Справа № 467/753/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді Явіци І.В.

з участю секретаря судового засідання Андросової А.В.

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Арбузинка Миколаївської області, громадянина України, не працюючого, проживає за адресою : АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 566065 від 05 липня 2019 року вбачається, що 04 липня 2019 року, о 20 год. 35 хв., ОСОБА_1 , знаходячись по АДРЕСА_1 . АДРЕСА_1 і перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, висловлювався на адресу ОСОБА_2 нецензурною лайкою, чим порушив громадський порядок.

Своїми діями, як вказано в протоколі, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вказав, що дійсно мав сварку із сусідом, який проживає поряд. Зокрема, його домоволодіння межує із домоволодінням ОСОБА_2 .

А коли між ними виник конфлікт, то ОСОБА_2 знаходився на своєму подвір`ї, а він на своєму.

В громадських місцях нецензурною лайкою не висловлювався. Подія мала місце на території домоволодіння.

Тож, суд, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали провадження у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, виходив із такого.

Зокрема, адміністративна відповідальність за ст. 173 КУпАП настає у разі вчинення дрібного хуліганства, тобто нецензурної лайки в громадських місцях, образливого чіпляння до громадян та вчинення інших подібні дій, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Тож, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього правопорушення є місце його вчинення, а саме громадське місце.

Зокрема, громадське місце - частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони (ст. 1 Закону України Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення) (далі Закон).

Між тим, із протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою за адресою місця свого проживання.

В судовому засіданні він підтвердив те, що перебував на території власного домоволодіння, у той час, як потерпілий перебував на території його домоволодіння.

Тобто, територія домоволодіння не є громадським місцем у розумінні ст. 1 Закону, а відтак, відсутня обов`язкова ознака об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Тим більше, які саме є докази того, що було порушено громадський порядок, уповноваженою особою не вказано.

Крім того, дійсність події не в громадському місці випливає із письмових пояснень ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 .

Таким чином, суд приходить до однозначного висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду, які б спростували такі висновки суду, здобуто не було.

Стаття ж 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Разом з тим, досліджені судом докази, як то протокол про адміністративне правопорушення, у цій справі є сумнівним оскільки його дані не випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), а наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» ( рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

Інакше кажучи, суду не надано жодного доказу на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, у той час, як сам по собі протокол містить суперечливі відомості у світлі вказаної правової норми.

За такого, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.173 КУпАП.

Водночас, за правилами п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністі події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з чим, дане провадження, з урахуванням вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю, а судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 221, 245, 247, 251, 252, 268, 272, 280, 321 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 цього ж Кодексу у зв`язку з відсутністю у його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя І.В. Явіца