Житомирський апеляційний суд
Справа №280/312/19 Головуючий у 1-й інст. Щербаченко І. В.
Категорія ч.1 ст.130, ст.124, ст.122-4 КУпАП Доповідач Шевченко В. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року м. Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Шевченко В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від 25 квітня 2019 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

в с т а н о в и в:

згідно постанови Коростишівського районного суду Житомирської області від 25 квітня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Остаточно накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення на підставі ст.36 КУпАП у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок на користь держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від 25.04.2019 Прийняти нову постанову, якою визнати його винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, 122-4 КУпАП, та на підставі ст.36 КУпАП накласти на нього остаточне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Провадження по справі щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Послався на те, що не визнає себе винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки не перебував у стані сп`яніння в момент ДТП. Вказане можуть підтвердити свідки, які бачили, як він вжив алкоголь вже після ДТП. Не заперечує, що скоїв ДТП, однак не перебував в стані алкогольного сп`яніння. Від`їхав від місця зіткнення, в центрі міста Коростишів, припаркував та зачинив автомобіль, після чого випив горілку, яку віз з собою.

Звертає увагу на те, що освідування відбулося о 22-30, тоді як ДТП з його участю сталося о 21-00 26.02.2019. Це свідчить про наявність значного проміжку часу між керуванням автомобілем та освідуванням, та обґрунтовано ставить під сумнів, що він вжив алкоголь під час керування транспортним засобом.

Також посилається на те, що суд першої інстанції не врахував його клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату, оскільки мав бажання приймати участь в розгляді вказаної справи як особисто, так із своїм захисником. Розгляд справи без його участі призвело до порушення судом першої інстанції вимог ст.268 КУпАП, що є підставою для скасування судового рішення.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Коростишівського районного суду Житомирської області від 25.04.2019 року. В обґрунтування поважності пропуску строку посилається на те, що отримав копію постанови 03.05.2019. та мав у встановлений строк, тобто до 13.05.2019 подати апеляційну скаргу до суду, однак через погіршення стану здоров`я був вимушений лікуватися в Коростишівській ЦРЛ з 14.05.2019 по 23.05.2019 включно, що підтверджується листом непрацездатності.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що строк на апеляційне оскарження пропущений ним з поважних причин, підтверджуються матеріалами справи. Враховуючи зазначені обставини, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови Коростишівського районного суду Житомирської області від 25.04.2019 року.

ОСОБА_1 про час та місце розгляду його апеляційної скарги повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.95-98).

На адресу апеляційного суду 10.06.2019 року надійшла заява від ОСОБА_1 , в якій просить розглядати його апеляційну скаргу у його відсутність ( а.с.99).

Відповідно до ст.ст.245,278,280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підставі цих вимог закону, а також ст.ст.251,252,283 КУпАП в постанові суду зазначаються опис обставин, установлених при розгляді справи, докази та дається їм належна оцінка в їх сукупності.

В апеляційній скарзі, апелянт не оспорює вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, за зазначених у постанові обставин, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах.

Хоча ОСОБА_1 й заперечує свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводи його апеляційної скарги про те, що постанова суду є необґрунтованою та незаконною, апеляційний суд визнає безпідставними.

Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №089237 від 26.02.2019 року, в якому вказано, що водій ОСОБА_1 26.02.2019 о 21 годині 00 хвилин в м. Коростишів по вул. Київська, 111, керував автомобілем «ВАЗ 21061», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП(а.с.2).

В графі пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення зазначив, що з протоколом згоден. Будь-яких заперечень з приводу обставин, вказаних у даному протоколі, не зазначив.

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 26 лютого 2019 року, у ОСОБА_1 виявлено 1,79‰ вміст алкоголю при допустимій нормі 0,02‰.

Висновок засвідчений належним чином лікарем, який проводив огляд. ОСОБА_1 від підпису відмовився, будь-яких заперечень з приводу обставин, вказаних у даному висновку, не зазначив( а.с.3).

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, заперечуючи проти обставин, зазначених у вказаному протоколі, ОСОБА_1 зі скаргами на дії працівників поліції не звертався, їх дії при складанні протоколу не були визнані неправомірними.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1ст.130, ст.124, ст.122-4 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не наведено інші, не досліджені судом докази, якими б спростовувались висновки суду першої інстанції. Не надано таких доказів і під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Доводи апелянта щодо порушення судом першої інстанції вимог ст.268 КУпАП є неспроможними.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції не одноразово за клопотаннями ОСОБА_1 відкладав розгляд справи. До вказаних клопотань ОСОБА_1 не долучав відповідних документів, які б підтверджували зазначені в клопотанні поважні причини неявки до суду.

Приймаючи рішення без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд обґрунтовано послався на вимоги статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.41) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄСПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст.6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи. ОСОБА_1 таким правом не скористався.

Отже, суд дійшов до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним щодо складання відносно нього протоколів, ухиляється від явки у судове засідання, а відкладення розгляду справи призведе до безпідставного її затягування та порушення вимог ст.ст.38, 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 було роз`яснено під час складання протоколів про адміністративне правопорушення положення ст.63 Конституції України та ст.268 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи зазначені обставини, а також те, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, не входить до переліку адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.268 КУпАП, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 задля недопущення порушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що судом при розгляді даної адміністративної справи були порушені вимоги закону, які б призвели до неправильного її вирішення по суті.

Судом першої інстанції правильно застосовано положення ч.2 ст.36 КУпАП та у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП призначено адміністративне стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією ч.1ст.130 КУпАП, як більш серйозного з числа вчинених, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та ступеня його вини.

К еруючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від 25 квітня 2019 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.Ю. Шевченко