КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю ОСОБА_1 та його захисника Решнюка А.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 21 травня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 21.05.2019 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП та нього накладено адміністративне стягнення за ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень та за ст. 124 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 36 КУпАП на ОСОБА_1 накладено остаточне адміністративне стягнення в межах санкції за більш серйозне правопорушення, у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців.

Згідно постанови, суддя визнав доведеним, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення за обставин викладених у протоколах про адміністративне правопорушення, а саме, що 30.03.2019 року о 22 год. 33 хв., керуючи автомобілем «Ніссан» д.н.з. НОМЕР_1 на просп. Героїв Сталінграда, 2 в м. Києві, в порушення вимог п.п. 10.1, 10.3, 2.10 Правил дорожнього руху, під час перестроювання не надав перевагу транспортному засобу, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися та скоїв зіткнення з автомобілем «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження після чого залишив місце ДТП, перетнувши подвійну суцільну лінію дорожньої горизонтальної розмітки, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

На зазначену постанову судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини вчиненого адміністративного правопорушення, просить скасувати оскаржувану постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 21.05.2019 року в частині накладеного адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції неповно дослідив матеріали справи про адміністративне правопорушення та наклав на нього занадто суворе адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Також просить врахувати, що він щиро розкаявся, зробив для себе певні висновки, має сім`ю і на його утриманні перебуває малолітня дитина, наявність постійного місця роботи, яка вимагає постійного користування автомобілем, а позбавлення права керування транспортними засобами фактично залишить його без заробітку та поставить його сім`ю у скрутне матеріальне становище.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Решнюка А.В. на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та апеляційні доводи, вважаю що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно приписів статті 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням цього Кодексу, зокрема є охорона прав і свобод громадян, власності, встановленого правопорядку, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Перевіркою матеріалів адміністративної справи встановлено, що суддя у відповідності з вимогами ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчинення адміністративного правопорушення, та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, який під час перестроювання, в порушенні вимог п.п. 10.1, 10.3, 2.10 Правил дорожнього руху України, скоїв зіткнення з автомобілем, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Такий висновок підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення від 16.04.2019 року, які були складені відносно ОСОБА_1 за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП (а.с. 1, 2), рапортом інспектора УПП в м. Києві (а.с. 8), схемою місця ДТП (а.с. 7), а також письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 9, 10), а тому його дії вірно кваліфіковані за ст.ст. 122-4, 124 КУпАП і в апеляційній скарзі не оспорюються.

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 зазначив, що він повністю визнає свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, зробив для себе відповідні висновки та просив змінити оскаржувану постанову судді в частині накладеного на нього адміністративного стягнення, посилаючись на ту обставину, що працює у ТОВ «Торговий дім «Мідас Актив» на посаді директора з маркетингу і ця робота вимагає постійного користування транспортним засобом, а накладене на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами поставить його сім`ю у дуже скрутне матеріальне становище.

Приймаючи рішення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців, суд дотримався загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, передбачених ст. 33 КУпАП та обґрунтовано визначив вид та розмір адміністративного стягнення, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника та ступеня його вини.

Апеляційні доводи ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції, при вирішенні питання про накладення такого суворого виду адміністративного стягнення, як позбавлення його права керування транспортними засобами, не були враховані дані про його особу, повне визнання ним вини та щире каяття, є безпідставними, оскількисуд,з урахуванням характеру та конкретних обставин за яких були вчинені адміністративні правопорушення, їх наслідків, поведінки ОСОБА_1 , який після зіткнення з автомобілем «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_1 зник з місця дорожньо-транспортної пригоди, не повідомивши органи поліції про свою причетність до даної пригоди, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для накладення адміністративного стягнення у виді штрафу за ст. 124 КУпАП та у відповідності з вимогами ч.2 ст. 36 КУпАП за вчинення кількох адміністративних правопорушень (ст. 122-4, ст. 124 КУпАП) обґрунтовано наклав адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців, з чим також погоджується суд апеляційної інстанції і не вбачає підстав для зміни постанови в частині накладення судом стягнення у виді позбавлення права керування на більш м`який.

Посилання ОСОБА_1 на ту обставину, що його робота вимагає постійного користування автомобілем для виконання своїх службових обов`язків і ця робота є єдиним джерелом його доходів, а тому позбавлення права керування транспортними засобами поставить його сім`ю у скрутне матеріальне становище та позбавить можливості заробітку, не заслуговують на увагу, оскільки ця обставина не є безумовною підставою для застосування до правопорушника більш м`якого виду адміністративного стягнення. Крім того, будь-яких доказів, що його службові обов`язки пов`язані з керуванням транспортним засобом ОСОБА_1 не надав, а інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та давали підстави для зміни постанови суду першої інстанції в частині накладеного адміністративного стягнення, ні в апеляційній скарзі, ні під час апеляційного розгляду справи не навів.

Отже, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги вважаю, що при розгляді даної справи, суддя повно, всебічно і об`єктивно дослідив дані, що містяться в матеріалах справи, дав їм належну оцінку та, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП дійшов правильного висновку про необхідність накладення на нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки саме такий вид стягнення буде необхідним і достатнім для виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень.

За наведеного, постанова судді Оболонського районного суду м. Києва від 21.05.2019 року про притягнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 122-4 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців, є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування в частині призначеного ОСОБА_1 адміністративного стягнення, про що ставиться питання в його апеляційній скарзі, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 21 травня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців - без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: І.М. Сілкова

Справа№ 33/824/2486/2019 Категорія: ст.ст. 122-4, 124 КУпАП

Головуючий в апеляційній інстанції - Сілкова І.М.