ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/785/19 Справа № 201/4523/19 Суддя у 1-й інстанції - Шелестов К.О. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є.,

за участю: прокурора Мануйленка І.М.,

захисника Хейлика В.В.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Хейлика В.В. на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2019 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка працює заступником начальника відділу планування контрольно-перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаної винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді заступника начальника відділу планування контрольно-перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, будучи згідно підп. «е» п. 1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закону), та відповідно до ст. 1 Закону суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», не своєчасно подала на сайт Національного агентства з питань запобігання корупції (далі по тексту НАЗК) повідомлення про суттєві зміни у майновому стані у зв`язку з отриманням у подарунок нерухомого майна (квартири), вартість якої згідно договору дарування між нею та дарувальником - ОСОБА_2 становить 198 611 гривень. Відповідно до вимог Закону України «Про запобігання корупції» таке повідомлення мало бути подане у десятиденний строк з моменту отримання майна, а фактично подано ОСОБА_1 09 березня 2018 року, у зв`язку з чим, вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-6 КУпАП.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 гривень, а також стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 384 гривні 20 копійок.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвокат Хейлик В.В., подав апеляційну скаргу, в який просить постанову скасувати як незаконну і таку, що винесена із суттєвим порушенням норм матеріального і процесуального права, постановити нову постанову, якою на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП провадження закрити по адміністративній справі щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом не було прийнято до уваги, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з порушенням вимог законодавства, оскільки перевірка змін у майновому стані суб`єкта декларування проводилась працівниками УЗЕ в Дніпропетровській області, при цьому в матеріалах справи відсутні дані щодо проведення перевірки НАЗК, оскільки правом перевірки як декларацій, так і повідомлень про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування наділені виключно працівники структурного підрозділу апарату НАЗК, висновок суду першої інстанції про наявність умислу на вчинення адміністративного правопорушення та про наявність в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, не відповідає обставинам справи.

Також в протоколі про адміністративне правопорушення не правильно зазначені анкетні дані ОСОБА_1 , а саме: місце реєстрації і місце проживання, оскільки правильним є АДРЕСА_1 , а не АДРЕСА_2 , паспорт ОСОБА_1 виданий Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, а не Житомирськії області як зазначено в протоколі.

Крім того, в екземплярі протоколу, наданого ОСОБА_1 , не зазначена дата складання та час, відсутні підписи посадової особи, відсутній номер протоколу.

Посилається на те, що було порушено право на захист ОСОБА_1 , оскільки достовірно знаючи про наявність у ОСОБА_1 захисника Хейлика В.В., що підтверджується матеріалами, посадова особа навмисно без повідомлення захисника незаконно пред`явила і вручила протокол з суттєвими порушеннями Конституції і законів України.

Зазначає, що ОСОБА_1 проживає в цій квартирі з 2000 року, робила ремонт в ній за власні кошти, тобто квартира є майном, яке було у родині Єгорових з моменту отримання ордеру на зазначену квартиру та її приватизації.

Вважає, що в бездіяльності ОСОБА_1 не було встановлено мотивів на уникнення фінансового контролю отриманого доходу, оскільки квартира була отримана у законний спосіб та з законних джерел, про її отримання ОСОБА_1 повідомила 09 березня 2018 року у декларації за 2017 рік, що свідчить про відсутність умислу на уникнення фінансового контролю доходів суб`єкта декларування.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , та її захисник - адвокат Хейлик В.В., підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

В суді апеляційної інстанції прокурор не підтримав доводи апеляційної скарги та просив відмовити у її задоволенні.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як встановлено апеляційним переглядом, вказані вимоги закону при розгляді судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.172-6 КУпАП, щодо ОСОБА_1 ,були дотримані та виконані в повному обсязі.

Частиною 2 статті 172-6 КУпАП встановлено відповідальність за неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента або про суттєві зміни у майновому стані.

Згідно із ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Частиною 5 статті 12 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що нормативно-правові акти Національного агентства підлягають державній реєстрації Міністерством юстиції України та включаються до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів.

Відповідно до пункту 6 розділу 2 Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням НАЗК від 10 червня 2016 року за № 3, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15 липня 2016 року за № 959/29089, суб`єкти декларування письмово повідомляють НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другої статті 52 Закону шляхом подання відповідного електронного повідомлення до Реєстру через власний персональний електронний кабінет у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна. Зазначене електронне повідомлення подається шляхом заповнення відповідної електронної форми на офіційному веб-сайті НАЗК.

Згідно з пунктом 2 розділу 2 зазначеного порядку повідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування подається через електронну мережу Інтернет з використанням програмних засобів Реєстру у власному персональному електронному кабінеті суб`єкта декларування після реєстрації в Реєстрі.

За даними Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 несвоєчасно повідомила Національне агентство про суттєві зміни у своєму майновому стані, щодо отримання 11.07.2017 року за договором дарування нерухомого майна-квартири вартістю 198611 гривень, відповідне повідомлення нею було подане 09.03.2018 року, тобто після закінчення десятиденного строку відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції»(а.п.52).

Поважних причин, які об`єктивно унеможливлювали би у визначений законом строк повідомити Національне агентство про суттєві зміни у своєму майновому стані, ОСОБА_1 не наведено та судом під час розгляду справи не встановлено.

Доводи ОСОБА_1 про відсутність суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення - умислу порушувати встановлені вимоги закону щодо несвоєчасного повідомлення про суттєві зміни у майновому стані , оскільки їй не було відомо про вартість майна та це майно належало її родині - суд апеляційної інстанції вважає такими, що не узгоджуються з вимогами Закону, оскільки диспозиція ч. 2 ст. 172-6 КУпАП передбачає відповідальність за несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, що знайшло своє підтвердження в ході апеляційного розгляду. Як сторона угоди ОСОБА_1 приймала особисту участь при її укладанні та до її підписання їй було доведено до відома текст угоди, в якому вказана вартість майна. Також вона власноручно під особистий підпис до набуття у власність квартири 19.05.2015 ознайомилась з положеннями Закону України «Про запобігання корупції»(а.п.22).

Подання щорічної декларації не свідчить про виконання обов`язку щодо повідомлення НАЗК про суттєві зміни у своєму майновому стані відповідно до частини другої статті 52 Закону України «Про запобігання корупції».

Доводам ОСОБА_1 про те, що у протоколі неправильно зазначено місце її проживання та орган, що видав паспорт, надана належна оцінка судом першої інстанції, вказані недоліки протоколу не є суттєвими та не спростовують висновків суду про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 . Допущені у протоколі помилки мають ознаки описок.

Не підтверджується матеріалами провадження також твердження про порушення права на захист при складанні протоколу, оскільки ОСОБА_1 відмовилася від його підписання, що засвідчили двоє свідків, будь-яких зауважень до нього не вносила.

Наявний протокол про адміністративне правопорушення не містить клопотань щодо участі захисника чи зауважень ОСОБА_1 щодо вручення неналежно оформленої копії протоколу.

Також безпідставними є твердження апеляційної скарги про складання протоколу про адміністративне правопорушення не уповноваженою на те особою, оскільки відповідно до ст. 255 КУпАП оперуповноваженому управління захисту економіки в Дніпропетровській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України капітану поліції Пономаренко Є.С. надано право складати протоколи про адміністративні правопорушення у зазначеній категорії справ. Так, посадові особи органів внутрішніх справ мають право складати протоколи відповідно до положень ст.255 КУпАП.

Відсутність перевірки НАЗК також не впливає на висновки суду, оскільки відповідно до ст.251 КУпАП саме на осіб, уповноважених на складання протоколів, покладається обов"язок щодо збирання доказів.

Отже, при розгляді цієї справи суд першої інстанції дотримався вимог ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП, за обставин, встановлених судом.

Доводи щодо закінчення строків накладення стягнення відповідно до ст.38 КУпАП, не є слушними, оскільки, починаючи з 26.03.2019 на час прийняття постанови судом першої інстанції -03.06.2019 тримісячний строк накладення стягнення не сплинув.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Хейлика В.В. на постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2019 року - залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-6 КУпАП - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко