Справа № 214/2930/18
3-в/214/17/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 липня 2019 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Прасолов В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 липня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 липня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; стягнуто судовий збір в сумі 352 грн. 40 коп. в дохід держави.

Вказану постанову ОСОБА_1 не оскаржував в апеляційному порядку. Постанова набрала законної сили 7 серпня 2018 року.

9 липня 2019 року ОСОБА_1 подав заяву про перегляд постанови за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, начебто скоєне ним 1 травня 2018 року він не вчиняв, жодного відношення до нього не має. Зауважив, що 15 серпня 2017 року у нього було викрадено документи: паспорт громадянина України на його ім`я, водійське посвідчення, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, посвідчення помічника депутата Дніпровської міської ради на його ім`я. За даним факт з відповідною заявою він звернувся до Шевченківського ВП ДВП в Дніпропетровській області (ЄРДР №000148). 23 травня 2018 року він скоїв ДТП, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП постановою Приморського районного суду м. Одеси від 3 липня 2018 року (справа №522/9258/18). Після добровільного виконання постанови суду з метою отримання вилученого у нього водійського посвідчення (нове після втрати він отримав 12 вересня 2017 року), він звернувся до УПП в м. Одеса, де й дізнався про наявність постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 липня 2018 року. Фактично тоді в м. Кривий Ріг він не перебував, транспортним засобом марки Skoda Rapid, р/н НОМЕР_1 , не керував. Очевидним є те, що водій, який перебував за кермом автомобіля Skoda Rapid, р/н НОМЕР_1 , надав інспекторам водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_1 , викрадене у нього в 2017 році. З огляду на викладені обставини ОСОБА_1 просить суд скасувати постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 липня 2018 року про притягнення його до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а провадження закрити.

Присутній в судовому засіданні ОСОБА_1 не наполягав на задоволенні вимог заяви, посилаючись на те, що має намір оскаржити в загальному порядку.

Суд, дослідивши зміст заяви, постанову, письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження суду при розгляді конкретної справи визначені відповідним процесуальним законом, а у справах про адміністративні правопорушення КУпАП, який містить норми як матеріального, так і процесуального права.

Згідно із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути переглянута лише в апеляційному порядку. Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Главою 24-1 КУпАП також передбачено перегляд постанови по справі про адміністративне правопорушення у разі встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом.

Іншого порядку перегляду судових рішень по справах про адміністративне правопорушення (в тому числі за нововиявленими обставинами) чинним законодавством не передбачено. Повноваженнями переглядати судові рішення, які набрали законної сили, у цій категорії справ місцевий загальний суд не наділений.

Статтею 363 КАС України, на яку посилається ОСОБА_1 у своїй заяві, дійсно передбачено перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами, але це стосується лише судових рішень, які ухвалені або постановлені у справах, розглянутих за правилами адміністративного судочинства. До того ж, діюча норма КАС України, не розповсюджується на судові рішення, ухвалені в порядку КУпАП.

Застосування аналогії права в даному випадку є неприйнятним, оскільки це порушувало б загальні принципи судочинства, зокрема, принцип правової визначеності.

Як вбачається із практики Європейського суду, стаття 6 §1 Конвенції не передбачає абсолютної заборони переглядати остаточні рішення. Однак, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року (№ 3236/03) у справі «Пономарьов проти України», жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язково рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її рішення.

Крім того, перевірка доводів, на які посилається ОСОБА_1 в поданій ним заяві, як на підставу скасування постанови суду від 27 липня 2018 року, відноситься до компетенції інших судових інстанцій в порядку, визначеному діючим законодавством України суду апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене, вважаю, що заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови суду від 27 липня 2018 року за нововиявленими обставинами слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.7, 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 липня 2018 року залишити без задоволення.

Постанова оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її винесення.

Суддя Прасолов В.М.