Справа № 159/3562/19
Провадження № 3/159/1934/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Панасюк С.Л., розглянувши справу, що надійшла від УПП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ст.130 ч.1 КпАП України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , 26 травня 2019 року, о 02 год. 45 хв., в м. Ковелі Волинської області, по вул. Сагайдачного, керував автомобілем марки «Опель Астра», номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (а) ПДР України.

ОСОБА_1 була надіслана повістка про виклик до суду, яку він отримав 11.07.2019, однак, він на розгляд справи не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про відкладення розгляду справи не подав.

Частиною 1 ст.268 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьова проти України" констатував, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд вжив достатніх заходів для своєчасного та належного повідомлення ОСОБА_1 про виклик до суду. ОСОБА_1 протягом часу знаходження справи знав, що відносно нього складений протокол про адміністративне правопорушення і йому слід чекати виклику до суду у місці його проживання, свідомо не з`явився за повісткою, при цьому мав можливість дізнатися про час розгляду справи в мережі Інтернет на сайті суду або ж у самому суді по телефону чи під час особистого з`явлення.

Такі його дії мають очевидні ознаки штучного створення підстав для закінчення передбаченого ст.38 КпАП України строку накладення адміністративного стягнення і намагання уникнути в такий спосіб адміністративної відповідальності. Про таке намагання свідчить хоча б те, що ОСОБА_1 за весь тривалий час знаходження справи у суді не направив до суду бодай пояснення чи заперечення.

Зловживання процесуальними правами, ухилення від з`явлення до суду не можуть мати наслідком закриття провадження і звільнення, тим самим, від відповідальності.

З огляду на те, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності були створені усі умови для реалізації наданого йому права на участь у розгляді справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 свідомо ухиляється від явки на виклик до суду шляхом зловживання наданими йому процесуальними правами. При цьому, будь-яких доказів, що ОСОБА_1 не може з`явитись до суду, останній не надав, що в свою чергу свідчить про те, що останній навмисно затягує розгляд справи і таким чином намагається уникнути притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєне ним правопорушення.

Враховуючи скорочений строк, протягом якого на особу може бути накладене адміністративне стягнення та наведені положення закону, суд розглянув справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КпАП України завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 під час керування ним автомобілем марки «Опель Астра», номерний знак НОМЕР_1 , підтверджений Висновком № 365 щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26 травня 2019 року.

Крім того, доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є також відеозапис його медичного обстеження, під час якого він пояснив, що вжив перед керуванням транспортним засобом спиртні напої, зазначив їх назву і кількість.

Враховуючи викладене, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України.

В діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тому на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 посвідчення водія не видавалось.

Положеннями ст.40-1 КУпАП визначено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» із внесеними змінами від 19.09.2013 року № 590-VІІ, які вступили в дію з 23.10.2013 року, розміри ставок судового збору станом на 01.01.2019 встановлено у таких розмірах: у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення 384,20 гривень.

Таким чином, з ОСОБА_1 слід стягнути в користь держави судовий збір в сумі 384,20 гривень.

Керуючись ст.ст.33, 40-1, 130 ч.1, 221, 283, 284 п.1 КУпАП, Законом України «Про судовий збір»,

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень без позбавлення права керування транспортними засобами, у зв`язку з відсутністю такого права.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подачі скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ковельського міськрайонного судуС. Л. Панасюк