Справа № 467/814/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді - Явіци І.В.

з участю секретаря судового засідання - Андросової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, не одруженого, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб не має, зареєстрований та проживає за за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не притягувався, -

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

Суд визнав доведеним, що 06 липня 2019 року о 20 год. 15 хв. на вул. Хліборобна в смт. Арбузинка Миколаївської області ОСОБА_1 керував мотоблоком "FORTE" (без державного номерного знака), маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння, як то, різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, незв`язна мова та тремтіння пальців рук.

Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням алкотестеру "Драгер" та проходження огляду в закладі охорони здоров`я відмовився.

Таких висновків суд дійшов, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ураховуючи положення ст. 251 КУпАП щодо доказів та встановивши обставини, які регламентовані ст. 280 цього ж Кодексу, тобто ті, що підлягають доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив факт своєї відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я та пояснив суду, що він дійсно вживав алкогольні напої, а саме : пиво та енергетичний напій. Втім, точної назви цих напоїв не пам`ятає. Випив пива близько однієї літри.

Проте, вказував, що по дорозі він зустрів чоловіка із жінкою, яка була вагітною. Оскільки їй стало зле, то він погодився відвезти їх додому. Однак був зупинений працівниками поліції.

Посвідчення водія він не отримував, мотоблок придбав на базарі і користується ним наразі.

Крім того, ОСОБА_1 не заперечував присутності двох свідків при його відмові від проходження огляду та складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а також обставини щодо часу, місця та способу учинення правопорушення, відображених у протоколі.

Будь - яких клопотань чи то заяв перед судом не заявляв.

Тож, за таких обставин, у ракурсі положень ст. 280 КУпАП, суд, виходив із такого.

Зокрема, вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями), зобов`язують водіїв на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність же за ст. 130 КУпАП настає, серед іншого, настає і у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У свою чергу, порядок такого огляду, тобто, виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція).

Зокрема, згідно п.2 Розділу І вказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, у свою чергу, є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я) ( п.п.6,7 Розділ 1 Інструкції).

Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків (п.6 Розділу 2 Інструкції)

Відповідно ж до пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 року), судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Та у цьому випадку суд установив, що ОСОБА_1 дійсно відмовився від огляду на стан сп"яніння як на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу алкотестеру «Драгер», та і в закладі охорони здоров"я.

Це підтвердив сам ОСОБА_1 в судовому засіданні, та, крім цього, посвідчено письмовими поясненнями двох свідків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 06 липня 2019 року, суть яких повністю кореспондується віз відомостями, відображеними у протоколі про адміністративне правопорушення, а так само і з поясненнями самого ОСОБА_1 , які сприймались судом безпосередньо.

При цьому, згідно даним матеріалів справи, свідкам роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України.

До того ж, сам протокол про адміністративне правопорушення підписаний ОСОБА_1 без зауважень, та містить відомості, які свідчать про згоду з викладеними у ньому даними, як то, його письмові пояснення, надані відразу після учинення правопорушення.

Усі ці докази, у їх сукупності, підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у справі, як то, щодо часу, місця та способу вчинення адміністративного правопорушення, а так само і дотримання порядку притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Отже, суд сприймає їх як належні, оскільки вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у цьому провадженні і мають для нього значення, а також допустимими, так як підстав вважати, що вони отримані з порушенням встановленого законом порядку немає. Принаймні, протилежного перед судом не доведено.

При цьому, суд відхиляє пояснення ОСОБА_1 щодо причин керування транспортним засобом у сані алкогольного сп`яніння, так як закон не встановлює винятки, за дійсності яких водій вправі керувати транспортним засобом у такому стані.

Окрім цього, суд зважав і на те, що відповідно до положень п. 1.10 ПДР України, транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів, а також брав до уваги висновок ВС/ККС, відображений у постанові від 01 березня 2018 року у справі № 278/3362/15-к, відповідно до якого будь-який транспортний засіб, що приводиться у рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму належить до механічних транспортних засобів.

Як наслідок, керування мотоблоком у стані алкогольного сп`яніння, у ракурсі норми ч.1 ст. 130 КУпАП, утворює собою склад цього адміністративного правопорушення.

А тому, з огляду на наведене, у ракурсі установлених фактичних обставин справи шляхом встановлення юридично значущих ознак, визначення правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненої дії конкретному складу правопорушення, передбаченому КУпАП, суд вважає правильною кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки він відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, як особа, яка керує транспортним засобом. У той час, як будь - яких відомостей про його притягнення до відповідальності за цієї статтею протягом року суд у своєму розпорядженні не мав.

Суд, крім цього, ураховував практику Європейського суду з прав людини, зокрема, його рішення у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («OHalloran and Francis v. the United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29.06.2007, яким постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

За такого, суд визнав повністю доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП за обставин, установлених судом.

При накладені адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує обставини визначені ст. 33 КУпАП, як то, характер вчиненого правопорушення, зокрема, підвищений ступінь його суспільної небезпеки, особу порушника, який на час розгляду судом справи є пенсіонерома, не працює, має постійне місце проживання, раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, ступінь його вини, майновий стан, обставини, за яких

учинено діяння, та не убачає, в розумінні ст.ст. 34, 35 КУпАП, обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність останнього і вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення згідно санкції ч. 1 статті 130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так й іншими особами.

При цьому, суд ураховує той факт, що ОСОБА_1 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами у встановленому законом порядку, а тому у розумінні норми ст. 130 КУпАП не є водієм, що дає суду підстави накласти на нього адміністративне стягнення як на іншу особу, без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 40-1 КУпАП, за умови накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, із нього належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на день розгляду справи становить 384 грн. 20 коп. ( ч.5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674 - VI).

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 33-35, 130, 221, 247, 251-252, 283-285 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі

шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляд справи становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.

Суддя І.В. Явіца