Номер провадження: 33/813/676/19
Номер справи місцевого суду: 522/3440/19
Головуючий у першій інстанції Єршова Л. С.
Доповідач Кравець Ю. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Кравця Ю.І, за участю секретаря судового засідання Ткачука В.О., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - адвоката Голосова Юрія Валерійовича, захисника ОСОБА_1 - адвоката Желдакова Ярослава Ігоровича, розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката Голосова Юрія Валерійовича на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси Єршової Л.С.від 23.04.2019 року,

встановив

Зазначеною постановою судді ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який працює адвокатом, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУаАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн.

Притягуючи ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, районний суд виходив з того, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №002796 від 18.02.2019 року,малолітній громадянин ОСОБА_3 ,. ІНФОРМАЦІЯ_2 ,знаходячись за адресою: м. Одеса, вул . Рішельєвська , буд . 18, у приміщенні спеціалізованої школи №117, застосував до своєї однокласниці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , фізичну силу, що виразилося у спричиненні ран шкірного покрову шариковою ручкою та висловлювався в її бік образливими словами, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 173-4 КУпАП, але не досяг віку адміністративної відповідальності, тому до відповідальності притягується його батько ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 - адвокат Голосов Ю.В. зазначив, що постанова незаконна, прийнята з порушенням ст.ст.62,63 Конституції України, ст.ст. 252, 280 КУпАП, оскільки суд не дослідив всіх обставин справи в їх сукупності, не з`ясував, чи було вчинене адміністративне правопорушення, не встановив, якими доказами підтверджується склад цього правопорушення, не дав оцінки доводам сторони захисту щодо закриття провадження по справі, та долученим до клопотання доказам. Висновок суду, що саме ОСОБА_3 спровокував конфлікт, суперечить наявним доказам, оскільки конфлікт почала саме ОСОБА_4 , яка сиділа позаду ОСОБА_3 та схопила його за комір сорочки, директор школи №117 пояснила, що учні ОСОБА_4 і ОСОБА_3 визнали, що винні у конфлікті обидва, вибачились один перед одним, помирились, тож конфлікт вичерпано, конфлікт був раптовий, тож не може бути мови про булінг (цькування), про що також свідчать пояснення вчителів, шкільний лікар описав подряпину та два сліди від уколу ручкою, в той час, як мати дівчинки - ОСОБА_1 , говорила у своїх поясненнях про два глибоких проникаючих поранення, оскорбляла ОСОБА_2 нецензурною лайкою та розмістила у груповому чаті батьків учнів 6-А класу школи №117 нецензурні образи, у зв`язку з чим ОСОБА_2 був вимушений також звертатися до поліції, постановою судді Приморського районного суду від 09.04.2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП. Посилання суду на довідку КУ «Одеська обласна клінічна лікарня» від 08.02.2019 року №2774 та акт судово-медичного дослідження №322 від 21.02.2019 року є незаконними, оскільки вони були приєднані до справи безпосередньо у судовому засідання, всупереч заперечення захисника.

Посилаючись на вищенаведені обставини, захисник ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши адвоката Гоосова Ю.В., який просив задовольнити апеляційну скаргу, адвоката Желдакова Я.І., який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити, постанову суду першої інстанції - скасувати, а провадження по справі закрити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

У відповідності до положень ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з постанови місцевого суду, приймаючи рішення про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, районний суд виходив з того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись за адресою: м. Одеса, вул . Рішельєвська , буд . 18, у приміщенні спеціалізованої школи №117, застосував до своєї однокласниці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , фізичну силу, що виразилося у спричиненні ран шкірного покрову шариковою ручкою та висловлювався в її бік образливими словами. Враховуючи, що ОСОБА_3 не досяг віку притягнення до адміністративної відповідальності, тому, до відповідальності за ч.3 ст.173-4 КУпАП, притягується його батько - ОСОБА_2 .

Однак, на думку апеляційного суду, цей висновок районного суду про винність ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-4 КУпАП, є необґрунтованим та не підтверджений нормами закону.

Відповідно до постанови суду, підставою для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-4 КУпАП стало цькування, тобто булінг, а саме, психологічне та фізичне насильство, яке виразилося у тому, що малолітній ОСОБА_3 , знаходячись у приміщенні вищесказаної школи, застосував до своєї однокласниці ОСОБА_4 фізичну силу, яке виразилося у нанесенні ран шкіряного покрову шариковою ручкою та висловлювався в її бік образливими словами.

Однак апеляційний суд вважає, що посилання в постанові районного суду на булінг ОСОБА_4 з боку ОСОБА_3 , при досліджуваних у даній справі обставинах, не знайшли свого об`єктивного підтвердження під час розгляду справи апеляційним судом.

Також зазначені обставини не знайшли свого підтвердження при дослідженні апеляційним судом долучених до матеріалів справи, за клопотанням адвоката Голосова Ю.В., засвідчених копій пояснень директора школи ОСОБА_5 , вчителя географії ОСОБА_6 , яка працює в цій школі а також шкільного лікаря - ОСОБА_7

Так, у своїх поясненнях директор школи ОСОБА_5 пояснила, що після уроку географії, де й стався конфлікт, учні ОСОБА_4 та ОСОБА_3 визнали, що вони обидва винні у цьому конфлікті, вибачили один перед одним та примирилися.

Вчитель географії зазначила про те, що конфлікт виник раптово, після того, як ОСОБА_4 , яка сиділа позаду ОСОБА_3 , схопила його за комір, після чого ОСОБА_3 відтягнув комір сорочки назад, а ОСОБА_4 почала плакати та показала руку, на якій був синець.

Шкільний лікар ОСОБА_7 вказала про те, що вона оглянула руку дівчинки, на руці була подряпина та два сліди від уколу, вона обробила руку, та зробила пов`язку. Лікар також зазначила, що коли прийшла мати дівчинки, її не цікавило що у дитини з рукою, хоча рука дівчинки була перев`язана, вона не вислухала лікаря, а лише говорила на підвищених тонах та погрожувала поліцією.

В судовому засіданні адвокат Голосов Ю.В. заявив клопотання про визнання недопустимим доказом висновку голови правління Громадської організації «Асоціація практикуючих психологів Одеської області» - психолога ОСОБА_8 , оскільки зазначений психолог не є експертом, який може давати подібні висновки, проте апеляційний суд відмовив у задоволенні заявленого клопотання, оскільки вважав за необхідне дати оцінку даному доказу у нарадчій кімнаті при прийнятті рішення.

Диспозицією ч.3 ст.173-4 КУпАП встановлена відповідність батьків дитини за боулінг (цькування). Вказаною статтею, передбачено, що особа притягується до адміністративної відповідальності за діяння, передбачене ч.1 цієї статті, вчинене малолітніми або неповнолітніми особами віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років за цькування, тобто булінг, а саме, діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Існують різні підходи до визначення поняття «булінг», зокрема, визначають булінг як довготривалий процес усвідомленого жорстокого поводження, фізичного або психічного, з боку індивіда або групи по відношенню до іншого індивіда, який не здатен себе захистити в даній ситуації, або умисну, систематично повторювану та агресивну поведінку, що включає нерівність соціальної влади або фізичної сили, або як соціальну систему, яка включає переслідувача, жертву, а також сторонніх спостерігачів. Основною характеристикою булінгу є емоційне приниження, образа почуттів людини, висловлювання принизливих оцінок щодо іншої людини, що призводить до виключення її з групи. Ознаки боулінгу, зокрема, це) емоційне приниження, що включає вербальні і невербальні способи вираження; продовження емоційно образливої і принизливої поведінки впродовж тривалого періоду; непривітна і недовірлива поведінка; втручання у приватне життя людини; погіршення психологічного і фізичного стану людини, на яку спрямована агресія; намір завдати шкоду іншій людині, що дозволяє чи сприяє, щоб ця людина пережила травмуючі події, та інше. Всі дії, які утворюють булінг, попри їх різноманіття, мають спільні риси: 1) дисбаланс влади, тобто кривдник та жертва обов`язково різні за соціальним статусом, фізичною чи психологічною адаптованістю до середовища, тощо; 2) намір нашкодити, тобто кривдник навмисно викликає емоційний або фізичний біль у потерпілого, насолоджується спостерігаючи; 3) погроза подальшої агресії, тобто кривдник і жертва розуміють, що це не перший і не останній випадок знущання. Тобто, істотними ознаками боулінгу є системність такого цькування та чітке розмежування ролей.

Відповідно до п. 3-1 ст. 1 Закону України «Про освіту», типовими ознаками булінгу (цькування) є: систематичність (повторюваність) діяння; наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності); дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та / або шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

З матеріалів справи та письмових доказів, досліджених у судовому засіданні, зокрема, пояснень ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які працюють у школі, вбачається, що конфлікт між учнями був раптовий, тож, у даному випадку, не може йти мова про системність цькування або знущання, яке визначається поняттям «булінг», після конфлікту учні обидва визнали свою провину, вибачились один перед одним, та примирились, після чого конфлікт був повністю вичерпаний.

За таких обставин апеляційним судом не було встановлено в діях малолітнього ОСОБА_3 ознак булінгу, у розумінні ст.173-4 КУпАП, тож висновок суду, викладений в оскаржуваній постанові, про наявність у діях ОСОБА_2 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-4 КУпАП є помилковим, та не знайшов підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Всі перераховані вище обставини, у своїй сукупності, дають апеляційному суду можливість прийти до висновку про недоведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-4 КУпАП, встановлена невідповідність постанови суду об`єктивним обставинам справи та матеріалам, долученим до справи, вказують на відсутність доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_2 у інкримінованому правопорушенні.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про безпідставність прийнятого суддею районного суду рішення про визнання ОСОБА_2 винним в скоєні адміністративного правопорушення, оскільки його вину не підтверджено належними доказами, та вважає, що висновок судді районного суду про наявність в діях ОСОБА_2 складу вищевказаного адміністративного правопорушення помилковим, оскільки він ґрунтується не на об`єктивних доказах, а на суб`єктивних відомостях, які в ході апеляційного розгляду не знайшли свого підтвердження, а встановлена невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи вказують на відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.173-4 КУпАП.

За таких обставин постанова судді районного суду підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі, відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 - адвоката Голосова Юрія Валерійовича - задовольнити.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 23.04.2019 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-4 КУпАП.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду Ю.І.Кравець