Справа № 346/3064/19
Провадження № 3/346/1490/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2019 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Потятинник Ю.Р., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління держпраці в Івано-Франківській області Державної служби України з питань праці про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , фізична особа-підприємець, гр. України,-

за ч. 3 ст. 41 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 13 червня 2019 року о 09 год., як фізична особа-підприємець допустив до роботи працівника ОСОБА_2 без укладення з останнім трудового договору та повідомлення органів ДФС України про прийняття працівника на роботу. Тим самим порушив вимоги ч.ч. 1, 3, ст. 24 КУпАП.

Зазначено, що ОСОБА_2 приблизно два тижні працював різноробочим та водієм на території відпочинкового комплексу «Човникова станція» в с. Бистрець Верховинського району, Івано-Франківської області, що належить ОСОБА_1 , однак трудові відносини з ним не було оформлено, заробітна плата не виплачувалася.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що, ОСОБА_2 не працював у нього, а просто як знайомий волонтер перебував на території відпочинкового комплексу та епізодично допомагав інструкторам в спорядженні туристів для рафтингу за власним бажанням та виконував окремі роботи без його відома.

Захисник Говзан М.М. вважає проведення перевірки інспектора праці незаконним, а винуватість ОСОБА_1 не доведеною.

Згідно вимог ч. 3 ст. 24 КзпПУ працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому КМУ.

Відповідно до ч. 3 ст. 41 КУпАП, фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

При цьому, згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ст.280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1ст.51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше, «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої (тоді як за КК України мінімальний штраф становить тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

Згідно ст. 259 ч.1 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, до протоколу про адміністративне правопорушення Управління Держпраці в Івано-Франківській області надано Акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю № ІФ1220/1673/АВ від 15.05.2019 року, яким встановлені описані в протоколі порушення, виклик ОСОБА_1 для складання протоколу про адміністративне правопорушення, інформація про поштові відправлення.

При цьому, до матеріалів справи не наданого доказів того, що саме гр. ОСОБА_1 є уповноваженою особою, на яку покладено обов`язок щодо прийняття та/або звільнення найманих працівників.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, протокол від 13.06.2019 року, складений інспектором Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області на підставі Акту інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю № ІФ1220/1673/АВ від 15.05.2019 року, яким встановлені описані в протоколі порушення.

Вказана перевірка проводилась інспектором праці на підставі ст. 259 КЗпП України, п. 19, 31 «Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства в Україні», затвердженого постановою КМУ від 26.04.2017 № 295.

Між тим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019 по справі № 826/8917/17 визнано нечинною постанову КМУ від 26.04.2017 № 295, якою, в тому числі, затверджено зазначений вище Порядок.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення від 13.06.2019 року № ІФ 1220/1673/АВ/П/ПТ та додані до нього матеріали, прихожу до висновку про недоведеність, а відтак і відсутність в діях гр. ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП, оскільки до матеріалів справи не надано належних та допустимих доказів, які б в своїй сукупності спростували доводи захисту, які базуються на незаконності проведеної інспекційної перевірки.

Інспектором праці Соловйовим В.В. надано суду копії письмових пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , копію протоколу допиту свідка ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження № 0000321 від 06.05.2019р. Згідно довідки територіального сервісного центру № 2643 автомобіль марки ГАЗ 66 р.н. НОМЕР_2 яким керував ОСОБА_2 належить ОСОБА_3 з 2015р. Інспектор пояснив, що проведена ним перевірка підприємця ОСОБА_1 була ініційована прокурором.

Однак, з урахуванням вищевказаних висновків суду та змісту поданих інспектором праці документів до закінчення кримінального провадження не вбачається можливості прийти до висновку про законність виявлення допуску працівника до роботи без укладення трудового договору та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

При цьому, слід зауважити, що дана постанова та висновки суду не можуть мати преюдиційного значення для встановлення винуватості осіб у кримінальному провадженні № 0000321 від 06.05.2019р., а також при вирішенні справи щодо законності накладення фінансових санкцій в порядку адміністративного судочинства. У разі закриття кримінального провадження слідчий чи прокурор з врахуванням зібраних доказів мають право ініціювати питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 283-285 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 за ч. 3 ст. 41 КУпАП - закрити на підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником, протягом 10 днів з дня винесення постанови до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя Потятинник Ю. Р.