ПОСТАНОВА

КИЇВСЬКОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

1 липня 2019 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Журавель О.О., за участю захисників-адвокатів Харебави Т.Б. та Збризької В.Ю., які діють в інтересах ОСОБА_1 , представника Київської міської митниці ДФС Захарова А.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з апеляційною скаргою адвоката Харебави Т.Б., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2019 року, -

встановив:

Як вбачається з протоколу про порушення митних правил, 09.02.2019 о 09 год. 20 хв. під час проходження митного контролю в зоні митного контролю залу «Відліт» терміналу «О» ДП МА «Бориспіль» громадянин України ОСОБА_1 , що відлітав до Кіпру, м. Ларнака літаком авіакомпанії «МАУ», рейсом Р8 341, своїми діями обрав канал, позначений символами - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України, тобто своїми діями засвідчив факти, що мають юридичне значення.

Після перетину пасажиром «білої лінії», яка позначає закінчення зони спрощення митного контролю «зелений коридор» митниці на підставі ч.4 ст. 366 та ст. 342 МК України, громадянину ОСОБА_1 було задано запитання щодо наявності готівкових коштів, пасажир відповів, що має приблизно 10 000 доларів США. Після цього, пасажиру було запропоновано пред`явити всю готівку. В службовому приміщенні митниці (зоні митного контролю) пасажиром було видано готівку в розмірі 10000 євро та 1000 доларів США, що знаходилась в одному з відділень сумочки, яку пасажир мав при собі (ручна поклажа). Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування. Зі слів громадянина України ОСОБА_1 вказана валюта належить йому особисто.

З виявленої суми пасажиру було пропущено 9 900 євро та 100 доларів США (еквівалент 9988 євро станом на 09.02.2019). За протоколом про порушення митних правил вилучено 900 доларів США та 100 євро.

На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації пасажир не надав, до моменту перетину ним «зеленої лінії» для отримання довідкової інформації в інформаційній зоні та роз`яснення митних правил та порядку використання двоканальної системи до інспектора митниці не звертався.

Таким чином, своїми діями громадянин ОСОБА_1 під час проходження митного контролю порушив встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах спрощеного митного контролю, що вказує на вчинення останнього порушення митних правил, передбачених ст. 471 МК України.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2019 року громадянина України ОСОБА_1 визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп. Вилучену згідно протоколу валюту - 900 доларів США та 100 євро конфісковано в дохід держави.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду першої інстанції адвокатом Харебавою Т.Б., в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу, в якій вказує, що суд першої інстанції приймаючи постанову неправильно застосував норми матеріального права, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми процесуального права, а відтак висновки Постанови є хибними.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник вказує, що виходячи зі змісту ст. 471 МК України, конфіскація товарів застосовується лише у випадках переміщення через митний кордон України товарів, ввезення яких заборонено або обмежено законодавством України. За переміщення товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України, може бути накладено лише адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тоді як конфіскація в даному випадку не застосовується.

Отже, на думку апелянта, ОСОБА_1 в зоні спрощеного митного контролю переміщував через митний кордон України товар іноземну валюту вивезення якої з території України не заборонено та не обмежено, але в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України. При цьому, вказаний товар ОСОБА_1 не приховував від митного контролю. А відтак, конфіскація грошових коштів ОСОБА_1 є незаконною та безпідставною, та такою, що порушує конституційне право ОСОБА_1 на вільне володіння майном.

Окрім того, апелянт вказує, що грошові кошти, які перевозив ОСОБА_1 мають законне походження та є особистими заощадженнями ОСОБА_1 , в тому числі доходом від його діяльності як фізичної особи-підприємця. Більш того, останній має на утриманні непрацевлаштовану вагітну дружину. До того ж, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності притягується вперше, щиро розкаюється у вчиненому правопорушенні та не заперечує сплати штрафу у розмірі 1700 грн.

На цих підставах апелянт просить постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2019 року, змінити, виключивши з неї посилання про конфіскацію вилученої валюти, згідно з протоколу, а саме, 900 доларів США та 100 євро, що по курсу НБУ від 09.02.2019, що складало 27 321 грн. 96 копійок, повернувши зазначені кошти ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення учасників досліджуваної справи, перевіривши викладені доводи в апеляційній скарзі, вивчивши матеріали справи про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 , вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Згідно положень ч.5 ст.529 МК України, порядок оскарження постанови суду (судді) у справах про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення. Зокрема цей порядок визначений ст. 294 КУпАП.

Відповідно до ст.486 МК України та ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно приписів ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Так, фактичні обставини вчиненого порушення митних правил, а також правова кваліфікація дій ОСОБА_1 за ст.471 МК України ніким з учасників не оспорюється.

Враховуючи, що апеляційна скарга захисником вноситься в частині накладеного на ОСОБА_1 заходу адміністративного стягнення, то встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчинення правопорушень, доведеність вини ОСОБА_1 за ст.471 МК України апеляційним судом не перевіряються, поза як ніким не ставляться під сумнів.

Натомість, доводи апеляційної скарги захисника про безпідставне, як на його думку одночасне застосування до ОСОБА_1 штрафу з конфіскацією, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними та необґрунтованими, зважаючи на слідуюче.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності

У відповідності до правил ч.1 ст.466 МК України, адміністративні стягнення за порушення митних правил не можуть бути застосовані інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно вимог ст.471 МК України, порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через «зелений коридор», товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України, - тягне за собою накладення штрафув розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, - також конфіскацію цих товарів.

Санкція зазначеної норми за своєю конструкцією є абсолютно визначеною. В даному випадку конфіскація є обов`язковим додатковим видом стягнення при переміщенні через митний кордон України товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України.

Згідно визначення, наведеного в п. 57 ч.1 ст.4 МК України, товари - це будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що перемішується лініями електропередач.

Пунктом 6 постанови Правління НБУ № 3 від 02.01.2019 «Про затвердження Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей» визначено, що фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 10000 євро, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі (далі Положення).

Аналогічну суму готівки (в еквіваленті), що дозволяється перемішувати без письмового декларування при перетині митного кордону України, встановлено і ч.1 ст.8 Закону України "Про валюту і валютні операції".

Таким чином, законодавством України встановлено обмеження на переміщення через митний кордон України готівки в сумі понад 10 000 євро (в еквіваленті).

Відтак, оскільки законодавством України встановлено обмеження на переміщення через митний кордон України валютних цінностей в сумі, яка перевищує 10 000 євро, до ОСОБА_1 у відповідності до санкції ст.471 МК України, судом першої інстанції, вірно застосовано штраф, як основний вид стягнення, та конфіскація безпосереднього предмету правопорушення, як обов`язковий додатковий вид стягнення.

Оскільки санкція ст.471 МК України за своєю конструкцією не передбачає альтернативи, так як є абсолютно визначеною і щодо основного виду стягнення і щодо додаткового, то апеляційний суд приходить до висновку що при накладенні ОСОБА_1 стягнення за вчинене правопорушення, неможливо обмежитися одним штрафом у розмірі 1700 гривень без конфіскації безпосередніх предметів правопорушення, як того просить апелянт.

З огляду на вказане, доводи захисника щодо неумисного характеру дій ОСОБА_1 , відсутності заподіяної шкоди, легальне походження перемішуваних коштів, а також погіршення його матеріального становища через надмірним тягар при застосуванні до нього конфіскації, не можуть вважатись такими, які спростовують імперативну вимогу закону щодо необхідності застосування до правопорушника заходів адміністративного впливу у точній відповідності з законом, як це визначено ч.3 ст.7 КУпАП.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що всі обставини справи судом першої інстанції були досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки судді ґрунтуються як на матеріалах справи, так і на вимогах закону, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та зміни постанови - суд не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Харебави Т.Б., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2019 року, залишити без задоволення.

Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 коп. з конфіскацією, згідно протоколу, валюту у кількості 900 доларів США та 100 євро в дохід держави - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.О. Журавель