Справа № 311/2847/19
Провадження № 3/311/598/2019
ПОСТАНОВА

Іменем України

08.08.2019 м. Василівка

08 серпня 2019 року Суддя Василівського районного суду Запорізької області Сидоренко Ю.В., за участю: ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Гришина С.В., потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал (протокол серії ГР № 286080 від 29 липня 2019 року), який надійшов з Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП України в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб немає, працюючого ФОП « ОСОБА_4 », зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 286080 від 29 липня 2019 року, складеного поліцейським СРПП Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП України в Запорізькій області Шпаковським С.Ю. за ст.173 КУпАП відносно ОСОБА_1 вбачається, що 05.07.2019 року о 22-00 годині ОСОБА_1 на земельній ділянці території Орлянської сільської ради виражався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою відносно гр. ОСОБА_2 та своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП не визнав у повному обсязі, проти фактичних обставин, викладених у складеному відносно нього протоколі про адміністративне правопорушення заперечує та в судовому засіданні пояснив, що з потерпілим ОСОБА_2 , який є начальником Василівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури, у будь-яких відносинах він не перебуває, 21.06.2019 року він вперше зустрівся з ОСОБА_2 та останній повідомив йому, що не дасть здійснити покос пшениці, нічим не мотивуючи таку позицію, а тільки послався на наявність якогось кримінального провадження 2017 року. Старання потерпілого ОСОБА_2 мали певний результат, так як будучи суб`єктом підприємницької діяльності, він ( ОСОБА_1 ) поніс значні збитки у вигляді втрати врожаю, простою сільгосптехніки, на суму близько 400 тисяч гривень. За подіями 05.07.2019 року ОСОБА_1 пояснив, що близько о 22-00 годині в цей день, 05.07.2019 року він знаходився на земельній ділянці, що розташована на території Орлянської сільської ради, яку він орендує з 2004 року. Коли комбайн почав косити пшеницю, перед комбайном зупинилися два автомобіля та ОСОБА_2 сказав, що проводяться слідчі дії та будуть арештовувати комбайн, при цьому будь-яких документів на підтвердження підстав для цього, ОСОБА_2 надано не було. Та враховуючи величину збитків, він був обурений діями потерпілого ОСОБА_2 , а тому вів розмову з потерпілим на підвищених тонах. Під час розмови з потерпілим нецензурної лайки по відношенню до ОСОБА_2 , він не допускав, будь-яких погроз фізичної розправи на адресу потерпілого не висловлював. Не заперечує, що міг висловлювати своє бажання щодо звільнення ОСОБА_2 з займаної посади, проте це є виключно його бажанням, яке не може розцінюватися як хуліганські дії по відношенню до потерпілого. Вибачення у потерпілого ОСОБА_2 просити не бажає, так як вважає себе невинним у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення. Просить провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Захисник Гришин С.В. просить провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення посилаючись на те, що ОСОБА_1 не порушував громадський порядок та спокій громадян, оскільки останній знаходився на земельній ділянці території Орлянської сільської ради Василівського району, яка не є громадським місцем у розумінні положень Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та шкідливого впливу на здоров`я населення» від 22.09.2005 року № 2899-ІV, що виключає склад адміністративного правопорушення. Та, крім того, розмова ОСОБА_1 з потерпілим на підвищених тонах була викликана насамперед неправомірними діями потерпілого ОСОБА_2 , які виразилися у перешкоджанні ФОП ОСОБА_4 у здійсненні підприємницької діяльності на орендованих ним земельних ділянках. Та просить суд провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП за підставами та обґрунтуваннями, викладеними у письмовому клопотанні від 07.08.2019 року.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердив складений протокол про адміністративне правопорушення за ст.173 КУпАП відносно ОСОБА_1 та вказує на наявність факту хуліганських дій ОСОБА_1 по відношенню до нього та в судовому засіданні потерпілий пояснив, що 05.07.2019 року в вечірній час доби слідчим СВ Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області Бондаренком М.М. проводилася слідча дія допит свідка безпосередньо на місці події, на земельній ділянці, розташованій на території Орлянської сільської ради Василівського району Запорізької області. Під час вказаного допиту з`явився ОСОБА_1 на власному автомобілі з ОСОБА_5 та які почали чіплятися як до нього, як старшого групи процесуальних прокурорів у кримінальному провадженні, так і до слідчого, ставили питання «що коїться на даний час на цих земельних ділянках, які, як вважає ОСОБА_1 , належіть йому. Слідчий Бондаренко М.М пояснив, що проводиться слідча дія-допит свідка, на що ОСОБА_1 був обурений та почав виказувати погрози щодо звільнення його з посади та слідчого ОСОБА_6 з роботи в правоохоронних органах, а також про те, що він знає адресу його ( ОСОБА_2 ) місця проживання та можуть бути ним чи з його сторони іншими особами застосовані заходи фізичного впливу. На його зауваження ОСОБА_1 не реагував. Потім ОСОБА_5 , яка знаходилася поруч, почала висловлюватися нецензурною лайкою на його ( ОСОБА_2 ) адресу, почала штовхатися, чіплятися, вибивати з його рук мобільний телефон та камеру. Після зауваження слідчого вони дещо заспокоїлися, пішли в автомобіль, потім повернулися. ОСОБА_1 повторно почав погрожувати звільненням його з займаної посади. Під час вчинення ОСОБА_1 , хуліганських дій на земельній ділянці були присутні: працівники поліції ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , двоє понятих, свідок, який допитувався. Також вказує, що він особисто не зупиняв роботу транспортних засобів на цій земельній ділянці. Вважає, що поведінка ОСОБА_1 може бути викликана особистою неприязню до правоохоронних органів. Просить призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення на розсуд суду, на суворій мірі покарання не наполягає.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що з ОСОБА_1 він знайомий, вони товаришують, іноді він надає ОСОБА_1 правову допомогу. Також свідок пояснив, що він був учасником подій, які мали місце 05.07.2019 року у вечірній час доби приблизно о 22-00 годин на земельній ділянці території Орлянської сільської ради Василівського району. На земельній ділянці був врожай пшениці та раніше, 02.07.2019 року прокурор Басік О.В. блокував своїм автомобілем «Міцубісі» разом з працівниками відділу поліції рух комбайна для прибирання врожаю. Вважає, що такими діями ОСОБА_2 , завдаються ОСОБА_1 значні матеріальні збитки. 05.07.2019 року він був спочатку слідчої дії, яку проводив прокурор району Басік О.В. та співпрацівник поліції та відбувалася на той час, а саме огляд комбайну. Будь-яких погроз з боку ОСОБА_1 на адресу ОСОБА_10 він не чув, ОСОБА_1 емоційно розмовляв, проте будь-яких образ, погроз, висловлювань нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 від ОСОБА_1 він не чув. Емоційне підґрунтя розмови ОСОБА_1 викликано було тим, що останньому не було зрозуміло, чому саме блокується його господарська діяльність. Будь-яких зауважень ОСОБА_1 потерпілий ОСОБА_2 не робив. У той день, 05.07.2019 року ніхто з учасників подій затриманий не був та не доставлений у відділ поліції для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Також свідок пояснив, що він був очевидцем подій 29.07.2019 року, які відбувалися у приміщенні Дніпрорудненського ВП у нелюдських умовах, під час яких ОСОБА_5 та ОСОБА_1 не надавали можливості вийти з приміщення, фактично їх затримали, ОСОБА_5 було викликано карету швидкої допомоги. Від підпису на протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_5 відмовилася, пояснюючи станом свого здоров`я та наполягала на участі адвоката. Понятими, які зафіксували відмову ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в отримані примірнику протоколу та наданні пояснень були працівники Дніпрорудненського ВП: прибиральник та працівник канцелярії.

З досліджених в судовому засіданні відеофайлів як докази, що надані потерпілим ОСОБА_2 , вбачається як ОСОБА_1 на підвищених тонах з`ясовує у потерпілого ОСОБА_2 підстави перебування останнього на земельній ділянці та проведення певних слідчих дій, прохаючи при цьому надати документи на підтвердження. При цьому, ОСОБА_1 також висловлює своє бажання щодо звільнення потерпілого ОСОБА_2 з займаної ним посади.

Ті обставини, що події мали місце о 22-00 годині 05.07.2019 року саме на земельній ділянці, яка розташована на території Орлянської сільської ради Василівського району Запорізької області, учасники судового розгляду не оспорюють.

Вислухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_9 , думку захисника адвоката Гришина С.В., повно та всебічно вивчивши направлені суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол серії ГР № 286080 від 29 липня 2019 року, довідку щодо розгляду повідомлення ОСОБА_2 , складеної поліцейським СРПП Дніпрорудненського ВП Пурик С.В., рапорт старшого інспектора чергового СРПП 3 Дніпрорудненського ВП Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області Лиходід М.В. від 15.07.2019 року, рапорт начальника Василівського відділу Енергодарської місцевої прокуратури Басіка О.В. від 11.07.2019 року, рапорт начальника СРПП №1 Дніпрорудненського ВП Семенова Н.С. від 16.07.2019 року, рапорт поліцейського СРПП 3 Дніпрорудненського ВП Пурика С.В., рапорт поліцейського СРПП 3 Дніпрорудненського ВП Шпаковського С.Ю., письмові пояснення ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 ,, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,, ОСОБА_15 , слідчого Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області Бондаренка М.М. від 16.07.2019 року, форма № 1 на ім`я ОСОБА_1 (а.с.18-19),копії ухвал слідчого судді Василівського районного суду Запорізької області від 10.07.2019 року, від 12.07.2019 року, оглянувши в судовому засіданні в присутності учасників носій інформації у вигляді DVD-R диску щодо подій від 05.07.2019 року, наданий потерпілим ОСОБА_2 , оглянувши в судовому засіданні в присутності учасників носії інформації у вигляді DVD-R диску щодо подій від 29.07.2019 року, наданий захисником Гришиним С.В., суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП з наступних підстав.

У відповідності до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття 9 ч.1 КУпАП зазначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне з`ясування обставин по справі.

Згідно вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до приписів ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення), місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвище, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Постанова судді, згідно ст.283 КУпАП України, має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За статтею 173 КУпАП настає відповідальність за вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Для визначення поняття громадський порядок суд виходить із загальноприйнятого тлумачення цього поняття та встановленої судової практики про те, що громадський порядок - це стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших позаюридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного, у нормальному функціонуванні органів державної влади, місцевого самоврядування, різних установ, організацій, громадських об`єднань, інших інституцій, які займаються корисною суспільною діяльністю.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного (нікчемного) приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою та/або фізичним насильством, зокрема із використанням травмуючих властивостей таких предметів, як вогнепальна зброя, і призводять до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною статтею, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його скоєння, а саме громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу. До таких місць можна віднести підїзди житлових будинків, підземні переходи, ліфти, таксофони, заклади охорони здоровя, навчальні та освітньо-виховні заклади, дитячі майданчики, спортивні майданчики та приміщення закритих спортивних споруд, громадський транспорт; стадіони, приміщення відкритих та закритих спортивних споруд, заклади громадського харчування, приміщення закладів культури, приміщення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інших державних установ; приміщення підприємств, установ та організацій всіх форм власності.

Таким чином, громадський порядок може буит порушений і за відсутності сторонніх осіб чи у присутності лише потерпілого (вночі, у безлюдному місці). Однак, вчинення хуліганських дій у присутності інших людей ,в обстановці проведення публічного заходу, є однією із ознак ,яка вкузає на грубість порушення громадського порядку.

Також обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, є наслідки у вигляді порушення громадського спокою і спокою громадян.

Як вбачається з відтвореного в судовому засіданні носія інформації у вигляді DVD-R диску щодо подій від 05.07.2019 року, наданого потерпілим ОСОБА_2 , не вбачається хуліганських дій ОСОБА_1 на адресу потерпілого ОСОБА_2 , та під час відтворення в судовому засіданні подій 05.07.2019 року, зафіксованих на вказаному носії інформації, будь-яких висловлювань нецензурною, брутальною лайкою, а також погроз фізичною розправою на адресу потерпілого з боку ОСОБА_1 не було та обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення в судовому засіданні не встановлено, та потерпілою стороною належними доказами не доведено, будь-яких інших доказів вини ОСОБА_1 суду не представлено, а тому суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, а саме дрібного хуліганства, оскільки хуліганський мотив відсутній.

Досліджений в судовому засіданні за клопотанням потерпілого відеозапис подій 05.07.2019 року спростовує наведені на підтвердження вини ОСОБА_1 докази, оскільки відображує події, під час яких мала місце розмова на підвищених тонах між ОСОБА_1 та потерпілим ОСОБА_2 , проте будь-яких брутальних висловлювань, нецензурної лайки, з боку ОСОБА_1 на адресу ОСОБА_2 висловлено не було та/або погроз фізичної розправи не находило, як зазначено у складеному протоколі про адміністративне правопорушення.

Матеріали адміністративної справи, а також відеозапис подій 05.07.2019 року не підтверджують вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення, та не містять доказів порушення останнім громадського порідку.

Згідно ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

Зміст принципу «поза розумним сумнівом» сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», відповідно до якого доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає із зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення. Отже, докази повинні бути настільки переконливими, що сумнівів при розгляді справи не повинно бути, а якщо вони є, то повинні тлумачитись тільки на користь особи, відносно якої вирішується питання щодо притягнення до відповідальності.

Європейський Суд з прав людини у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно із статтею 62 Конституції України, статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь; кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не буде доведено згідно з законом.

Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

У відповідності до вимог ст..9 Конституції України та Закону України «Про ратифікацію конвенції» від 17.07.1997 «Європейська конвенція про захист прав людини та основоположних свобод» і протоколи до неї є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобовязано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Таким чином суд приходить до висновку, що докази, надані на підтвердження вини ОСОБА_1 викликають розумні сумніви, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п.161, Series A заява №25), який застосовується при оцінці доказів, а також докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту».

У цій правовій позиції можна відокремити такі конструктивні ознаки: а) обовязкова наявність сукупності ознак чи неспростовних презумпцій; б) ознаки чи презумпції повинні бути достатньо вагомими; в) чіткими; г) взаємоузгодженими. Тому за відсутності таких ознак не можна констатувати, що правопорушення доведено «поза розумним сумнівом».

Пункт 1 частини 1 статті 247 КпАП (обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення) визначає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Як наслідок, статтею 252 КпАП України, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінивши докази по справі відповідно до ст.252 КУпАП, суддя дійшов висновку, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження винної поведінки ОСОБА_1 , та доказів вчинення адміністративного правопорушення щодо порушення громадського порядку та спокою громадян, вчинених саме з цією метою, суду не надано та такі дані в протоколі не зафіксовані, а тому в даному випадку відсутні такі суб`єктивні ознаки правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, - як мотив вчинення і направленість умислу, які є основними критеріями, які відрізняють дрібне хуліганство від суміжних правопорушень та злочинів, а також відсутні дії, які згідно ст..173 КУпАП становлять об`єктивну сторону даного правопорушення.

Аналізуючи докази по справі, враховуючи той факт, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП належним чином не підтверджується, провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі п.1 ст.247 КУпАП, керуючись ст.ст.173, 221, 247, 251, 252, 283, 284, 285, 287-289 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст.173 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подаються до Запорізького апеляційного суду через Василівський районний суд.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області Ю.В. СИДОРЕНКО