Провадження № 3/761/5940/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року

Суддя Шевченківського районного суду м. Києва Хардіна О.П., за участю прокурора - Дяченка В.П., особи стосовно якої складено протокол ОСОБА_1 ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Черкаської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , працюючи на посаді водія 9- ДПРЧ Головного Управління ДСНС у м. Києві, будучи державним службовцем категорії «В» відповідно до підпункту «д» п.1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюються дія ЗУ «Про запобігання корупції», в порушення вимог абзацу 2 ч.2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», несвоєчасно, лише 17.10.2018 року без поважних причин подав декларацію суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

Наказом Головного управління ДСНС України у м. Києві від 29.11.2016 року № 864 «Про призначення ОСОБА_1 » старшого сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 призначено на посаду водія 9- ДПРЧ Головного Управління ДСНС у м. Києві з 29.11.2016 року.

Наказом Головного управління ДСНС України у м. Києві від 29.05.2017 №373 старшого сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 , водія 9- ДПРЧ Головного Управління ДСНС у м. Києві, з 31.05.2017 відповідно до Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, звільнено зі служби та виключено з кадрів ДСНС України у запас Збройних Сил України за пунктами 11, 12, 56, 173 та підпунктом 6 пункту 176 (у зв`язку із систиматичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу), з постановкою на військовий облік.

25.04.2017 року ОСОБА_1 ознайомлений з положеннями Закону України «Про запобігання корупції» при звільненні із служби цивільного захисту в ДСНС України.

ОСОБА_1 , будучи звільненим з посади водія 9- ДПРЧ Головного Управління ДСНС у м. Києві, а отже припинивши діяльність пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язаний до 00 годин 00 хвилин 01 квітня 2018 року, подати в установленому частиною першою статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до публічної частини Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік (після звільнення), лише 17.10.2018.

У своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначає, що не зміг заповнити вказану декларацію, оскільки забув про вказану необхідність. Також у своїх поясненнях ОСОБА_1 підтверджує факт того, що декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за минулий 2017 рік, він подав несвоєчасно, лише 17.10.2018.

Таким чином ОСОБА_1 , будучи суб`єктом відповідальності, на якого поширюються вимоги Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абзацу 2 частини 2 статті 45 даного Закону, 31.05.2017 фактично припинивши виконання функцій держави, несвоєчасно без поважних причин 17.10.2018 подав декларацію суб`єкта декларування, який припинив діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Вказали в протоколі, що оскільки ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного із корупцією, у зв`язку із його проходженням служби цивільного захисту у ГУ ДСНС у м. Києві, то місцем вчинення правопорушення слід вважати адресу місця знаходження служби, а саме: м. Київ, вул. Володимирська, 13.

Згідно протоколу датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є дата закінчення етапу системи подання та оприлюднення відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто 1 квітня 2018 року.

Фактичним моментом виявлення вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, слід вважати дату зібрання всіх матеріалів перевірки та складання протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, тобто 06.07.2019.

ОСОБА_1 не заперечував обставини, викладені у протоколі, вказав, що він дійсно 17.10.2018 року подав декларацію після звільнення за 2017 рік, оскільки він забув, що необхідно подавати декларацію після звільнення.

Під час судового розгляду справи прокурор вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про відсутність в діях особи складу вказаного адміністративного правопорушення з таких підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи, протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягується до відповідальності.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення.

Дії особи, поведінка якої є предметом дослідження, у кожному випадку потрібно оцінювати у контексті положень ст. 9 КУпАП, де закріплено поняття адміністративного правопорушення, яке визначається як протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, вчинена суб`єктом правопорушення, і за яку передбачено адміністративну відповідальність. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Так, відповідно до абз. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання корупції" суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону, виконувати інші вимоги щодо судового контролю.

Згідно з частиною 2 пункту 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції" суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є зокрема: в) державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Судом встановлено та учасниками справи не оспорювалось, що ОСОБА_1 , 17.10.2018 року несвоєчасно подав в установленому порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік (після звільнення).

Проте протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений 06.07.2019 року, датою вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, яке не є триваючим, є дата несвоєчасного подання декларації, тобто 17.10.2018 року. Проте в протоколі містяться суперечності і одночасно вказано про дату вчинення адміністративного правопорушення 01.04.2018 року коли особою будь-яких активних дій, які полягають у несвоєчасному наданні декларації, не вчинялося.

Одночасно встановлено, що на час подання декларації 17.10.2018 ОСОБА_1 не працює на посаді водія 9- ДПРЧ Головного Управління ДСНС у м. Києві, подав декларацію, перебуваючи у себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 . Натомість в протоколі зазначене місце вчинення адміністративного правопорушення - м.Київ, вул. Володимирська, 13, проте об`єктивні дані про вчинення у вказаному місці особою дій, які утворюють склад адміністративного правопорушення,- в матеріалах справи відсутні. Після звільнення не мав доступу до службового приміщення за вказаною адресою.

Крім того, фактичним моментом виявлення правопорушення особа, яка склала протокол, вважає дату зібрання всіх матеріалів перевірки та складання протоколу, тобто 06.07.2019 року.

Разом з тим, як убачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення ГУ ГУ ДСНС України у м.Києві, в порядку ч.2 ст. 49 ЗУ «Про запобігання корупції» надіслало Національному агентству з питань запобігання корупції повідомлення №58 від 13.04.2018 про факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації за 2017 (після звільнення). Дане повідомлення було зареєстроване в Національному агентстві з питань запобігання корупції 13.04.2018 року. Тому з цією датою слід пов`язувати виявлення адміністративного правопорушення.

Крім того, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією є наступний день після закінчення кінцевої дати подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік (після звільнення), тобто 01.04.2018 року.

Проте ч.1 ст.172-6 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, і об`єктивна сторона адміністративного правопорушення передбачає вчинення активних дій, пов`язаних з поданням такої декларації. Про вчинення активних дій у виді несвоєчасного подання декларації складено також протокол про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оскільки час вчинення дій, які утворюють склад злочину, місце вчинення є обов`язковими для встановлення події та складу адміністративного правопорушення, проте обставини - складові складу - не встановлені уповноваженою особою, яка склала протокол, а зазначені в протоколі обставини не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов висновку про відсутність усіх обов`язкових складових складу адміністративного правопорушення.

Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62) .

Відповідно до п.4.1 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення) відзначається принцип правової визначеності, який означає, що "обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки".

Як наголошує Конституційний Суд України у п.4.2 вказаного Рішення, орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо (статті 245, 280 Кодексу). Згідно з Кодексом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення; оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252). Положення зазначених статей визначають систему процесуальних механізмів, які в сукупності з наведеними конституційними нормами унеможливлюють притягнення до адміністративної відповідальності особи, яка не вчиняла правопорушення.

Таким чином, оскільки в суді не доведено наявність в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення, уповноваженою особою при складанні протокола не визначено чітко дати та місця вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.176-6 КУпАП, такі обставини виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, яка підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172 -6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.П. Хардіна