1Справа № 335/9112/19 3/335/1481/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року м.Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Рибалко Н.І., за участю секретаря судового засідання Косатої М.А., прокурора Шевченка Д.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Моісеєнка Д.Ю., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління захисту економіки в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Запоріжжя, громадянки України, депутата Запорізької обласної ради, зареєстрованої та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 172-6 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом № 424 від 06.08.2019 року депутат Запорізької обласної ради ОСОБА_1 , будучи згідно з п.п. «б» п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,03.04.2018 року отримала дохід від продажу майна, вартість якого перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року (1762 х 50 = 88100 гривень), та, відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», у неї, як у суб`єкта декларування з 13.04.2018 р. виник обов`язок у десятиденний строк подати письмове повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб`єкта декларування про отримання доходу, шляхом заповнення відповідної форми змін в особистому кабінеті користувача на веб- ресурсі https://nazk.gov.ua.

Кінцевою датою подання такого повідомлення, без порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» у даному випадку, є 13.04.2018 р., однак такого повідомлення ОСОБА_1 не подано.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП не визнала, пояснила, що не мала умислу на вчинення адміністративного правопорушення, при поданні щорічної декларації вона відобразила про дохід від продажу автомобіля.

Захисник зазначив прро те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, докази про те, що ОСОБА_1 своєчасно не повідомила НАЗК про суттєві зміни в майновому стані в матеріалах справи відсутні, також вказав на закінчення строків притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Прокурор в судовому засіданні підтримав обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, зазначивши про наявність в діях ОСОБА_1 ознак корупційного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши надані у справі докази, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 172-6 КУпАП передбачена відповідальність в т.ч. за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

При цьому склад адміністративних правопорушень, передбачених ст. 172-6 КУпАП, є формальним, характеризується недодержанням різноманітних правил, коли діяння становить склад проступку незалежно від настання шкідливих наслідків.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення виражається у бездіяльності суб`єктів декларування - неповідомленні про суттєві зміни у майновому стані, або несвоєчасному повідомленні про такі зміни.

Згідно з п. «в» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

03.12.2015 року на засіданні першої сесії сьомого скликання Запорізької обласної ради, було оголошено обраною до Запорізької обласної ради ОСОБА_2 І ОСОБА_3 Г.

ОСОБА_1 в силу займаної посади є суб`єктом відповідальності, на яку поширюється дія Закону України „Про запобігання корупції.

Відповідно до п. 6 розділу II вказаного Порядку, суб`єкти декларування письмово повідомляють Національне агентство про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другої статті 52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми.

Частиною 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб- сайті Національного агентства.

Відповідно до абз. 3 ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» станом на 1 січня 2018 року, прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено у розмірі 1762 грн.

З протоколу про адміністративне правопорушення № 424 від 06.08.2019 року встановлено, що відповідно до відомостей декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік, що знаходиться у вільному доступі на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції https://nazk.gov.ua/, яку ОСОБА_1 отримала дохід від продажу майна, вартістю 431616 грн.Таким чином, 03.04.2018 року ОСОБА_1 отримала дохід, вартість якої перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року (1762 х 50 = 88100 гривень), та, відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», у неї, як у суб`єкта декларування з 13.04.2018 р. виник обов`язок у десятиденний строк подати письмове повідомлення про суттєві зміни в майновому стані суб`єкта декларування про отримання доходу, шляхом заповнення відповідної форми змін в особистому кабінеті користувача на веб-ресурсі https://nazk.gov.ua.

Кінцевою датою подання такого повідомлення, без порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» у даному випадку, є 13.04.2018 р.

Разом з цим, частиною 3 ст. 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

З даної норми вбачається, що строк накладення стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, має відраховуватися з дня його виявлення.

У протоколі № 424 від 06.08.2019 року року про адміністративне правопорушення зазначено, що датою вчинення правопорушення слід вважати дату, коли у ОСОБА_1 сплив 10-денний строк, зазначений в ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», тобто 14.04.2018 року, а датою виявлення 19.07.2019 року, дату коли посадовою особою органу Національної поліції надається оцінка зібраним доказам у їх сукупності.

Однак суд не погоджується з висновком щодо дати виявлення правопорушення та вважає її помилковим.

Складання протоколу це остаточний, завершальний етап складання процесуального документу на підставі раніше виявлених фактів щодо встановлених порушень, які підпадають під встановлені заборони встановлені законодавством у сфері боротьби з корупцією.

При цьому слід звернути увагу на те, що діючим законодавством чітко не визначено, який момент слід розуміти під виявленням правопорушення.

Згідно з вимогами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності. Вказане ЄСПЛ зокрема висловлює у рішеннях «Єлоєв проти України» від 06 листопада 2008 року, «Фельдман проти України» від 08 квітня 2010 року, «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, тощо.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, з вимогою, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що з квітня 2019 року ДЗЕ НП України проводилась перевірка за фактом неповідомлення ОСОБА_1 про суттєві зміни в майновому стані. 11 квітня 2019 року ДЗЕ НП України було отримано копії документів щодо продажу автомобіля, належногоОСОБА_1 В подальшому 06 серпня 2019 року було складено протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією відносно ОСОБА_1

Про суттєві зміни у майновому стані ОСОБА_1 повідомила на офіційному веб-сайті НАЗК у 2019 році шляхом подачі декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік.

Тобто інформацією про правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 спеціально уповноважені органи у сфері протидії корупції (згідно з положеннями ст.1 Закону України «Про запобігання корупції») володіли вже 11 квітня 2019 року, що в даному випадку є найбільш вірогідним днем виявлення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення.

Період часу, пов`язаний як з проведенням перевірки так і зі складенням протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, не може бути підставою для подовження строків, визначених у ст.38 КУпАП.

Таким чином, на момент розгляду судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відносно ОСОБА_1 закінчились строки, передбачені ст.38 КУпАП.

Відповідно до вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у звязку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Оскільки на час розгляду справи судом вказані строки закінчились, провадження в справі підлягає закриттю.

За таких обставин вважаю за необхідне закрити провадження по даній справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що закінчились строки накладення адміністративного стягнення, з урахуванням положень ч. 3 ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 8, 38, 172-6, 247, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, - закрити, у зв`язку зі спливом терміну накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Рибалко Н.І.