Провадження № 3/742/347/19
Єдиний унікальний № 742/1333/19
Постанова

Іменем України

11 липня 2019 року м. Прилуки

Суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області Коваленко А.В., за участі секретаря судових засідань Риндя Л.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Прилуках адміністративну справу, що надійшла від Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 002805 від 17.04.2019 вбачається, що 17 квітня 2019 року, близько 02 год. 58 хв, в м.Прилуки, по вул..Котляревського, поблизу буд.101, гр. ОСОБА_1 керував т.з.VOLKSVAGEN PASSAT д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, почервоніння обличчя, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР .

За вказане адмінправопорушення передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнав, при цьому пояснив, що він 17.04.2019 року на своєму автомобілі заїхав на заправку «WOG», що розташована в м.Прилуки. Після того як він зупинився до нього підійшли працівники поліції та запропонували пройти обстеження на стан сп`яніння на приладі «Драгер». Оскільки були відсутні поняті то він відмовився. Після чого його доставили до Прилуцького відділу поліції. Запросивши понятих працівники поліції знову запропонували пройти обстеження на приладі «Драгер», але він відмовився та запропонував проїхати в лікарню на обстеження, але працівники на його прохання ніяк не відреагували та склали відносно нього протокол при свідках..

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що вночі близько 3 години, до нього під`їхав патрульний автомобіль і працівники поліції запропонували йому бути понятим. Він бачив, що ОСОБА_1 було запропоновано продути апарат Драгер, але останній відмовився це зробити, сказавши, що хоче проїхати в лікарню і там обстежуватися, але працівники поліції на його слова не реагували та склали протокол .

В судовому засіданні інспектор поліції ОСОБА_3 . пояснив, що він і ОСОБА_4 були на заправці «WOG», що розташована в м.Прилуки та побачили, як на заправку заїхав дуже швидко автомобіль, після чого він з напарником підійшли до водія даного автомобіля та запропонували ОСОБА_1 продути апарат Драгер, але той відмовився. Понятих в той час не було. Після чого вони доставили останнього до відділку та запросивши понятих повторно запропонували пройти обстеження, але він відмовився.

В судовому засіданні поліцейський ОСОБА_4 , надав аналогічні показання що і поліцейський ОСОБА_3 .

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вище зазначеного адміністративного правопорушення додані наступні докази :

протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 002805 від 17.04.2019 року в якому зазначено, що 17 квітня 2019 року, близько 02 год. 58 хв, в м.Прилуки, по вул.Котляревського, поблизу буд.101, гр. ОСОБА_1 керував т.з.VOLKSVAGEN PASSAT д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, почервоніння обличчя, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР

(а.с.2).

В письмових поясненнях свідка ОСОБА_5 зазначено, що 17.04.2019 року, близько 03 год. 43 хв. він був присутній під час документування правопорушення щодо ОСОБА_1 , який відмовився від продування приладу Драгер та їхати в лікарню для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В письмових поясненнях свідка ОСОБА_2 зазначено, що 17.04.2019 року, близько 03 год. 43 хв. він був присутній під час документування правопорушення щодо ОСОБА_1 , який відмовився від продування приладу Драгер та їхати в лікарню для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 9 КУпАП України, адміністративним правопорушенням ( проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення (проступок) характеризується низкою ознак. Це, насамперед, діяння, поведінка, вчинок людини, дія чи бездіяльність, а також акт зовнішнього вияву ставлення особи до реальної діяльності інших людей, суспільства, держави. Закону непідвладні переконання, думки людей, якщо вони не знайшли зовнішнього вияву.

Діяння визнають адміністративним правопорушенням за наявності чотирьох ознак: суспільної шкідливості, протиправності, вини й адміністративної караності.

Суспільна шкідливість дії чи бездіяльності означає, що вона заподіює або створює загрозу заподіяння шкоди об`єктам адміністративно-правової охорони, які передбачено в ст. 9 КУпАП.

Протиправність означає, що дію чи бездіяльність прямо заборонено адміністративно-правовими нормами. Ознака протиправності вказує також на неприпустимість аналогії закону, що сприяє зміцненню законності, виключає можливість притягнення до адміністративної відповідальності за діяння, не передбачені законодавством про адміністративні правопорушення.

Адміністративним правопорушенням (проступком) може бути тільки винне діяння.

Вина полягає в психічному ставленні особи до діяння та його шкідливих наслідків і може бути умисною або необережною.

Адміністративні правопорушення (проступки) розрізняють за специфічними ознаками, властивими їх об`єктивній і суб`єктивній сторонам.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення належать ознаки, притаманні об`єкту, об`єктивній і суб`єктивній сторонам та суб`єкту правопорушення.

Основною й обов`язковою ознакою об`єктивної сторони є протиправне діяння, відсутність якого виключає склад будь-якого адміністративного правопорушення. Всі інші ознаки мають факультативний характер.

Місце, час, обстановка, спосіб, знаряддя та засоби вчинення проступку можуть бути обов`язковими ознаками, якщо їх включено до конкретного складу проступку (наприклад, окремі діяння визнають адміністративними правопорушеннями лише в разі вчинення їх у громадському місці, часто в диспозиціях вказують на спосіб вчинення проступку - грубе, злісне порушення, прихована передача тощо). В інших випадках їх можуть визнавати обставинами, що пом`якшують або обтяжують відповідальність (наприклад, вчинення правопорушення в умовах стихійного лиха або за інших надзвичайних обставин обтяжує адміністративну відповідальність).

Суб`єктивну сторону адміністративного правопорушення становить пов`язаний з його вчиненням психічний, стан особи. До ознак, властивих суб`єктивній стороні, належать вина, мотив і мета вчинення правопорушення.

Вина - основна й обов`язкова ознака суб`єктивної сторони будь-якого адміністративного проступку. Це психічне ставлення особи до вчиненого нею суспільно шкідливого діяння та його наслідків, яке виявляється у формі умислу або необережності.

Адміністративне правопорушення визнають вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії (бездіяльності), передбачала її шкідливі наслідки й бажала їх або свідомо допускала їх настання. Усвідомлення протиправного характеру діяння та передбачення шкідливих наслідків становлять інтелектуальні ознаки умислу, а бажання або свідоме допущення наслідків - вольову ознаку.

Адміністративне правопорушення визнають вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії (бездіяльності), але легковажно розраховувала на їх відвернення (самовпевненість), або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла передбачити (недбалість). Якщо поняття умислу пов`язано з психічним ставленням особи до свого діяння та його наслідків, то під час визначення необережності до уваги беруть лише ставлення до шкідливих наслідків.

Виходячи з аналізу вище зазначеної норми, складовою частиною адміністративного правопорушення є вина ( умисел або необережність) дія чи бездіяльність.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за порушення останнім п. 2.5 ПДР , а саме за відмову пройти обстеження на стан сп`яніння , за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому, допитаний в судовому засіданні залучений в якості понятого ОСОБА_2 вказав, що працівники поліції запропонували ОСОБА_1 продути прилад Драгер, але останній відмовився це зробити, сказавши, що хоче проїхати в лікарню і там обстежуватися, але працівники поліції на його слова не реагували.

Показання понятого ОСОБА_2 повністю узгоджуються з показаннями наданими ОСОБА_6 , та підтверджують, що останні хоча і відмовився продути прилад «Драгер», але наполягав на медичному обстеженні в лікарні, що свідчить про те. що від проходження огляду на стан сп`ягніння він не відмовлявся.

Суд не приймає до уваги письмові показання надані понятим ОСОБА_7 під час складення протоколу, оскільки останній був безпосередньо допитаний в судовому засіданні і показав, що при підписанні не звертав уваги на зміст даних пояснень.

Крім того, суд не приймає до уваги і письмові показання понятого ОСОБА_5 , тому , що вказані пояснення не є належними доказами правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки останні у судовому засіданні не допитувалися, хоча судом неодноразово вживалися заходи для його допиту та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому його покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі№560/751/17 від 27 червня 2019 року.

Також, суд не приймає до уваги показання працівників поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, а саме: продути прилад Драгер, оскільки останні є зацікавленими особами, а також їх показання спростовуються, як показаннями ОСОБА_1 так і показаннями понятого ОСОБА_2

Протокол про порушення серії БД № 002805 від 17.04. 2019 року, суд також не приймає як доказ винуватості ОСОБА_1 , оскільки відомості відображені в ньому спростовуються, дослідженими в судовому засіданні показаннями свідка та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Інші належні та допустимі докази, що підтверджують вчинення особою правопорушення п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП - відсутні, що позбавляє суд можливості вирішити питання про наявність в діях ОСОБА_1 зазначеного складу правопорушення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження в справі через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі, вищевикладеного, ст.ст.247, 283, 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадженя в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - закрити з зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.

Суддя : А.В.Коваленко