ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/4349/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2019 р. суддя Дарницького районного суду міста Києва Просалова О.М., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

01 червня 2019 року о 05 годині 55 хвилин в місті Києві по вулиці Дніпровській набережній, 26, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Тойота Кемрі» номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку за допомогою приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Результат огляду становить 1,11%о. Так, ОСОБА_1 порушив п. 2.9(а) ПДР України, за що передбачена відповідальність встановлена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду з`явився захисник ОСОБА_1 - адвокат Орловська В.А., яка просила розглянути справу без участі ОСОБА_1 на підставі наявних доказів.

Суд, враховуючи викладене, вважає можливим провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1

Захисник Орловська В.А. просила долучити до справи повний текст клопотання та закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши клопотання захисника, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 та додані до нього матеріали, оцінивши наявні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, виходячи з наступного.

Так, дані протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 045093 від 01.06.2019 року (а.с. 1), який складено у відповідності вимогам ст. 256 КУпАП, повністю узгоджуються з іншими доказами у справі, а саме: результатом тесту на газоаналізаторі "Драгер Алкотест 6820 ARHK-0540», тест № 1618" відповідно до якого, результат тесту становить 1,11%о (а.с. 2), акт огляду на стан сп`яніння, в якому ОСОБА_1 своїм підписом засвідчив, що з результатами даного огляду згоден (а.с. 3), пояснення свідків огляду водія на стан сп`яніння (а.с. 4).

Слід окремо зауважити, що долучений до справи відеозапис суд не може визнати належним та допустимим доказом, оскільки на ньому відображається, що запис перезаписується з мобільного телефону невідомої особи.

Відповідно до вимог п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ч. 7 глави 2 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ України за № 1452/735 від 09 листопада 2015 року - установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, у судовому засіданні об`єктивно встановлено та підтверджується дослідженими доказами у їх сукупності, що ОСОБА_1 всупереч вимогам п. 2.9(а) ПДР України керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Постанова судді згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

При цьому, ст. 62 Конституції України закріплено, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 19 Закону України " Про міжнародні договори України ", ст. 17 Закону України " Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" №39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v.the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Аналіз наведених вимог закону та сукупності досліджених судом доказів, дозволяє зробити висновок, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП доведена поза розумним сумнівом.

Враховуючи особу правопорушника, обставини вчиненого правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність накладення на особу, винну у вчиненні адміністративного правопорушення - ОСОБА_1 , адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 гривень 20 копійок , який також підлягає стягненню з правопорушника на користь держави.

Керуючись ст. ст. 130 ч. 1, 251, 252, 268, 283 - 285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить десять тисяч двісті гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі триста вісімдесят чотири гривні двадцять копійок на користь держави.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя