Справа № 154/1895/19 Провадження №33/802/556/19 Головуючий у 1 інстанції:Вітер І. Р.
Категорія: ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2019 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 26 червня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126 КУпАП, ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення за правилами ст.36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постановлено стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп. судового збору.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 17 червня 2019 року близько 01 год. 25 хв. неповнолітній ОСОБА_1 по вулиці Центральній в селі Чесний Хрест Володимир-Волинського району Волинської області керував мопедом «Альфа», без реєстраційного номеру, номер кузова НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.п. 2.1, 2.3«г», 2.9«а», 30.1 Правил дорожнього руху.

Дії неповнолітнього ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді Легкобит П.В. просить скасувати постанову судді, прийняти нову, якою застосувати до нього ст.24-1 КУпАП і винести йому попередження за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП. Зазначає, що судом не враховано того, що він своєї вини не заперечує, щиро розкаюється у вчиненому, навчається, по місцю навчання та проживання характеризується позитивно, виховується в багатодітній сім`ї, сума штрафу для нього особисто та для його багатодітної сім`ї є недосяжною та на довгий час ставить їх в скрутне матеріальне становище.

ОСОБА_1 був повідомлений про час та місце розгляду його апеляційної скарги, проте в судове засідання він не з`явився, що не перешкоджає її розгляду. Крім того, у апеляційній скарзі просив розгляд справи проводити без його участі.

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, не заперечується в суді апеляційної інстанції, а також доводиться зібраними матеріалами справи.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП є вірною, оскільки останній керував транспортним засобом без посвідчення водія, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.

В ст.13 КУпАП зазначено, що до неповнолітніх осіб, які вчинили в тому числі і правопорушення, передбачені ч.2 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.

Однак судом першої інстанції вищезазначені вимоги закону не були враховані в повній мірі.

Враховуючи конкретні обставини справи в їх сукупності, а саме, вік правопорушника, пом`якшуючі відповідальність обставини - щире розкаяння винного, вчинення правопорушення неповнолітнім, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, а також те, що неповнолітній ОСОБА_1 не заперечував своєї вини у вчинених правопорушеннях, навчається в Володимир-Волинському ВПУ, по місцю проживання та навчання характеризується виключно позитивно, виховується у багатодітній родині, від дій останнього тяжких наслідків не настало, він вперше притягується до адміністративної відповідальності, приходжу до висновку, що до останнього можливо і доцільно застосувати захід впливу, передбачений п.4 ст.24-1 КУпАП.

Окрім того, як роз`яснив Пленум ВСУ в п.21 постанови «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005, позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. Однак призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

В статті 30 КУпАП вказується про позбавлення спеціального права, наданого громадянинові, а тому це дає суду прийти до висновку, що в даному випадку суд першої інстанції безпідставно наклав на ОСОБА_1 додаткове стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки останньому таке право не надавалося.

За таких обставин, апеляційний суд задовольняє апеляційну скаргу, скасовує рішення суду першої інстанції в частині накладення стягнення та застосовує до неповнолітнього ОСОБА_1 захід впливу, передбачений ст.24-1 КУпАП, у виді попередження.

Окрім того, оскільки апеляційний суд застосовує до ОСОБА_1 захід впливу, підлягає скасуванню постанова судді місцевого суду і в частині стягнення судового збору, оскільки такий збір у відповідності до вимог ст.40-1 КУпАП стягується лише у випадку накладення стягнення на особу.

Керуючись ст.294, 24-1 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Володимир-Волинського міського суду від 26 червня 2019 року щодо ОСОБА_1 в частині накладеного стягнення та стягнення судового збору скасувати.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_1 захід впливу, передбачений ст.24-1 КУпАП, у виді попередження.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.А.Подолюк