Житомирський апеляційний суд
Справа №296/5444/19 Головуючий у 1-й інст. Шимон Л. С.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Шевченко В. Ю.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2019 року м. Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Шевченко В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 03 липня 2019 року щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 ,
адвоката Ткачука В.В.
В С Т А Н О В И В:
Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 03 липня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.
Судом встановлено, що 03 червня 2019 року о 01 годині 52 хвилини по вул. В. Бердичівській, 5 в м. Житомирі ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21061, д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9 «А» Правил дорожнього руху України. Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.
Звертає увагу на неповноту судового розгляду. Судом не було прийнято до уваги клопотання захисника про закриття провадження, тому що показники приладу «Драгер 6810» не можуть братися до уваги як доказ, оскільки Наказом МВС від 26.12.2018 року № 1052 було скасовано попередній Наказ № 33 від 01.03.2010 року, який дозволяв працівникам поліції використовувати технічні прилади для фіксації порушень.
Вказує, що суд самостійно витребував відеозапис з УПП в Житомирській області та здійснив перегляд відеозапису, що в подальшому вплинуло на результат розгляду справи.
Стверджує, що суд розглянув справу за спрощеним порядком, чим порушив норми матеріального та процесуального права. Судом було проігноровано клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку з направленням адвокатського запиту щодо надання свідоцтва про повірку приладу, за допомогою якого проводився огляд.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що повний текст оскаржуваної постанови було ним отримано 04.07.2019року, після чого він зміг подати апеляційну скаргу, обґрунтувавши свої доводи.
Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що строк на апеляційне оскарження пропущений ним з поважних причин, підтверджуються матеріалами справи, а тому, враховуючи зазначені обставини, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 03 липня 2019 року.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника адвоката Ткачука В.В. на підтримку вимог апеляційної скарги, які просили скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити за відсутності в діях складу адміністративного правопорушення, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.245,278,280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З урахуванням вимог ст.ст.251,252,283 КУпАП в постанові суду зазначаються опис обставин, установлених при розгляді справи, докази та дається їм належна оцінка в їх сукупності.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за зазначених у постанові обставин, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах.
Хоча ОСОБА_1 і заперечує свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводи апеляційної скарги про те, що постанова суду є необґрунтованою та його притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, апеляційний суд визнає безпідставними.
Обґрунтованість висновку суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 006707 від 03.06.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_1 03.06.20189 року о 01 год. 52 хв. в м. Житомирі на вул. В.Бердичівська, 5 керував автомобілем ВАЗ 21061, д.н.з. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив 2.9 «А» Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Вказаний протокол складено у відповідності до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395, посвідчений підписом посадової особи, яка складала протокол поліцейським роти №3 батальйону УПП в Житомирській області ДПП капралом поліції Колосовою М.О., містить пояснення особи, стосовно якої складено протокол.

Окрім того, вина ОСОБА_1 підтверджується результатами проходження тестування на місці за допомогою приладу «Драгер 6810» № 525 від 03.06.2019 року, результат тесту 1,73 проміле, що засвідчено особистим підписом ОСОБА_1 ; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 з результатом огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» згоден, про що поставив свій підпис; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 03.06.2019 року; рапортом поліцейського роти №3 батальйону УПП в Житомирській області ДПП капрала поліції Колосової М.О.; відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського.

Доводи щодо відсутності доказів вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, були предметом розгляду в суді першої інстанції та перевірені у судовому засіданні апеляційного суду, який визнає їх такими, що не відповідають зібраним у справі доказам.

Приймаючи рішення, суд 1-ї інстанції дослідивши обставини справи, дійшов до обґрунтованого висновку, що дії працівників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння, відповідають вимогам ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, з чим погоджується суд апеляційної інстанції.

Посилання апелянта на те, що чек приладу «Драгер 6810», який міститься в матеріалах справи, не може бути належним та допустимим доказом, оскільки працівники поліції дістали зі службового автомобіля вже готовий роздрукований чек є безпідставними та спростовується наявним у матеріалах справи відеозаписом, з якого вбачається, що працівник поліції дістав запакований мундштук з салону службового автомобіля, на що додатково звертає увагу, демонструє останній як свідкам, так і ОСОБА_1 та в подальшому вказаний мундштук був використаний при проходженні тестування на місці за допомогою приладу «Драгер 6810». Крім того, як вбачається з доданого до протоколу чеку приладу «Драгер 6810», його було розпечатано 03.06.2019року о 01год 52хв, що співпадає з датою та часом проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, який зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення ( а.с.2).

Вимірювальний прилад Drager Alcotest 6810 пройшов державну реєстрацію в Україні, комплектується свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки (останнє періодично видається після процедури калібрування та повірки терміном дії 1 рік). Згідно даних чек-листу Drager Alcotest 6810, за допомогою якого пройшов огляд ОСОБА_1 , останнє калібрування цього приладу відбулось 16.04.2019 року, що спростовує доводи апеляційної скарги стосовно того, що вказаний прилад не може використовуватися під час проведення огляду на стан сп`яніння.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, про те, що витребуваний запис з камери нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського з УПП в Житомирській області є неналежним та недопустимим доказом, є непереконливим з огляду на положення п.4 ст.278 КУпАП.

Аналізуючи показання допитаного за клопотанням особи, що притягується до адміністративної відповідальності, свідка ОСОБА_4 , апеляційний суд звертає увагу на те, що вказаний свідок, за його твердженнями, перебуває у дружніх відносинах з ОСОБА_1 , є його сусідом. Отже апеляційний суд критично ставиться до його показів стосовно того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. Такі покази свідка спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема, відеозаписом з нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_1 в процесі фіксування події підтвердив факт керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Вказаний свідок не заперечував те, що ОСОБА_1 знаходився у стані сп`яніння, проте заявив, що не був очевидцем того, як останній проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». Апеляційний суд вважає, що покази даного свідка висновків суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 не спростовують.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, безпосередньо дослідивши усі надані докази, переглянувши у судовому засіданні відеоматеріали безпосередньої фіксації події адміністративного правопорушення, надані УПП в Житомирській області, надав належну правову оцінку кожному доказу з точки зору їх достатності та допустимості для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що судом при розгляді адміністративної справи були порушені вимоги закону, які б призвели до неправильного її вирішення.

Постанова суду 1-ї інстанції є законною та обґрунтованою, а адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 відповідно до вимог ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, та визначено судом першої інстанції з урахуванням обставин справи та даних про особу правопорушника.

Враховуючи, що об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, ставлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності до скоєного, відсутність щирого розкаяння винного, апеляційний суд відхиляє клопотання захисника про передачу матеріалів справи стосовно ОСОБА_1 на розгляд громадської організації для застосування заходів громадського впливу.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 03 липня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 03 липня 2019 року відносно ОСОБА_1 без змін.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського
апеляційного суду В.Ю. Шевченко