свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в своїх письмових поясненнях підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в їх присутності.; відеозаписами з відеореєстратора.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 20.12.2018 серії БД №299119, ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

Дослідивши в судовому засіданні наведені докази суддя суду першої інстанції згідно до вимог ст.252 КУпАП надав їм належну оцінку, перевіривши відповідно до ст.251 КУпАП їх на предмет належності та допустимості, у зв`язку з чим, вірно встановив фактичні обставини справи щодо керування ОСОБА_1 , транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння і відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Диспозицією ст.130 КУпАП, окрім іншого, передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, і факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджений наявними і дослідженими в судовому засіданні доказами.

Доводи щодо порушень інспекторами поліції порядку оформлення матеріалів справи, є необґрунтованими і повністю спростовуються відеозаписом, який долучений до матеріалів справи, на якому зафіксовано обставини щодо подій 20.12.2018 року та категоричної відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Вина ОСОБА_1 у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується матеріалами справи.

Суд апеляційної інстанції вважає доводи апеляційної скарги щодо порушень працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та суперечності в матеріалах справи, не надано оцінки тому, що надані записи з нагрудних камер поліцейських постійно обриваються між собою, відсутній відеозапис того, як ОСОБА_1 керував транспортним засобом, перевірялись під час розгляду справи судом першої інстанції шляхом допиту в якості свідка працівника поліції, наданими поясненнями особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, переглядом відеозапису події від 20.12.2018. Інших доказів на спростування висновків суду першої інстанції під час апеляційного розгляду не надано.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Враховуючи викладене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є очевидною і повністю підтверджується матеріалами справи.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Бондаренка В.В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2019 року, якою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду Ю.О. Гріпас