Єдиний унікальний номер № 331/3253/19
Провадження № 3/331/1022/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2019 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Стратій Є.В., за участю адвоката Остопарченко Л.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про притягнення: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Запоріжжя, громадянки України, працевлаштованої на посаді директора ТОВ «Південьпромтехнологія», сімейний стан заміжня, має вищу освіту, державна реєстрація місця проживання якої та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Жовтневого районного суду міста Запоріжжя перебуває адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 140840 від 19 липня 2019 року, водій ОСОБА_1 , 19 липня 2019 року, о 18 годині 49 хвилин, рухаючись на перехресті вулиці Запорізька вулиці Прибережна автомагістраль в місті Запоріжжя, керуючи автомобілем WOLKSWAGEN TIGUAN, державний номерний знак: НОМЕР_1 , не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималася безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого скоїла зіткнення з транспортним засобом «MERCEDES BENZ - 308», державний реєстраційний номер: НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку з правого боку.

Внаслідок ДТП травмованих немає, транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Завдано матеріальних збитків.

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення, своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України.

Присутня при розгляді справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 свою вину у дорожньо транспортній пригоді, що сталася 19 липня 2019 року, не визнала та пояснила суду, що 19.07.2019 року у вечірній час вона, керуючи автомобілем «Фольксваген Тігуан» рухалась на перехресті вулиці Запорізька з боку ТЦ «Ашан» в напрямку проспекту Соборного в місті Запоріжжя. На перехресті працював світлофор і для ОСОБА_1 горів зелений колір. Раптом, несподівано для ОСОБА_1 стався удар у передню праву частину її автомобіля. ОСОБА_1 пояснила, що ДТП сталася з тієї причини, що водій мікроавтобуса «MERCEDES-BENZ 308», який виконував обгін автомобіля, яким керувала ОСОБА_1 з правого боку, «підрізав» її зважаючи на те, що після перехрестя, проїзна частина вулиці Запорізька, в напрямку якої їхала ОСОБА_1 , звужується та має один ряд для руху в один бік. Водій «MERCEDES-BENZ 308» намагався «проскочити» справа, скоїв ДТП, та виїхав через бордюр на узбіччя з правого боку. При цьому сліди на бровці тротуару з правої сторони автомобіля який здійснив зіткнення з автомобілем ОСОБА_1 вказують на те, що здійснюючи обгін автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , водій автомобіля «MERCEDES-BENZ 308» наїхав на бровку намагаючись виїхати з перехрестя на більш вузьку двохрядну частину вулиці Запорізька.

Після того, як сталася ДТП, водій мікроавтобуса «Мерседес» від`їхав назад, тобто змінив розташування автомобіля після ДТП. Коли приїхали співробітники поліції, з`ясовуючи обставини події, вони попросили водія мікроавтобуса «Мерседес» надати відеозапис в відео регістратора, який був встановлений в мікроавтобусі. Водій мікроавтобуса відповів, що сам момент ДТП на відеозапису відсутній, (пошкоджений).

Присутня при розгляді справи про адміністративне правопорушення адвокат Остопарченко Л.В., яка на підставі договору від 20 серпня 2019 року, діє в інтересах ОСОБА_1 , заявила клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки: адвокат вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 140840 від 19.07.2019 складений відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП є незаконним, оскільки дане порушення вона не вчиняла, в матеріалах справи відсутні допустимі докази на підтвердження її вини.

Водій автомобіля MERCEDES-BENZ 308, після зіткнення з автомобілем ОСОБА_1 , від`їхав назад та став поряд з її автомобілем, поліцейські склали схему місця ДТП виходячи з розташування автомобілів на момент їх приїзду, з чим ОСОБА_1 категорично не погодилася, про що свідчить відсутність її підпису під схемою місця ДТП.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників, суддя дійшла наступного висновку:

Присутня при розгляді справи ОСОБА_1 своєї вини у скоєнні правопорушення не визнала та вказала на обставини, які виключають її винуватість.

Відповідно до п. 4 розділу VIII «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 на схемі місця ДТП у тому числі фіксуються такі об`єкти: сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїжджої частини; довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів; довжина слідів на ділянках з різним покриттям, що не було зафіксовано на даній схемі місця ДТП.

Крім того, поліцейським неточно визначені пошкодження автомобілів, що в подальшому заважає встановити всі обставини пригоди, а саме не конкретизовано характер пошкоджень: подряпина чи то вм`ятина, не зазначено чи були інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: (уламки кузова, частинки фарби тощо).

Таким чином, дана схема місця ДТП складена з порушенням вимог законодавства не є допустимим доказом.

Відповідно до п. 1 розділу VIII Інструкції у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються:

1) схема місця ДТП, яку підписують учасники ДТП та поліцейський;

2) пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності);

3) показання технічних приладів (у разі їх наявності);

4) показання засобів фото - та/або відеоспостереження (у разі їх наявності);

5) інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

У протоколі серії ОБ № 140840 відносно ОСОБА_1 в графі свідки чи потерпілі вказано ОСОБА_2 . Отже, до протоколу мають бути залучені пояснення свідка чи потерпілого. Однак, в протоколі відсутнє зазначення про наявність або відсутність таких пояснень в матеріалах справи. Крім того, оскільки не конкретизовано, його статус визначити ким є громадянин (свідком, чи то потерпілим) в даній справі не можливо.

Також, до протоколу не додано показання засобів фото- та/або відеоспостереження, у тому числі запис відеореєстратора з автомобіля MERCEDES-BENZ 308, номерний знак НОМЕР_2 , яким може слугувати доказом.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення, співробітником поліції не виконані вимоги п. 8 розділу ХІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом № 1395 Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853, а саме: записи при складанні протоколів про адміністративні правопорушення в письмовій формі здійснюються розбірливим почерком, а прізвище, ім`я, по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її місце проживання (перебування), місце роботи, а також посада, спеціальне звання та прізвище, ім`я, по батькові поліцейського записуються друкованими літерами.

Таким чином, всі зазначені порушення протоколу не можливо усунути через доопрацювання, оскільки чинним законодавством не передбачено внесення додаткових відомостей до протоколу після підписання особою щодо якої його складено, а також не передбачено можливості складення повторного (нового) протоколу.

Суд критично ставиться до даного протоколу про адміністративне правопорушення як до належного та допустимого доказ по справі.

Інших доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 в даній справі відсутні.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справі.

Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Згідно зі ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку із адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова в справі про адміністративне правопорушення повинна містити опис обставин, установлених при розгляді справи.

Ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У статті 17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа «Надточий проти України від 15 травня 2008 року»). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У практиці Європейського суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії»), отже адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Відповідно до принципу V, викладеного у Рекомендації № (94) 12 «Незалежність, дієвість та роль суддів», ухваленій Комітетом Європи на 518 засіданні заступників міністрів 13.10.1994 року, судді, зокрема, зобов`язані проводити справу неупереджено, спираючись на власну оцінку фактів та власне тлумачення закону; забезпечити, щоб кожна сторона мала однакові можливості бути заслуханою, і щоб процедурні права кожної із сторін дотримувались, відповідно до положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч. 2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа.

Відповідно до вимог чинного законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст.ст. 9, 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Згідно з диспозицією ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,адміністративна відповідальність настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням, відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна повинно бути спричинено внаслідок порушення Правил дорожнього руху. Відсутність причинного зв`язку між порушенням Правил дорожнього руху та пошкодженням об`єкту виключає адміністративну відповідальність.

За вказаних умов суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 умисного нехтування правилами дорожнього руху.

Пунктом 1 частини 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, перевіривши докази у справі на допустимість, проаналізувавши їх у сукупності, дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та наявності підстав для закриття справи про адміністративне правопорушення за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 8, ст. 62 Конституції України, ст. ст. 7, 9, 10, 124, 245, 247, 251, 266, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання адвоката Остопарченко Лідії Володимирівни про закриття провадження по справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - задовольнити.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити на підставі ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена у апеляційному суді Запорізької області шляхом подачі через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Є.В. Стратій