Справа № 308/703/19
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

13.06.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю представника Закарпатської митниці ДФС України Селеша О.Я., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та її захисника - адвоката Кондратенко Д. В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подала ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 лютого 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка Хмельницької області, мешканка АДРЕСА_1 , гр. України, пенсіонерка,

визнана винною у вчиненні передбаченого ст. 471 МК України адміністративного правопорушення й на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. із конфіскацією у дохід держави безпосереднього предмета порушення митних правил - швейної машинки марки «Strobel 441-1 s/n» вартістю 91258,06 грн..

Постановлено стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн..

Згідно постанови, 21 грудня 2018 року о 07 год. 42 хв. у зону митного контролю на ділянку "В`їзд" митного посту «Тиса» Закарпатської митниці ДФС заїхав пасажирський мікроавтобус марки "MERCEDES-BENZ", модель «SPRINTER 312 D», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_1 , під керуванням громадянина України ОСОБА_2 , в якому в якості пасажира слідувала громадянка України ОСОБА_1 , яка прямувала у приватних справах із Угорщини в Україну. Формою проходження митного контролю ОСОБА_1 обрала порядок проходження митного контролю по смузі руху "зелений коридор". Під час усного опитування ОСОБА_1 заперечила наявність у неї товарів у обсягах, що підлягають декларуванню та оподаткуванню, а також товарів, заборонених або обмежених до ввезення на митну територію України й вказала, що через митний кордон України переміщує товари для власного використання, а саме: швейне обладнання у кількості 1 шт. загальною вартістю 499 Євро. У підтвердження надала рахунок № 2018-1065 від 20.12.18 та експортну декларацію митних органів Угорщини № 18HU724000259AD230 від 20.12.18. Під час проведення митного огляду речей гр. ОСОБА_1 із залученням на підставі ст. 327 МК України експерта оцінювача, були виявлені товари іноземного виробництва, а саме, «швейна машинка марки «Strobel 441-1 s/n» у кількості 1 шт. Виявлений товар знаходився у багажному відсіку автомобіля. Доступ до виявленого товару нічим не утруднювався та став можливим після відкриття багажного відсіку. Виявлений товар ОСОБА_1 визнала своєю власністю. Згідно експортного висновку № 1006/12/18 від 26.12.18 вартість товару становить 3019,34 Євро, що по курсу НБУ станом на 21.12.2018 становить 95 345,55 грн.. Таким чином, ОСОБА_1 порушила встановлений порядок проходження контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто у гр. ОСОБА_1 під час митного контролю виявлено товар, який перевищує неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді є незаконною у зв`язку з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права. Посилається на те, що суд першої інстанції неповно з`ясував фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам та обставинам, формально підійшов до вивчення обставин справи, що у свою чергу призвело до необгрунтованого накладення на неї стягнення у виді конфіскації предмету порушення митних правил. Стверджує, що суд безпідставно застосував конфіскацію предмета порушення митних правил - «швейна машинка Strobel 441-1 s/n», не зазначивши, при цьому, конкретної норми, на підставі якої прийняв рішення. Вказує і на те, що надала працівнику митного органу товаросупровідні документи (рахунок № 2018-1065 від 20.12.2018 та експортну декларацію митних органів Угорщини № 18HU724000259AD230 від 20.12.18), і при цьому, у відповідній графі рахунку зазначений код УКТЗЕД вказаного товару - 84522900, який відсутній у переліку кодів товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлено обмеження, що свідчить про те, що конфіскований у неї товар не є товаром, обіг якого обмежений чи заборонений. Разом із тим, вказує на те, що суд першої інстанції не врахував характер вчиненого правопорушення, дані про її особу, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Просить постанову скасувати, а вилучений у неї товар - «швейна машинка Strobel 441-1 s/n.» повернути їй для ввезення або для зворотного вивезення за межі України.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її захисника - адвоката Кондратенка Д.В., які підтримали апеляційну скаргу, представника Закарпатської митниці ДФС України Селеша О.Я., який судове рішення вважає законним та обґрунтованим і заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про порушення митних правил, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 486 МК України, завданнями провадження в справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з точним дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

За змістом ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як убачається зі змісту апеляційної скарги, фактичні обставини адміністративного правопорушення та кваліфікація дій ОСОБА_1 за ст. 471 МК України, а також накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 гривень, учасниками судового розгляду не оспорюються, а тому, відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційним судом не перевіряються, і висновок суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ст. 471 МК України адміністративного правопорушення визнається таким, що ґрунтується на вимогах закону, матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказах, визнається належним чином вмотивованим.

Тому, апеляційний суд перевіряє справу в межах доводів апеляційної скарги щодо безпідставного застосування щодо ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді конфіскації товару - «швейна машинка Strobel 441-1 s/n.».

Відповідно до ст. 471 МК України порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор", товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів.

У ході розгляду справи ОСОБА_1 не заперечувала, що вказана вище швейна машинка є її власністю та переміщувалася нею через митний кордон для власного використання. За твердженням ОСОБА_1 , зазначений товар не підлягав декларуванню, оскільки його вартість не перевищувала неоподатковувану норму, посилаючись при цьому на рахунок №2018-1065 від 20.12.18 та експортну декларацію митних органів Угорщини №18HU724000259AD230 від 20.12.2018 (а. с. 8-10).

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення апеляційний суд зазначає, що вказані документи не перекладені на українську мову, що сторона захисту - правопорушниця ОСОБА_1 та адвокат Кондратенко Д.В. маючи можливість здійснити переклад документів, на які вони посилаються у підтвердження доводів апеляційної скарги, не здійснили їх переклад, тобто надали докази, які не можна визнати належними, викладені у них відомості достовірними, а також не клопотали про їх переклад на українську мову.

На переконання апеляційного суду вказане унеможливлює встановлення дійсного змісту приєднаних до справи доказів.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано не взяв їх до уваги.

При оцінці доводів апеляційної скарги ат прийнятті судового рішення, апеляційний суд враховує висновок експерта №1006/12/18 від 26.12.18, відповідно до якого вартість виявленого у ОСОБА_1 товару становить 3019,14 Євро, що по курсу НБУ станом на 21.12.18 становить 95 345,55 грн. (а. с. 18-33).

Апеляційний суд також зазначає, що сторона захисту не надала належних та достовірних доказів щодо вартості вказаної швейної машинки саме на суму 499 Євро, тобто іншої вартості, ніж та, яка зазначена у висновку експерта, що викладені у висновку експерта відомості щодо вартості товару не спростовані. Тому, апеляційний суд у підтвердження вартості товару надає перевагу вказаному висновку експерта, відповідно до якого вартість швейної машинки марки «Strobe 441-1 s/n» складає 3019,34 Євро і вважає, що ОСОБА_1 зобов`язана була заявити за встановленою формою про наявність товару, що підлягає декларуванню та оподаткуванню.

Між тим, з прохальної частини апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 просить вилучений у неї товар - «швейна машинка марки «Strobel 441-1 s/n» у кількості 1 шт. повернути їй для ввезення або для зворотного вивезення за межі України, тобто погоджується з висновками суду щодо недотримання нею порядку при переміщенні товарів через митний кордон України.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність застосування адміністративного стягнення у виді конфіскації безпосереднього предмета порушення митних правил, тобто незаявленого ОСОБА_1 під час проходження митного огляду товару - «швейна машинка Strobel 441-1 s/n.», який перевищує неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно застосував конфіскацію предмета порушення митних правил - «швейна машинка Strobel 441-1 s/n.», не зазначивши, при цьому, конкретної норми, на підставі якої прийнято таке рішення, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують висновку суду першої інстанції про обов`язковість застосування щодо ОСОБА_1 такого виду адміністративного стягнення.

Як такі, що не спростовують висновку суду першої інстанції про необхідність застосування щодо ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді конфіскації безпосередніх предметів порушення митних правил та не підтверджені будь-якими доказами, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що у відповідній графі транспортної накладної зазначений код УКТЗЕД товару - 82089000, який відсутній у переліку кодів товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлено обмеження.

Тому, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що судом першої інстанції на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення, у тому числі й у виді конфіскації безпосередніх предметів порушення митних правил, що передбачено санкцією ст. 471 МК України, що у свою чергу свідчить і про те, що доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, - не заслуговують на увагу.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення враховується і те, що ОСОБА_1 подавши апеляційну скаргу, не приєднала до неї будь-яких доказів (документів) у підтвердження даних про її особу і, зокрема, у підтвердження її майнового стану.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни, а подана ОСОБА_1 апеляційна скарга - без задоволення.

При розгляді апеляційної скарги, апеляційний суд, враховуючи положення чинних нормативно-правових актів, не перешкоджав учасникам судового розгляду в наданні ними доказів, можливостях доведення переконливості висунутих ними аргументів.

При прийнятті рішення також враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, призначати експертизи, тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що ОСОБА_1 та адвокат Кондратенко Д.В. під час розгляду апеляційної скарги не заявляли клопотань про дослідження доказів, призначення повторної експертизи, тощо, а також не надали будь-які документів, що підтверджують особу та майновий стан правопорушниці, належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що вартість вилученого в неї товару є іншою, ніж та, що встановлена висновком експерта.

Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу, яку подала ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 лютого 2019 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан