ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/1621/19 Номер провадження 33/814/841/19Головуючий у 1-й інстанції Гальченко О. О. Доповідач ап. інст. Нізельковська Л. В.
ПОСТАНОВА
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2019 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Нізельковська Л.В.,
за участі:

особи, яка притягається
до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 25 липня 2019 року,

в с т а н о в и в :
Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Яворінці Красилівського району Хмельницької області, громадянин України, заступник командира групи з озброєння начальник технічної частини військової частини НОМЕР_1 , одружений, маючий на утриманні малолітню дитину 2019 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КпАП України, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2 465 грн. на користь держави.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 384, 20 грн. в дохід держави.
Постановою судді Киданчук В.П. визнаний винним в тому, що він, перебуваючи на посаді заступника командира групи з озброєння начальника технічної частини військової частини НОМЕР_1 , у період з 25.04.2019 року по 16.05.2019 року, в умовах особливого періоду, перебуваючи за місцем дислокації військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), недбало ставлячись до військової служби через особисту недисциплінованість, не організував та не забезпечив контроль ведення обліку та звітності посадовими особами військового майна у встановленому порядку, зокрема своєчасного проведення огляду зброї, боєприпасів і приладів у підрозділах та на складах частини начальником служби РАО військової частини прапорщиком ОСОБА_2 та реального відображення в обліку по службі РАО недостовірних даних щодо кількості ручних гранат „Ф-1 на складі РАО начальником складу РАО взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини старшим лейтенантом ОСОБА_3 під час прийняття на склад вказаних гранат, що призвело до перебування на складі ракетно-артилерійського озброєння ВЧ НОМЕР_1 110 штук не облікованих гранат Ф-1, що були виявлені в ході перевірки Полтавським ЗВ ВСП. Така бездіяльність призвела до відображення в обліку по службі РАО недостовірних даних щодо кількості ручних гранат Ф-1 на складі РАО, їх надлишку з подальшим неприйняттям командуванням ВЧ НОМЕР_1 своєчасного рішення за фактом надлишку боєприпасів, що негативно вплинуло на стан обліку та створило передумови для викрадення (втрати) вказаних боєприпасів.
Своїми умисними діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст.ст. 74, 75 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 2, 3 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ст.ст. 1, 4 Закону України Про правовий режим майна у Збройних Силах України, п 3.2.9 Положення «Про військове (корабельне) господарство ЗС України», п. п. 6, 12 Розділу І Інструкції з обліку військового майна у ЗС України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 17.08.2017 №440 та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-15 КпАП України.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, та звільнити від сплати судового збору.
При цьому вказує, що він проходить службу у військовій частині на посаді заступника командира групи з озброєння начальника технічної частини, до посадових обов`язків якого, входить огляд зброї, боєприпасів на складі два рази на рік, тобто він не був зобов`язаний перевірити наявність зброї саме в період з 25.04.2019 року 16.05.2019 року.
Облік військового майна у ЗСУ є складовою частиною бухгалтерського обліку та являє собою систему обробки та підготовки інформації, необхідної для прийняття управлінських рішень щодо забезпечення військових частин матеріальними цінностями. В зв`язку з цим, начальник технічної частини здійснює лише контроль ведення обліку служби та проводить звірку облікових даних зі складом РАО та підрозділами щомісячно.
Однак, жодних первинних документів щодо наявності 110 необлікованих ручних гранат Ф-1, від начальника складу РАО ОСОБА_3 не отримував. Таким чином, саме старший солдат ОСОБА_3 своїми умисними діями не забезпечив своєчасну поставку на облік ручних гранат Ф-1, що призвело до відображення недостовірних даних щодо їх кількості та надлишку.
Крім того, суддя не врахував, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій та, відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України „Про судовий збір, звільнений від сплати судового збору.
Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя місцевого суду дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КпАП України. Висновок судді ґрунтується на об`єктивних даних, що маються у справі та були досліджені в судовому засіданні.
Диспозиція ч.2 ст.172-15 КпАП України передбачає відповідальність, зокрема, за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Під час розгляду справи у апеляційному суді ОСОБА_1 факт незабезпечення контролю за веденням обліку та звітності зброї, боєприпасів і приладів у підрозділах та на складах частини, заперечив. Вказав, що облік зброї та боєприпасів, відповідно до наявних первинних документів, проведено правильно. Не поставив на облік боєприпаси старший солдат ОСОБА_3 , з вини якого і сталася невідповідність наявних боєприпасів тим, що перебувають на обліку. Вважає, що не зобов`язаний частіше двох разів на рік перевіряти фактичну їх кількість.
Однак, винуватість ОСОБА_1 повністю підтверджується такими доказами.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №23 від 27.01.2018 року ОСОБА_1 призначено на посаду заступника командира групи з озброєння начальника технічної частини військової частини НОМЕР_1 .
Згідно з рапортом від 29.01.2018 року капітан ОСОБА_1 прийняв посаду заступника командира групи з озброєння начальника технічної частини військової частини НОМЕР_1 .
Положеннями п.3.2.16 Положення „Про військове (корабельне) господарство ЗС України, затверджене наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 №300, визначено, що заступник командира групи з озброєння (начальник технічної частини) військової частини відповідає за технічне забезпечення частини та виконує свої обов`язки згідно з вимогами Статуту ВС ЗС України і пункту 3.1.9 цього Положення.
В зв`язку з чим, заступник командира групи з озброєння (начальник технічної частини) військової частини повинен: знати вимоги чинного законодавства України, наказів, положень, настанов, інструкцій та інших керівних документів щодо організації та ведення військового (корабельного) господарства та неухильно керуватись ними у своїй діяльності; організовувати та контролювати ведення обліку, правильне зберігання і своєчасне оновлення запасів матеріальних засобів усіх видів, а також експлуатацію, ремонт та технічне обслуговування озброєння, бойової та іншої техніки, казармено-житлового фонду, інженерних та спеціальних споруд у підпорядкованих службах (службі); здійснювати постійний контроль за правильним, ощадливим та доцільним витрачанням (використанням) матеріальних засобів і коштів, вживати необхідних заходів для боротьби з нераціональними їх витратами (використанням), втратами, нестачами, псуванням і розкраданням; організовувати проведення (у встановлені терміни) перевірок та документальних ревізій господарської діяльності, а також інвентаризацію матеріальних засобів у підпорядкованих службах (службі); знати наявність, стан, тактико-технічні характеристики та правила експлуатації озброєння, бойової, іншої техніки у підпорядкованих службах (службі) та вміти організувати їх експлуатацію і ремонт.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції з обліку військового майна у ЗС України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 17.08.2017 року №440, обліку підлягає все військове майно незалежно від його призначення та джерел надходження. Облік військового майна повинен бути своєчасним, достовірним і точним.
Згідно з п.12 Розділу І Інструкції №440 посадові (службові) особи організовують та здійснюють ведення обліку військового майна відповідно до обов`язків, визначених Статутом ВС ЗС України, Положенням №300, положеннями про органи військового управління, функціональними (посадовими, службовими) обов`язками.
17.05.2019 року в ході проведення перевірки складу ракетно-артилерійського озброєння військової частини НОМЕР_1 щодо порядку обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у військовій частині та виконання завдань посадовими особами з питань обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів, було встановлено наявність необлікованих ручних гранат Ф-1 в кількості 110 штук.
Відповідно до пояснень ОСОБА_1 , надлишки озброєння виникли станом на кінець березня 2019 року. При цьому вказав, що у період з 11.02.2019 року по 11.03.2019 року на складі військової частини НОМЕР_1 було проведено інвентаризацію військового майна, а тому, з огляду на те, що перевірка проводиться два рази на рік, проводити повторну перевірку наявності боєприпасів, не було необхідності.
Вказані доводи апелянта є необгрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки майор ОСОБА_1 , з моменту прийняття посади заступника командира групи з озброєння (начальника технічної частини), тобто з 29.01.2018 року, відповідно до своїх посадових обов`язків, повинен був прийняти справи та забезпечити контроль за проведенням огляду зброї, боєприпасів і приладів, що знаходились на складі ракетно-артилерійського озброєння військової частини НОМЕР_1 .
Крім того, згідно з нормами ст.1 Закону України „Про оборону України №1932-XII від 06.12.1991 року особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
З огляду на вказане, особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію та триває до оголошення рішення про демобілізацію.
На даний момент рішення про порядок і терміни проведення демобілізації Президентом України не приймалося, що свідчить про те, що Міністерство оборони України та Збройні Сили України в період з 18.03.2014 року функціонують в умовах особливого періоду.
Таким чином, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КпАП України, повністю доведена, тому доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення безпідставні.

Твердження апелянта про те, що він, як учасник бойових дій, відповідно до норм Закону України „Про судовий збір, звільнений від сплати судового збору, спростовуються таким.
Відповідно до положень п.13 ч.1 ст.5 Закону України „Про судовий збір № 3674-VI від 08.07.2011 року, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
У даному випадку ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення, об`єктивна сторона якого характеризується суспільно-небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення військової службової особи до військової служби та суспільно-небезпечними наслідками, які можуть настати в результаті цього.
Тобто, дана справа не є такою, що пов`язана з порушенням прав учасника бойових дій. Відповідно, ОСОБА_1 не є особою, яка звільняється від сплати судового збору під час розгляду цієї справи в суді.
Враховуючи вищенаведене, постанова судді місцевого суду є законною і підстав для її зміни чи скасування немає.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КпАП України, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 25 липня 2019 року щодо нього без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Суддя Л.В. Нізельковська