Справа № 581/269/19
Провадження № 3/581/95/19
П О С Т А Н О В А

29 липня 2019 року сел. Липова Долина

Суддя Липоводолинського районного суду Сумської області Бутенко Д.В., за участю секретаря судового засідання Бочкун Л.І., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Сенчі О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника Сенчі Олега Олександровича про закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою сторони обвинувачення від підтримання обвинувачення у справі про адміністративне правопорушення по матеріалам, які надійшли від Липоводолинського ВП ГУНП в Сумській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уроженця та жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, ідентифікаційний номер платника податків на день розгляду справи суду не відомий, маючого статус водія, до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі- КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Липоводолинського районного суду Сумської області на стадії судового розгляду перебуває вищевказана справа про адміністративне правопорушення відносно гр. ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Під час судового розгляду даної справи захисник Сенча О.О. заявив клопотання про закриття провадження у даній справі у зв`язку з відмовою сторони обвинувачення від підтримання обвинувачення у даній справі відносно його підзахисного, яке мотивувалося тим, що дана справа в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод відноситься до «кримінального обвинувачення» і відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 250 КУпАП обвинувачення у даній справі повинен підтримувати відповідний прокурор, участь якого, на неоднократні постанови місцевого суду про необхідність його участі у даній справі, керівником Роменської місцевої прокуратури не забезпечена. Також доводив, що практична участь прокурора у даній справі одночасно не призведе до порушення принципу безсторонності суду та забезпечить розгляд справи у розумний строк, оскільки шестиразові систематичні неявки прокурора до суду у даній справі без повідомлення поважних причин цьому є проявом бездіяльності й неактивності сторони обвинувачення, «затримки у відправленні правосуддя, яка дорівнює відмові у правосудді». Просив суд, застосувавши аналогію права за нормами чинного кримінального процесуального права України, з посиланням на принцип верховенства права, закрити провадження у даній справі з вищезазначеної підстави.

Заслухавши думку ОСОБА_1 , який підтримав подане його захисником клопотання, оцінивши доводи заявленого клопотання, суд уважає за необхідне відмовити у його задоволенні, з огляду на наступне.

З урахуванням ст. ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, як складової національного права, слід вважати, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП, з своїм сутнісним змістом і санкціями відноситься до «кримінального обвинувачення» з розповсюдженням на таку справу відповідних гарантій щодо справедливого судового розгляду.

За змістом ст. 6 вищезазначеної Конвенції, ст.342 КПК України, ст.7,250 КУпАП відмова сторони обвинувачення від підтримання обвинувачення у даній справі повинна оформлятися у відповідному процесуальному документі, який містить відповідні мотиви з посиланням на досліджені матеріали справи. У даній справі жоден прокурор не прийняв безпосередньої процесуальної участі в ній та не висвітлив позицію у справі по суті складених матеріалів про адміністративне правопорушення. До цього, з огляду на неприйняття будь-якої процесуальної участі прокурором у даній справі та з огляду на зміст чинного національного законодавства неоднократна неявка прокурора в судові засідання по справі з посиланням на відсутність підстав для забезпечення участі прокурора у даній справі, що є за своїм змістом дискреційним повноваженням прокурора, і не віднесення ст. 130 КУпАП до категорії справ, де участь прокурора є обов`язковою за національним законом, на думку суду, не можна розглядати в якості фактичної відмови прокурора від підтримання «кримінального обвинувачення» у даній справі.

Разом із цим, для даної справи, за змістом ст. 6 ч.1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та судової практики Європейського суду з прав людини (зокрема, п. 75, 83, 84 рішення ЄСПЛ від 20 вересня 2016 року «Карелін проти Російської Федерації», п. 56, 64, 65, 66, 67 рішення ЄСПЛ від 06 червня 2018 року у справі «Михайлова проти України») важливим є практичне забезпечення принципу безсторонності суду з дотриманням та реалізацією гарантій для такого провадження, а не повне застосування за аналогією права норм КПК України у даній справі, як про це зазначав захисник Сенча О.О. Зокрема, у даній справі суд практично забезпечує та буде забезпечувати неперебирання на себе функції обвинувачення з дотриманням презумпції невинуватості особи (в тому числі, у даній справі суд не збирає та не буде збирати нові чи додаткові докази винуватості чи невинуватості особи, формулювати чи змінювати обсяг сформульованого проступку тощо), а навпаки вживає практичних заходів по відправленню правосуддя з дослідженням та подальшою оцінкою оформлених співробітником місцевого підрозділу поліції матеріалів та поданих суду доказів.

Керуючись ст. 248-249, 280, 283 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника Сенчі Олега Олександровича про закриття провадження у даній справі у зв`язку з відмовою сторони обвинувачення від підтримання обвинувачення у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Д. В. Бутенко