Номер провадження: 33/813/746/19
Номер справи місцевого суду: 522/3684/19
Головуючий у першій інстанції Науменко А. В.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2019 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,

за участю: секретаря Ющак А.Ю.,

особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 напостанову Приморського районного суду м. Одеси від 15 травня 2019 року, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1. ст.156 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 3 400 гривень; стягнуто з нього на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Відповідно до постанови суду ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 16.02.2019 року близько 11 години 40 хвилин, на ринку «Новий ринок», що по вул. Торговій, буд.26 у м. Одесі, всупереч ст. 15 ЗУ « Про реєстрацію виробів і обігу алкогольних напоїв, здійснював роздрібну торгівлю пивом марки «Porter», в кількості 6 пляшок, без відповідної на те ліцензії, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1.ст.156 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою, 20.05.2019 року ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Приморського районного суду м. Одеси від 15 травня 2019 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи строки розгляду адміністративної справи, апеляційний суд вирішив слухати справу у відсутність ДОП СП Старопортофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ст. л-та поліції ОСОБА_2., який складав протокол про адміністративне правопорушення, серії ГР, № 122717, та який неодноразово викликався до суду апеляційної інстанції, проте до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив (а.с.36, 43). У зв`язку з цим, апеляційний суд вирішив слухати справу за участю правопорушника ОСОБА_1 та на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

За змістом статті 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП встановлено що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується з висновком районного суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1.ст.156 КУпАП, оскільки вина ОСОБА_1 підтверджується долученими до матеріалів справи доказами.

Що стосується доводів заявника апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він прибав пиво для особистого вживання, а не для продажу, то вони є безпідставними, оскільки вказані 6 пляшок пива стояли на полиці прилавку, де знаходився інший товар для продажу (а.с.12). Більше того, вказаний товар був запропонований для продажу ДОП СП Старопортофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області капітану поліції ОСОБА_4 та ст. л-ту поліції ОСОБА_2. по 80 грн. за 1 пляшку (а.с.9-11).

Зазначені обставини повністю підтверджуються скрін шотами з відеокамер, та відеозаписами зі стаціонарної відеокамери, яка розміщена в торговому павільйоні, та які долучені до матеріалів справи за заявою правопорушника ОСОБА_1 у вигляді флеш пам`яті (а.с.45-49).

При цьому, судом апеляційної інстанції проведено копіювання з флеш пам`яті на ДВД-диск, який приєднаний до матеріалів справи (а.с.63), а флеш пам`ять підлягає поверненню ОСОБА_1 .

Із вказаних відеозаписів чітко вбачається, що 6 пляшок з пивом знаходились на полиці, де перебував інший товар для продажу. Крім того, із огляду торгового павільйону вбачається, що на підлозі стоять різні ящики та інші товари, що свідчить про те, що у разі, якби ОСОБА_1 бажав лише поставити пляшки з пивом на зберігання, у нього була повна можливість поставити їх в іншому місці, а не на полиці з іншими товарами, які виставлені на продаж.

Також вказаними відеозаписами підтверджується той факт, що пляшки з пивом були виставлені ОСОБА_1 саме з метою їх продажу, а не з метою зберігання, оскільки продавець ОСОБА_3 без будь-яких вагань зазначила покупцям їх ціну і жодним чином не намагалась пояснити, що вказане пиво не продається, та не намагалась забрати ці пляшки з пивом з полиць в інше місце.

Більше того, продавець ОСОБА_3 продовжувала здійснювати продаж іншого товару, жодним чином не реагуючи на працівників поліції, котрі чекали приходу в торговий павільйон ОСОБА_1 , якого викликала по телефону

ОСОБА_3 лише після дзвінка ОСОБА_1 , який надійшов на телефон ОСОБА_3 через значний час, що підтверджено в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 , остання забрала вказані 6 пляшок з пивом з полиці прилавка і поставила на підлогу, разом з іншими запакованими товарами. Цими обставинами спростовуються доводи ОСОБА_3 , даними нею в заяві на ім`я судді Одеського апеляційного суду про те, що ОСОБА_1 приніс в торговий павільйон пиво не для продажу, а на зберігання (а.с.50-51).

Також є безпідставними її доводи про те, що працівники поліції вимагали від неї пред`явити документи для складання адміністративного протоколу, оскільки відразу після пред`явлення посвідчень працівниками поліції, ОСОБА_3 по телефону викликала в павільйон ОСОБА_1

Цими ж обставинами спростовуються доводи ОСОБА_1 про те, що протокол відносно нього складений неправомірно, так як в павільйоні разом з ним працює інший продавець - ОСОБА_3 і можливо вона продавала вказане пиво.

Ці доводи ОСОБА_1 також спростовуються тим, що і він і ОСОБА_3 однозначно вказали, що саме ОСОБА_1 придбав вказане пиво і приніс його в торговий павільйон, проте без наміру продавати його.

Більше того, в своїх первісних поясненнях ОСОБА_1 в день складання протоколу про адміністративне правопорушення заявив, що він орендує торговий павільйон, де здійснює свою підприємницьку діяльність по продажу побутової хімії і продуктів харчування, проте він особисто не здійснює продаж товару, його продаж здійснює ОСОБА_3 , яка також є підприємцем (а.с.4).

На думку Одеського апеляційного суду, всі показання правопорушника ОСОБА_1 , згідно яких він не бажав продавати пиво, направлені на те, щоб уникнути адміністративної відповідальності і ввести суд в оману, що є недопустимим, оскільки його вина в скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 156 КУпАП повністю підтверджується матеріалами справи, про що вказано вище.

Тобто, всі вищевикладені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що саме ОСОБА_1 придбав пиво марки «Porter», в кількості 6 пляшок, та намагався його продати по 80 грн. за пляшку, без відповідної на те ліцензії, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1.ст.156 КУпАП.

Також безпідставними є доводи апелянта ОСОБА_1 про те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, йому не були роз`яснені його права, відповідно до ст. 268 КУпАП України, так як ці доводи спростовуються текстом протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 122717 від 16.02.2019 року, в якому також мається підпис ОСОБА_1 .

Крім того, правопорушнику ОСОБА_1 неодноразово роз`яснювались права, передбачені ст. 268 КУпАП, як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції (а.с.24, 39, 55, 59).

Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Крім того, у відповідності до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення на ОСОБА_1 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст.33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.156 КУпАП, шляхом накладення штрафу у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією вказаної норми права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, у зв`язку з чим відсутні підстави для зміни або скасування оскаржуваної постанови суду.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 15 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда