Справа № 461/9163/18 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 33/811/467/19 Доповідач: Михалюк В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2019 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі :

Головуючого судді Михалюка В.О.,

з участю правопорушника - ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Свередюк Ю.А.,

представника митниці Дунаса М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 06 грудня 2018 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 06 грудня 2018 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, не працюючу, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.483 МК України та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 19756,00 грн.

Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил № 6140/20900/18 від 06.10.2018, а саме: лосіни дитячі з маркуванням «GNG» в асортименті різних розмірів 95% COTTON, 5% SPANDEX виробництво Китай 124 шт.; лосіни жіночі з маркуванням «FYVclass=rvts30 href="http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_5058/ed_2018_11_08/pravo1/T124495.html?pravo=1#5058" title="Митний кодекс України; нормативно-правовий акт № 4495-VI від 13.03.2012">187; артикул «KZY-W019» різних розмірів 70% COTTON, 20% POLYESTER 10% SPANDEX виробництво Китай 83 шт., загальною кількістю 207 шт. та вартістю 19756,00 грн. конфісковано в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 352,40 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Львівської митниці ДФС витрати за зберігання товару на складі митниці у сумі 768,04 грн.

При цьому з постанови вбачається, що 05.10.2018 р. близько 13 год. 56 хв. в зону митного контролю митного поста «Угринів» Львівської митниці ДФС в напрямку «В`їзд в Україну» смугою спрощеного митного контролю «зелений коридор87; заїхав автомобіль марки «AUDI C4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якому у якості водія слідувала ОСОБА_1 повертаючись з приватної поїздки з Республіки Польща в Україну. ОСОБА_1 подала до митного оформлення паспорт для виїзду за кордон, реєстраційні документи та паспорт пасажира. Оскільки водій обрала для слідування смугу спрощеного митного контролю «зелений коридор», вона своїми діями заявила про відсутність в неї будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню, або які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження.

Під час проведення митних формальностей виникла підозра щодо наявності в автомобілі товару, що переміщується з приховуванням від митного контролю. У зв`язку з цим транспортний засіб було скеровано у місце для поглибленого огляду товарів та транспортних засобів, де у вищеописаному транспортному засобі під час огляду було виявлено прихований від митного контролю товар, а саме: Лосіни дитячі з маркуванням «GNG» в асортименті різних розмірів 95% COTTON, 5% SPANDEX виробництво Китай - 124 шт.; Лосіни жіночі з маркуванням «FYV» артикул «KZY-W019» різних розмірів 70% COTTON, 20% POLYESTER 10% SPANDEX виробництво Китай - 83 шт.

Вказані вище предмети порушення було виявлено з ознаками приховування, а саме: під задніми пасажирськими сидіннями, в ніші для запасного колеса (без спеціально виготовлених тайників). Оскільки жодних товаросупровідних документів надано не було, вартість безпосереднього предмету ПМП буде встановлена додатково.

Дії ОСОБА_1 органом митниці кваліфіковані, як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачене ч. 1 ст. 483 МК України.

Не погодившись з вказаним рішенням судді правопорушник ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що постанова судді першої інстанції не відповідає вимогам матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню. Вказує, що свою вину у вчиненні правопорушення не визнає, оскільки нічого не приховувала та не скоювала жодного правопорушення. Крім цього зазначає, що під час розгляду справи, суддя першої інстанції в порушення вимог ст. 280 КУпАП не з`ясував всіх обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення.

Просить дану постанову судді скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Одночасно просить поновити строк апеляційного оскарження даної постанови судді, мотивуючи тим, що розгляд вищевказаної справи відбувся без її участі, а з матеріалами справи ознайомилась 02 квітня 2019 року, вже після того, як було відкрито виконавче провадження у даній справі, та саме з постанови про відкриття провадження їй стало відомо про прийняте рішення.

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_1 та її захисника адвоката Свередюк Ю.А., які підтримали апеляційну скаргу, представника митниці, який заперечив апеляційну скаргу ОСОБА_1 , розглянувши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Так, згідно зі ст. 486 МК України завданням провадження в справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до ч. 1 ст.483 МК України відповідальність настає за дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

І, як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції обгрунтовано на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, згідно якого накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості товарів, що були предметом порушення митних правил та їх конфіскації.

Такий висновок суду підтверджується даними, що містяться в протоколі про порушення митних правил № 6140/20900/18 від 05.10.2018 р.; копією контрольного талону для проходження по «зеленому коридору»; актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу; описом предметів; службовими та доповідною записками; постановою про взяття проб і зразків у справі про порушення митних правил № 6140/20900/18; протоколом про одержання проб і зразків у справі про порушення митних правил №6140/20900/18; постановою про признання експертизи; висновком №121 та іншими матеріалами справи.

І на підставі вказаних доказів, на думку апеляційного суду, суддя прийшов до обгрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та на законних підставах, у відповідності до санкції цієї статті наклав на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 19756,00 гривень з конфіскацією товару, вилученого згідно протоколу про порушення митних правил.

Доводи ж апеляційної скарги про неповноту дослідження обставин справи не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що усі істотні для справи обставини з`ясовані всебічно та об`єктивно, встановленим обставинам дана належна юридична оцінка.

А тому, на переконання апеляційного суду, стягнення у виді штрафу у розмірі 19756,0 гривень з конфіскацією товару, вилученого згідно протоколу про порушення митних правил, накладено на ОСОБА_1 з дотриманням вимог закону та у межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 483 МК України.

Що стосується доводів апелянта про закриття провадження у справі, то вважаю, що у діях ОСОБА_1 наявні ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України, а тому відсутні підстави для закриття провадження у даній справі.

За таких обставин апеляційний суд приходить до переконання, що при розгляді справи стосовно ОСОБА_1 суд першої інстанції в повній мірі дотримався вимог закону, а покликання в апеляційній скарзі апелянта на порушення вимог закону при розгляді справи судом першої інстанції, які могли вплинути на остаточне рішення по справі, свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи не знайшло.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає, що суддею Галицького районного суду м. Львова в судовому засіданні вірно встановлені та правильно викладені в постанові фактичні обставини справи, а стягнення накладене в межах санкції ч.1 ст. 483 МК України, а тому відмовляє ОСОБА_1 в задоволенні її апеляційної скарги.

При цьому суд прийшов до переконання, що ОСОБА_1 слід поновити строк на апеляційне оскарження вищевказаної постанови судді як такий, що пропущений з поважних причин.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 06 грудня 2018 року щодо неї.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 06 грудня 2018 року стосовно ОСОБА_1 без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий : В.О. Михалюк