Справа № 158/1429/19
Провадження № 3/0158/353/19
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 червня 2019 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області
у складі : головуючого - судді Костюкевича О.К.
секретаря - Хмілевської І.О.
за участю прокурора Сіжука В.П.
розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого водієм Волинської філії ПАТ «Укртелеком», в період з 10.06.2013 року по 29.04.2017 року перебував на посаді старшого водія 6 державної пожежно-рятувальної частини Управління ДСНС України у Волинській області в званні прапорщика служби цивільного захисту, жителя АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -
в с т а н о в и в :
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 102, складеного 17.05.2019 року, ОСОБА_1 , будучи старшим водієм 6 державної пожежно-рятувальної частини Управління ДСНС України у Волинській області в званні прапорщика служби цивільного захисту, тобто суб`єктом, на якого поширюється підпункт «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч. 1 ст. 45 даного Закону, несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування «після звільнення», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Так, ОСОБА_1 , будучи старшим водієм 6 державної пожежно-рятувальної частини Управління ДСНС України у Волинській області в званні прапорщика служби цивільного захисту, був зобов`язаний до 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2018 року подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування «після звільненням», яку подав без поважних причин несвоєчасно, а саме 02.01.2019 року, чим вчинив корупційне адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Пунктом 9 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. З цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
У відповідності до частини 1 статті 65 даного Закону за вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення особи, зазначені в частині першій статті 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.
Відповідно до підпункту «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» особи начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.
За змістом ст.ст. 245, 252, 280 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності, та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КпАП України є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.
17 травня 2019 року старшим оперуповноваженим УЗЕ у Волинській області капітаном поліції Солоненко С.П. відносно ОСОБА_1 складено протокол № 102 про вчинення останньою правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КпАП України, тобто - за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави «після звільнення».
Однак, такий протокол на думку суду, не може вважатись допустимим доказом в даній справі з наступних підстав.
Частиною 2 ст. 49 Закону України "Про запобігання корупції" передбачено, що державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов`язані перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності, відповідних громадських рад, рад громадського контролю, утворених при державних органах), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.
Пунктом 3 цього Порядку передбачено, що перевірка факту подання декларацій та повідомлення Національного агентства про випадки неподання чи несвоєчасного подання декларацій покладаються на уповноважений підрозділ (особу) з питань запобігання та виявлення корупції відповідного органу, або інший структурний підрозділ такого органу (далі - відповідальний підрозділ (особа)), визначений керівником органу.
Керівник відповідного органу, визначає порядок взаємодії відповідального підрозділу (особи) з іншими підрозділами з метою обліку суб`єктів декларування, у яких виник обов`язок подати декларації відповідно до вимог Закону.
Водночас, строки перевірки факту подання декларацій передбачені п. 4 цього ж Порядку. Зокрема в пп. 1 п. 4 визначено, що відповідальний підрозділ (особа) органу, в кому працюють (працювали) суб`єкти декларування, перевіряє факт подання щорічних декларацій суб`єктів декларування протягом 10 робочих днів з граничної дати подання таких декларацій.
Факт подання декларацій перевіряється шляхом пошуку та перегляду інформації в публічній частині Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на офіційному веб-сайті Національного агентства (п. 5 Порядку).
Таким чином, антикорупційним законодавством чітко встановлено обов`язок державного органу (уповноважений підрозділ/особа) перевіряти факт подання щорічних декларацій суб`єктами декларування, які в них працюють протягом 10 робочих днів з граничної дати подання таких декларацій шляхом пошуку та перегляду інформації в публічній частині ЄДР декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на офіційному веб-сайті Національного агентства.
Судом встановлено, що уповноваженим працівником, який повинен був перевірити факт подання декларації ОСОБА_1 у передбачений законодавством строк, тобто до 11 квітня 2018 року, факт неподання або несвоєчасного подання декларації «після звільнення» останнім встановлено не було з невідомих для суду причин, оскільки матеріали справи таких даних не містять і здобуто таких не було в ході судового розгляду.
Водночас встановлено те, що факт щодо несвоєчасного подання до ЄДР декларації «після звільнення» ОСОБА_1 було виявлено шляхом моніторингу Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на офіційному веб-сайті Національного агенства, проте відсутні відомості ким саме та коли саме це було виявлено.
Протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією відносно ОСОБА_1 складено 17 травня 2019 року (а.с. 4-10).
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, яке ставиться йому у провину, належними і допустимими доказами не доведена, оскільки ні матеріали справи не містять, ні в судовому засіданні встановлено не було ким саме та коли саме було виявлено вказане правопорушення, що унеможливлює встановити чи було дотримано чітко визначений антикорупційним законодавством порядок виявлення таких правопорушень.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 247, 291, 294, КУпАП, суд, -
п о с т а н о в и в:
Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного корупційного правопорушення - закрити.
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду, через Ківерцівський районний суд Волинської області, особою, щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя

Ківерцівського районного суду О.К.Костюкевич