Справа № 441/567/19 Головуючий у 1 інстанції: Малахова-Онуфер А.М.
Провадження № 33/811/737/19 Доповідач: Галин В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2019 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді - Галина В. П.

з участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

захисника - Мерзи О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Городоцького районного суду Львівської області від 13 червня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (10 200 грн.) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 384 грн. 20 коп. судового збору.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 , 14.03.2019р. о 23 год. 37 хв. на автодорозі Західний обхід м. Львова, 6 км, у порушення вимог п. 2.5 ПДР України, керував автомобілем MAZDA 626, р.н. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, при цьому був зупинений старшим інспектором роти 4 батальйону 4 УПП у Львівській області ДПП лейтенантом поліції Стадником І.Т., від проходження в установленому законом порядку медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - відмовився.

Згадану постанову 27 червня 2019 року оскаржив ОСОБА_1 .

У апеляційній скарзі просить постанову судді Городоцького районного суду Львівської області від 13 червня 2019 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Апелянт вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню у зв`язку із недоведеністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Зазначає, що протокол складено з істотним порушенням вимог ст.256 КУпАП, відтак не може бути належним доказом його винуватості. Стверджує, що свідок ОСОБА_2 був відсутній, жодного відношення до цієї справи не має. Особи лікарів Городоцької ЦРА, як свідки відмови від проходження ним медичного огляду, не встановлювались, у судове засідання не викликалися.

Перевіривши матеріали справи №441/567/19 та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та в його інтересах захисника Мерзу О.Р., які підтримали подану апеляцію, з мотивів у ній наведених, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Висновок судді місцевого суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, стверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №187971 від 15 березня 2019 року (а.с.1), з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 15 березня 2019 року (а.с.6,7), які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння;

Слід зазначити, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, яка була в цьому випадку належним чином зафіксована у встановленому законом порядку, становить собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, з оглянутого відеозапису з нагрудних камер працівників патрульної поліції видно, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Цей доказ прямо підтверджує відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п.7 розділу I Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом № 1452/735 від 09 листопада 2015 року - у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже у поліцейських були законні підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я. Відтак апеляційний суд не бере до уваги доводи ОСОБА_1 що поліцейськими порушено процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння згідно положень згаданої Інструкції.

Безпідставним також є покликання апелянта про відсутність свідка ОСОБА_2 під час події. Як у протоколі адміністративне правопорушення серії ОБ №187971 від 15 березня 2019 року (а.с.1), так і у поясненнях свідка ОСОБА_2 (а.с.6) наявний власноручний підпис цього свідка. Відтак ставити під сумнів присутність свідка ОСОБА_2 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за фактом відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку не вбачається можливим.

Апеляційні доводи про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №187971 від 15 березня 2019 року є недопустимим доказом апеляційний суд до уваги не бере. Згаданий протокол у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, отже є належним та допустимим доказом у цій справі.

Під час апеляційного розгляду апеляційним судом не встановлено порушень працівниками поліції вимог КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, тому доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення.

На переконання апеляційного суду, адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таке покарання відповідає вимогам ст.33 КУпАП та буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

При перевірці справи в апеляційній інстанції не було виявлено порушень судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке б могло потягти за собою зміну чи скасування постанови.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Постанову судді Городоцького районного суду Львівської області від 13 червня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Галин В.П.