Справа № 161/8454/19 Провадження №33/802/546/19 Головуючий у 1 інстанції:Кирилюк В. Ф.
Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2019 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю ОСОБА_1 , захисника Петрука І.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 червня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ТзОВ «Modern Expo», проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 визнано винним і притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 13.05.2019 року, о 05 год. 55 хв., на пр. Соборності, 22, в м. Луцьку керував транспортним засобом, марки «ЗАЗ 110307-42», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги, передбачені п.2.9 (а) ПДР України.

Не погоджуючись із рішенням суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскаржує його з мотивів незаконності, неповноти судового розгляду. Вважає постанову суду необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, а її висновки не відповідають фактичним обставинам справи. Стверджує, що транспортним засобом не керував, коли підійшли працівники поліції, знаходився на сидінні водія, автомобіль в цей час не був заведений.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , його захисника, які подану апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі і просили її задовольнити, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону не дотримав.

Так, відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, підлягають особи, які керують транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Однак в матеріалах справи відсутні об`єктивні докази, які б підтверджували керування автомобілем саме ОСОБА_1 за обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

З пояснень особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, зафіксованих у протоколі вбачається, що автомобілем він не керував.

Під час апеляційного розгляду справи, апелянт пояснив, що коли підійшли працівники поліції знаходився на сидінні водія авто, не заперечував на їх запитання щодо вживання спиртних напоїв, однак пояснював, що автомобілем не керував.

Наявним у справі відеозаписом з боді камер працівників поліції ці пояснення підтверджуються. З них також вбачається, що автомобіль до приходу до нього працівників поліції навіть не був заведеним.

З цього ж таки відеозапису вбачається провокація, чи то спонукання зі сторони суб`єкта владних повноважень - працівників поліції на вчинення адміністративного правопорушення, а саме висловлення ними пропозиції особі з явними ознаками алкогольного сп`яніння вчинити адміністративне правопорушення - від`їхати автомобілем в сторону, пояснюючи, що цей автомобіль перешкоджає дорожньому руху.

Таким чином, апеляційний суд відзначає, що вищезазначена дія працівників поліції була спрямована не на усунення та припинення можливого адміністративного правопорушення, як того вимагають положення Закону України "Про Національну поліцію", а навпаки - на вчинення дій з метою схилити ОСОБА_1 до вчинення адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні апеляційного суду допитаний як свідок ОСОБА_2 , який за обставин, викладених в протоколі знаходився разом із ОСОБА_1 в автомобілі пояснив, що дійсно, коли працівники поліції підійшли, вони з ОСОБА_1 сиділи в автомобілі, останній, при цьому, на сидінні водія, та розпивали спиртні напої, однак стверджує, що автомобілем раніше керував не ОСОБА_1 , а ОСОБА_3 .

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 20 серпня 2019 року цей свідок свої пояснення доповнив, та ствердив, що в ту ж ніч, перед інцидентом зі складання протоколу, свідком якого він є, автомобіль, в якому крім нього було ще два пасажири та водій ОСОБА_3 близько 2-2:30 год. був зупинений працівниками поліції на вул. Мамсурова в м. Луцьку, під керуванням ОСОБА_3 , останнього працівники поліції перевіряли на стан алкогольного сп`яніння, і у зв`язку з негативним результатом тесту, дозволили продовжити рух.

Об`єктивність цих свідчень підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_3 , який ствердив, що саме він перебував за кермом зазначеного транспортного засобу, і зупинявся за вимогою працівників поліції за залізничним переїздом на вул. Мамсурова в м. Луцьку для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Коли приїхав до будинку АДРЕСА_1, забрав ключі від автомобіля та пішов додому, а в салоні авто залишились три пасажири, які були напідпитку.

Аналогічні показання дав свідок ОСОБА_4 , який доповнив, що сидів на задньому сидінні автомобіля. Після того як ОСОБА_3 забрав ключі від автомобіля, на місце водія сів ОСОБА_1 , збоку ОСОБА_2 і вони пояснювали працівникам поліції, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, а ним керувала інша особа - ОСОБА_3 , який вже пішов додому, забравши з собою ключі від авто.

Працівник поліції ОСОБА_5 в апеляційному суді дав пояснення, що рух автомобіля не був зафіксований, особа, яка керувала транспортним засобом перед цим не встановлена, в автомобілі знаходились три особи, на місці водія сидів ОСОБА_1 , на якого і був складений протокол. З ним в екіпажі чергував працівник ОСОБА_6 , який на виклик в судове засідання не з`явився.

За таких обставин, аналізуючи пояснення цих осіб та інші наявні матеріали справи, апеляційний суд вважає, що протокол щодо ОСОБА_1 складений з істотним порушенням вимог закону, а відомості, викладені в ньому не відповідають фактичним обставинам справи і не можуть бути використані у суді як доказ у справі про адміністративне правопорушення, а тому враховуючи, що в матеріалах будь-яких інших доказів винуватості апелянта не надано, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає до задоволення, а тому постанову судді суду першої інстанції про визнання винним ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 червня 2019 року щодо ОСОБА_1 про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк