Житомирський апеляційний суд
Справа №289/270/19 Головуючий у 1-й інст. Рибнікова М. М.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2019 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., за участю правопорушника ОСОБА_1 , захисника Бойка В.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від 06.05.2019 року за ч.1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, юживаючого АДРЕСА_1 , працюючого,-

в с т а н о в и в:

Постановою Коростишівського районного суду Житомирської області від 06.05.2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим за ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням і керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Відповідно до постанови суду, 14.02.2019 року о 22.10 год. по вул.Лутовецькій, 46 у м.Радомишль Житомирської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-21011, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9А Правил дорожнього руху України, згідно яких водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та вчинив адміністративне правопорушення передбачене 1 ст.130 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, а оскаржувану постанову щодо нього за ч.1 ст. 130 КУпАП скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП та п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП, а також у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

В обгрунтування поновлення строку на апеляційне оскарження згідно поданого разом з апеляцією клопотання про поновлення такого строку стверджує, що в судових засіданнях у вказаній справі участі не приймав, а постанову отримала його мати тільки 18.05.2019 року в суботу та передала йому, а він отримав її тільки 23.05.2019 року.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 не приймав участі в розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо нього, під час проголошення оскаржуваної постанови присутнім не був. Копія постанови суду була отримана його матір`ю 16.05.2019 року поштою, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.44), а самим правопорушником - 23.05.2019 року.

З огляду на вищенаведене, з зазначеними вище доводами апелянта апеляційний суд вважає за необхідне погодитися з огляду на положення ст. 289 КУпАП та поновлює строк на апеляційне оскарження.

В обгрунтування апеляційної скарги стверджує, що 14 лютого 2019 року наполягав на огляді в закладі охорони здоров`я та на вимогу працівників поліції пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння лише на місці події - та під час вказаного огляду помилково алкотестером «Драгер» визначено 1,7 проміле. Дані показники не можуть відповідати дійсним обставинам і суд помилково не взяв до уваги вказані обставини. Зазначений алкотестер «Драгер» не сертифікований і стандартизований належним чином, оскільки, як вказано в протоколі випиті 150 грамів горілки після спливу 6 годин вживання - не можуть показати такої норми проміле. Мав допустимі менше 0,2 проміле алкоголю у крові - передбачені нормами міжнародного права. Додатково апелянт зазначає, що не були опитані свідки зазначені у протоколі, які знаходились на місці події, на предмет підтвердження або спростування вживання ним алкогольних напоїв, а також і факту відсутності проходження медичного огляду в закладах охорони на його вимогу після проходження попереднього огляду здоров`я, при допомозі спеціальних технічних засобів (трубки- тесту) на предмет виявлення, або не виявлення в нього фактичних ознак сп`яніння. Зазначає, що в постанові не було вказано чому суд не прийняв до уваги, порушення при складанні протоколу щодо обов`язкового у таких випадках огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, у порядку і етапності передбачених законом, згідно яких вимога проходження медичного огляду в закладах охорони здоров`я, після попереднього огляду, з обов`язковим використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, є прямим порушенням порядку проведення такого огляду, що явно не відповідає вимогам передбаченим в ч. 2-3 ст. 266 КУпАП, щодо проведення будь-якого іншого огляду особи, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП робить такий огляд на стан сп`яніння - недійсним. Вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення йде мова про обставини, які відбувалися 14.02.2019 року, а станом на день подачі апеляційної скарги 30.05.2019 року минуло вже більше трьох місяців з дня вчинення правопорушення - тому провадження підлягає закриттю. Суд, всупереч ст. 252 КУпАП, не забезпечив всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи у їх сукупності, не допитав свідків, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, не допитав працівників поліції, щоб останні могли надати докази керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник підтримали апеляційну скаргу з викладених в ній мотивів, просили її задовольнити. ОСОБА_1 надав пояснення, відповідні до наведених в апеляційній скарги.

Заслухавши пояснення та доводи ОСОБА_1 та його захисника, перевіривши матеріали справи та надані докази в межах доводів апеляційної скарги, та дослідивши надані за клопотанням сторони захисту докази в ході апеляційного перегляду справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстацнії зазначених вимог закону дотримався.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР № 036745 від 14.02.2019 року, результатами тестуванням на алкоголь, доданими до протоколу з результатом 1,75 проміле, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, (а.с.2-4).

Також вина ОСОБА_1 підтверджується долученими до адміністративного протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП відносно нього письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с.5-6), згідно яких, працівниками поліції ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу було запропоновано пройти у встановленому законом порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «драгер», на що останній погодився, результати якого показали на табло 1,75 проміле алкоголю. (а.с.5-6)

Також слід зазначити, що ОСОБА_1 був належно повідомлений про дату та час розгляду справи щодо нього в суді, в судові засідання не з`являвся, посилаючись на хворобу з наданням довідок, однак перевіркою даних довідок судом було встановлено, що правопорушник надав суду недостовірну інформацію щодо своєї хвороби, та головний лікар медичної установи не підтвердив перебування ОСОБА_1 на лікуванні в зазначені в довідках періоди.

Що стосується доведеності вини ОСОБА_1 доказами, наявними в матеріалах справи, то слід зазначити, що в протоколі останній зазначив, що випив 150 грам горілки, вимушений був їхати за ліками. При цьому про незгоду з показаннями нічого не зазначив, у протоколі та акті, що засвідчили також свідки, як і те, що ОСОБА_1 , погодившись з результатами огляду на місці зупинки, відмовився від проходження медичного огляду. Не заперечив вживання алкоголю і сам ОСОБА_1 , як і в апеляційній скарзі, так і в апеляційному суді, тільки зауважив, що вжив алкоголь за 6 годин до керування автомобілем, але не надав у підтвердження своїх слів жодного доказу.

При цьому ОСОБА_1 сам жодного разу в суд першої інстанції не з`явився, пояснення в тому числі письмові не надавав. Тільки один раз письмово заявив клопотання про виклик свідків без пояснення причин суду такого виклику.

Суд першої інстанції задовольнив вказане клопотання і вжив заходів для його виконання, однак свідки в судове засідання не з`явився, а положення КУпАП не передбачають заходів впливу з боку суду на свідків для забезпечення їх явки в судове засідання. Тому суд першої інстанції розглянув справу на підставі наявних в матеріалах справи доказах і прийшов до обгрунтованого висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, та належно мотивував своє рішення, з чим також погоджується і апеляційний суд.

Доводи апелянта про порушення працівниками поліції при проведенні його огляду та складанні протоколу положень ст.266 КУпАП не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, тому є безпідставними, оскільки на вимогу сторони захисту апеляційним судом було витребувано документи на газоаналізатор та інформацію про перебування патруля, згідно яких свідоцтво про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатора Алкотест 6810 за №ARBH-0658 чинне до 15.05.2019 року. (а.с.80).

Що ж стосується доводів апеляційної скарги про те, що строк дії свідоцтва про державну реєстрацію даного газоаналізатора сплинув ще у лютому 2015 року, у зв`язку з чим його використання є незаконним, то слід зазначити, що згідно листа Українського медичного центру сертифікації МОЗ України від 11.12.2014., на підставі якого медичні установи викристовують газоананлізатор при проведенні медичного огляду на стан сп`яніння, використання медичного виробу - приладу електродіагностичного «Алкотест 6810», що був завезений в Україну, придбаний споживачем та введений в експлуатацію протягом дії Свідоцтва про державну реєстрацію №7261/2007 від 10.02.2010., що було дійсне до 10.02.2015., є можливим в подальшому за умови дотримання умов експлуатації, технічного обслуговування, калібрування та повірки.

Відповідно до листа МОЗ України від 7 вересня 2017 року, згідно п. 2-1 постанови КМ України від 2 жовтня 2013 року №735, надання на ринку медичних виробів, які пройшли державну реєстрацію, внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення і дозволені для застосування на території України та були введені в обіг до 01.07.2015., дозволяється без проходження процедури оцінки відповідності та маркування національним знаком відповідності до закінчення строку їх придатності і не більше як 5 років з дати введення в обіг.

Таким чином доводи захисника про незаконність використання газоаналізатору «Алкотест 6810», яким було проведено огляд ОСОБА_1 , не доведені у встановленому законом порядку.

Що стосується доводів про недопит свідків судом першої інстанції, то за клопотанням сторони захисту апеляційним судом також неодноразово викликалися свідки, зазначені у протоколі, однак вказані особи не з`явилися до апеляційного суду, разом з тим апеляційний суд вважає за можливе врахувати їх письмові пояснення, оскільки вони узгоджуються з іншими доказами та поясненнями самого апелянта про вживання перед оглядом алкоголю ( пояснення як при його зупинці та огляді, так і в апеляційній скарзі та судовому засіданні). Крім того апелянтом та його захисником також не вжито заходів для забезпечення явки даних свідків в судове засідання, а положення КУпАП можливості суду застосувати заходи випливу на свідків для забезпечення їх явки в судове засідання не передбачає. При цьому доводи апелянта про те, що він не погоджується з результатами огляду, який викликає в нього сумнів з огляду на те, що алкоголь він вживав за 6 годин до освідування, і результат не міг бути таким високим, а повинен був бути в межах допустимого - 0,2 проміле, є тільки його припущеннями. Крмі того нічим не підтверджено його пояснення про кількість вжитого ним алкоголю та час його вживання перед керуванням автомобіля.

Зазначені вище докази спростовують пояснення апелянта про те, що він не погоджується з результатом огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора, а його доводи про неможливість таких показань нічим не підтверджується.

Безпідставними також є доводи апелянта про те, що працівники Ємільчинського ВП не мали повноважень на проведення його огляду м. Радомишлі - фактично в протилежній частині Житомирської області, оскільки згідно відповіді начальника Ємільчинського ВП Новоград-Волинського ГУНП в Житомирській області від 24.07.2019 року, на базі Ємільчинського ВП згідно наказу ГУНП в Житомирській області № 1386 від 18.12.2018 року «Про створення груп реагування в Житомирській області « створено таку групу, до складу якої було відряджено працівників Ємільчинського ВП, та яка діє на території всієї Житомирської області.

Таким чином, на підставі наведених вище обставин та доказів, вважати огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 недійсним, а постанову суду незаконною, поставленою без повного та всебічного розгляду справи, апеляційний суд підстав не вбачає.

Неспроможними є і доводи апелянта про те, що справа підлягає закриттю на підставі ст.38 КУпАП, з мотивів того, що правопорушення було вчинено 14.02.2019 року, а день подачі апеляційної скарги є 30.05.2019 року, оскільки судом першої інстанції рішення постановлено в межах строку накладання стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП, а підстав для скасування постанови суду апеляційний суд не вбачає, тому день подачі апеляційної скарги ніяк не впливає на можливість накладання стягнення на правопорушника.

Посилання ж захисника на практику судів України в даному випадку не може бути безумовною підставою з огляду на положення КУпАП для постановлення апеляційним судом рішення в даній справі, аналогічного рішенням інших судів, зазначених захисником.

З огляду на викладене, підстав для скасування постанови суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , та для закриття провадження як на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу правопорушення, так і на підставі п.7 ст. 247, ст.38 КУпАП у зв`язку з закінченням строку накладання адміністративного стягнення, апеляційний суд не вбачає, постанова суду є законною та обгрунтованою.

Керуючись ст.ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Коростишівського районного суду Житомирської області від 06.05.2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від 06.05.2019 року про визнання його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: