Справа № 661/2959/19
Провадження № 3/661/1318/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року

Суддя Новокаховського міського суду Херсонської області Матвєєва Н.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого лікарем у КЗ «ЦМЛ міста Нова Каховка», раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч.2 ст.154 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

15.06.2019 року відносно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол серії АПР18 № 084260, відповідно до якого 15.06.2019 року о 21:38 год. ОСОБА_1 , вигулюючи собаку дворової породи біля будинку № 13 АДРЕСА_3 вул. Довженка м. Нова Каховка, без наморднику внаслідок чого собака вкусив ОСОБА_2 та пошкодив йому шорти, чим спричинив матеріальну шкоду, порушив правила тримання собак.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав, показав, що 15.06.2019 року у нього виник словесний конфлікт з ОСОБА_2 , який звинуватив його дружину в тому, що їхній собака, якого дружина вигулювала того вечора без намордника, порвав йому шорти, сам він присутнім при цьому не був.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Санкція ч.1 ст.184 КУпАП передбачає попередження або накладення штрафу на громадян за порушення правил тримання собак і котів, тобто тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях.

Як вбачається з матеріалів справи протокол про адміністративне правопорушення складено відносно ОСОБА_1 , проте як слідує з наданих в судовому засіданні пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також долучених до протоколу письмових пояснень потерпілого ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 , сама подія відбулася у відсутність ОСОБА_1 , натомість собаку вигулювала на повідку жінка, ОСОБА_1 з`явився на місці події після того, як собака пошкодив одежу ОСОБА_2 . Доказів належності собаки саме ОСОБА_1 не надано.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п. 50- 55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч.3 ст.62 Конституції України та п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року №7 «Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина» обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, які повинні визнаватися недопустимими.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суддя вважає за необхідне закрити адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 154 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 33, 34, 35 40-1, 154 ч.2, 283КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративну справу відносно ОСОБА_4 за ч.2 ст.154 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили 06.08.2019 року.

Суддя Н. В. Матвєєва