Провадження № 3/734/1214/19 Справа № 734/3073/19
ПОСТАНОВА

іменем України

28 серпня 2019 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

Головуючого судді Соловей В.В.,

при секретареві Бардаченко Т.М.,

із участю прокурора Гелети О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Військової прокуратури Деснянського гарнізону Центрального регіону України, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військове звання солдат, курсанта 7-ої навчальної механізованої роти військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , жителя військової частини НОМЕР_1 , казарма АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП,

в с т а н о в и в:

за наказом № 136 командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14 червня 2019 року солдата ОСОБА_1 зараховано до списків військової частини та призначено на посаду курсанта. На час проходження військової служби у лавах Збройних Сил України на солдата ОСОБА_1 розповсюджується дія військових Статутів Збройних Сил України, що визначають загальні права та обов`язки військовослужбовців і їх взаємовідносини. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. У такий спосіб із моменту видання Указу Президента України № 303 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, що триває і до теперішнього часу.

Відповідно до ст.ст. 4 і 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами, що покладають обов`язок на солдата ОСОБА_1 свято і непорушно додержуватися Конституції України, законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

У свою чергу, ст.ст. 1-3 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначають, що військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України, ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку та досягається, окрім іншого, шляхом свідомого ставлення військовослужбовця до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі, особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів.

Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Відповідно до статті 35 Конституції України ніхто не може бути увільнений від своїх обов`язків перед державою або відмовитися від виконання законів за мотивами релігійних переконань. У разі, якщо виконання військового обов`язку суперечить релігійним переконанням громадянина, виконання цього обов`язку має бути замінене альтернативною (невійськовою) службою. У ст. 9 Закону України «Про альтернативну службу» визначено, що військовозобов`язані після взяття на військовий облік, мають право не пізніше ніж за два календарні місяці до початку встановленого законодавством періоду проведення призову на строкову військову службу, подати до відповідного структурного підрозділу місцевої державної адміністрації за місцем проживання мотивовану письмову заяву про проходження альтернативної служби. Стаття 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зазначає, що початком проходження військовослужбовцем строкової військової служби вважається день відправлення у військову частину з обласного збірного пункту.

Відповідно до п.п. 1 - 3, 5, 10, 11 додатку 1 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України «положення про складання Військової присяги» кожен громадянин України, який поступає на військову службу, особисто складає Військову присягу на вірність Українському народові та скріплює її власноручним підписом, Військова присяга покладає на військовослужбовця всю повноту відповідальності за виконання ним військового обов`язку. Час і місце складання Військової присяги встановлюються окремим наказом командира військової частини й оголошуються всьому особовому складові. Відповідно до ст.ст. 28-30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України вказано що, єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України. За своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців. Начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу.

Військовослужбовець строкової військової служби курсант 7 навчальної механізованої роти військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 солдат ОСОБА_1 при оголошені усного наказу командира військової частини НОМЕР_1 про складня Військової присяги молодим поповненням офіційно перед строєм відмовився від складання Військової присяги, що відбулося 13 липня 2019 року, аргументуючи свою відмову через релігійні переконання, так як є членом Церкви адвентистів сьомого дня.

ОСОБА_1 винуватим себе визнав у вчиненні адміністративного правопорушення частково визнав.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, - відмову від виконання законних вимог командира (начальника), вчинене в умовах особливого періоду, що підтверджується перевіреними у судовому засіданні доказами. У даному випадку суд дійшов висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 , який вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, адміністративного стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 283-285, 287-289 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-10 КУпАП, і піддати його до адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень, у дохід держави.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом десяти днів із моменту її винесення.

Суддя