Справа № 199/5897/19
ПОСТАНОВА

іменем України

28 серпня 2019 року місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська Щербина-Почтовик І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого у АДРЕСА_1 ,

- який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

-за участю особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серія ОБ №134738, 04.07.2019 року о 07:40 годині в місті Дніпрі по пер. Лермонтова Декабристів, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ Ланос державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. На думку посадової особи уповноваженої на складання протоколу про адміністративне правопорушення, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, двічі протягом року, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Захисником адвокатом Збарською І.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 було надано до суду письмове клопотання про закриття провадження у даній справі через відсутність в діях її підзахисного ознак інкримінованого адміністративного правопорушення, оскільки належних доказів його вчинення матеріали провадження не містять.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав клопотання свого захисника.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

У зв`язку з цим слід зазначити, що згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Незважаючи на вимоги ч. 2 ст. 251 КУпАП та вказане рішення ЄСПЛ, яке згідно ст. 19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» обов`язкове і для працівників Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення, який визначає межі судового розгляду і є доказом у справі, суперечить іншим матеріалам справи про адміністративне правопорушення.

Так, за змістом протоколу про адміністративне правопорушення від 04.07.2019 року серія ОБ №134738, 04.07.2019 року о 07:40 годині в місті Дніпрі по пер. Лермонтова Декабристів, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ Ланос державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

Як вбачається з матеріалів провадження, наявні докази мають розбіжності між собою та неузгоджені належним чином відомості, оскільки поліцейським було складено даний протокол за підстави відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння при цьому поліцейським у протоколі було чітко визначено ознаками сп`яніння як різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови проте у своєму рапорті вже зазначено про такі ознаки алкогольного сп`яніння як, почервоніння обличчя, характерний запах з порожнини рота, крім того пояснення свідків взагалі не містять інформації стосовно ознак сп`яніння, а тому узгодити дану розбіжність неможливо.

Одночасно матеріалами провадження встановлено, що працівниками поліції складено протокол за фактом відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, при цьому згідно клопотання наданого до суду, зазначено, що останній не відмовлявся від проходження огляду в установі охорони здоров`я, що в свою чергу ставить під сумнів дотримання працівниками поліції відповідної процедури направлення, оскільки матеріали справи не містять інформації щодо послідовності дій працівників при здійсненні відповідної процедури.

Так, інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом МВС, МОЗ України 09.11.2015 за №1452/735, визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду, згідно Розділу ІІ інструкції, за наявності ознак алкогольного сп`яніння поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до п. 7 Розділу І вказаної Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також, узгодити виявлені в процесі дослідження матеріалів справи неточності не вдалося за можливе і шляхом безпосереднього допиту свідків, які за викликом суду не з`явилися у судове засідання, при цьому даний факт не може підтвердитися і відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, оскільки згідно відповіді з Департаменту патрульної поліції УПП в Дніпропетровській області за під час даної події відео зйомка не проводилася.

За наведеного слід вказати, що розбіжні відомості які зазначені у фабулі протоколу є такими, що не знайшли свого підтвердження та узгодження з іншими, наявними матеріалами, у зв`язку з чим даний протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, так як складений з порушенням вимог ст. 251 КУпАП, а тому є недопустимим доказом, що унеможливлює притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі цього протоколу.

З урахуванням положень ч.1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії, рішення від 30 травня 2013, заява №36673/04) та «Капелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) у випадку, коли викладена у протокол фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має право самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, сокільки це становити порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, суд позбавлений можливості змінити фабулу адміністративного правопорушення.

Оскільки, згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, то усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до висновку про відсутність поставленого у вину працівником патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1) ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1) ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя: І.В. Щербина-Почтовик

28.08.2019