ПОСТАНОВА

іменем України

21 серпня 2019 року м. Володимир-Волинський

Суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Лященко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності гр-на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Трускавець Львівської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , не працюючого, за ст.ст. 130 ч.1, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 155323 від 06 липня 2019 року, складеного о 22 год 59 хв інспектором 2 взводу 3 роти 2 батальйону УПП в Одеській області Свідерською Н.О., вбачається, що 06 липня 2019 року о 21 год 50 хв в м.Одеса, провулок Санаторний, 5 Приморського району, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Ауді А8, д.н.з. НОМЕР_1 , перед початком руху не впевнився в безпеці та скоїв наїзд на припаркований автомобіль ВАЗ 210430-20, д.н.з. НОМЕР_2 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.10.1 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 155322 від 06 липня 2019 року, складеного о 22 год 55 хв інспектором 2 взводу 3 роти 2 батальйону УПП в Одеській області Свідерською Н.О., вбачається, що 06 липня 2019 року о 21 год 50 хв в м.Одеса, провулок Санаторний, 5 Приморського району, ОСОБА_1 керував автомобілем Ауді А8, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, незв`язна мова, почервонілі зіниці очей, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Для участі у розгляді справи особа, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 та потерпілий ОСОБА_2 - не з`явились.

Від ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання у справі про закриття справи за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вказаних правопорушень він не вчиняв.

Перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, підлягає встановленню чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно з вимогами ст.ст.252, 254, 255, 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діянь, які містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого цим кодексом, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Судовий розгляд справи повинен проводитись у межах визначених у протоколі обставин про адміністративне правопорушення, який є фактичним обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходам впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку встановленому законом, а застосування заходів адміністративного впливу проводиться в межах компетенції того органу, який його застосовує у точній відповідності із законом.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для негайного виклику працівників поліції стало виявлення 06 липня 2019 року о 21 год 50 хв факту пошкодження припаркованого в м.Одеса, провулок Санаторний, 5 автомобіля ВАЗ 210430-20, д.н.з. НОМЕР_2 його власником ОСОБА_2 , що вбачається з його письмових пояснень. Як вказують у своїх письмових поясненнях сам потерпілий, а також свідки даної ДТП ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , вони бачили, як водій автомобіля Ауді А8 д.н.з. НОМЕР_1 о 21 год 50 хв вчинив дане ДТП, а свідки окрім цього ствердили, що водій ОСОБА_1 о 22 год 35 хв мав явні ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, незв`язну мову, почервонілі зіниці очей, нестійку ходу, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці або у медичному закладі водій відмовився. Пояснення вказаних свідків, які є близькими родичами потерпілого, суд розцінює критично, з наступних підстав.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. №1103 (надалі Порядок), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до п.4 Порядку, огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Згідно з п. 6 Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Згідно з п.2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 р. № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.3 Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку, що підстав для законної вимоги про проходження огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння не було, дана вимога поліцейським була заявлена в порушення п.2 Порядку та п.2 Інструкції, оскільки жодних даних про те, що ОСОБА_1 керував вказаним транспортним засобом, не здобуто.

Як зазначає у своєму клопотанні до суду ОСОБА_1 , після тривалого часу вимушеної зупинки його транспортного засобу, він знаходився з дружиною на парковці. Близько 23 годині ночі до нього під`їхав патрульний автомобіль. У цей час він знаходився на вулиці біля автомобіля, а поряд стояла його дружина. З`ясувавши причину його знаходження в нічний час на вулиці біля автомобіля, інспектор поліції висловив сумніви щодо стану його здоров`я, запропонував перевірити його на стан алкогольного сп`яніння. На його зауваження відносно того, що він не є водієм, тому що не керує нерухомим автомобілем і не підлягає такій перевірці, працівник ніяк не зреагував. Окрім цього, йому було повідомлено, що будучи у стані алкогольного сп`яніння він вчинив ДТП і пошкодив автомобіль іншого громадянина, який в подальшому і був зі своєю дружиною свідком того, що він керував у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 1. 10 Правил дорожнього руху, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. В той же час стаття 130 КпАП України передбачає відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Відповідальність за знаходження біля автомобіля, або в непрацюючому автомобілі, навіть у стані алкогольного, чи іншого сп`яніння, законодавством не встановлена.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення та поясненням особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів технічних засобів, що мають функції фото -, кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Диспозицією ст.124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.10.1 ПДР, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Жодних фактичних даних про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем 06 липня 2019 року о 21 год 50 хв у вказаному в протоколі місці, перестроював автомобіль чи в будь-який спосіб змінював напрямок руху, в матеріалах справи не має.

Наявна в матеріалах справи схема ДТП не підписана ОСОБА_1 , не містить застережень про те що вона складена за його участю і він з нею ознайомлений, проте відмовився від її підписання. Наявна у даній схемі інформація за таких обставин не може слугувати допустимим доказом.

Рапорт працівника поліції, яка складала протоколи відносно ОСОБА_1 , про те, що на лінію «102» о 21 год 50 хв 06 липня 2019 року поступило повідомлення про ДТП з вини водія Ауді А8, д.н.з. НОМЕР_1 ,який намагається покинути місце ДТП, не підтверджений роздруківкою вказаного повідомлення, а тому викликає сумнів щодо змісту самого повідомлення про подію.

Як зазначено у тексті протоколу про адміністративне правопорушення, одним із доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненому є відеозапис з камери ВН01210.

Разом з тим, з наданого відповідачем відеозапису вбачається, що в процесі несення служби працівником поліції використовувався портативний відеореєстратор, на якому зафіксовано, що оформлення матеріалів справи дійсно мало місце у вказаний в протоколах час (час їх складання).

Відповідно до п.5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 р. за № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Як вбачається з дослідженого відеозапису, він є перерваним, складається з окремих частин (окремих файлів), не відображає факту вчинення правопорушення позивачем (керування автомобілем), а отже не доводить законності вимоги поліцейського пройти обстеження на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або впливу лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, з вказаного відеозапису, а також протоколів про адміністративні правопорушення, вбачається, що вони не підписані ОСОБА_1 , їхні копії йому не були вручені, під час складання протоколів було порушено порядок їх оформлення, що саме по собі не виключає адміністративну відповідальність у разі доведеності вини особи.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Суд, оцінюючи всі докази у даній справі в їх сукупності, враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України»). Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (рішення у справі «Вєренцов проти України»).

Згідно з п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України: «Кожен має право на справедливий … розгляд його справи …».

Згідно ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться лише на її користь.

Таким чином, досліджені у справі докази не є беззаперечними, не доводять винності ОСОБА_1 у вчинених правопорушеннях поза розумним сумнівом, а тому усі сумніви тлумачаться судом на його користь.

Оскільки правових підстав для проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 у працівників поліції не було, жодних достатніх даних про те, що він керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння та допустив порушення п.10.1 ПДР що призвело до ДТП та механічного пошкодження автомобілів - не здобуто, тому приходжу до висновку, що провадження у справі за ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП слід закрити у відповідності до ст.247 КупАП за відсутністю в його діях складу вказаних адміністративних правопорушень.

Керуючись ст.247, ст.284 КУпАП, на підставі ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1, ст.124 КУпАП, закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаних адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти діб з дня її винесення.

Суддя: /-/ підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду О.В. Лященко