Провадження № 3/337/658/2019
ЄУН № 337/2948/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2019 року Суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Ширіна Світлана Анатоліївна, розглянувши адміністративний протокол Серія ГР 282879, який надійшов з Хортицького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , мешкає за адресою : АДРЕСА_2

за ч.1 ст. 173-2 КУпАП

Роз`яснені права передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України

В С Т А Н О В И Л А :

26.05.2019 року о 21-30 годині гр. ОСОБА_2 , знаходячись за місцем мешкання АДРЕСА_2 , висловлювався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою на адресу своєї матері ОСОБА_3 , чим учинив насилля в сім`ї, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні правопорушник ОСОБА_2 пояснив обставини вчинення правопорушення в якому визнав себе винуватим .

Кодексом про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови) , що приймається в конкретній справі. В ній зокрема, повинні бути викладені всі обставини вчинення правопорушення , отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації .

Відповідно до вимог ст.245, ст.280, ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення , одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні а також інші обставини, які мають значення для справи.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

Зміст принципу «поза розумним сумнівом» сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», відповідно до якого доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає із зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення. Отже, докази повинні бути настільки переконливими, що сумнівів при розгляді справи не повинно бути, а якщо вони є, то повинні тлумачитись тільки на користь особи, відносно якої вирішується питання щодо притягнення до відповідальності.

Стаття 9 КУпАП передбачає винність діяння, як обов`язкову ознаку складу правопорушення.

Винність правопорушника підтверджується сукупністю даних, які є у матеріалах справи : протоколом про адміністративне правопорушення , копією з журналу реєстрації правопорушення, протоколом прийняття заяви про вчинене правопорушення, поясненнями гр. ОСОБА_4 , з яких вбачаються повністю викладені в протоколі обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, а також поясненнями самого правопорушника, який розповів суду як та при яких обставинах скоїв правопорушення.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно ст. 33 КпАП України, при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини які пом`якшують відповідальність.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані судом за ст.173-2 ч.1 КУпАП, як вчинення насильства у сім`ї.

Суд вважає, що надані суду докази є належними та допустимими, оскільки зібрані в установленому законом порядку, і в своїй сукупності, взаємозв`язку, достатності та достовірності повністю підтверджують фактичні обставини вчинення даного адміністративного правопорушення, та винуватість в ньому ОСОБА_1 . Підстав сумніватися в достовірності вказаних доказів у суду немає.

Об`єктивно з`ясувавши обставини справи, повно та всебічного дослідивши надані суду докази, особу правопорушника, який працює не офіційно, суд вважає ОСОБА_5 стягнення слід визначити необхідним та достатнім для досягнення ст.23 КУпАП мети, зокрема виховання в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень, адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП та ЗУ «Про судовий збір» у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Керуючись ст. ст. 33, ст.173-2, 221 283, 284, КУпАП , ЗУ «Про судовий збір»,

постановила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) гривень.

Згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником в прибуток держави не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу за наступними реквізитами: Банк отримувача : Казначейство України(ЕАП), Код Банку МФО: 899998, отримувач : ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300, Код ЄДРПОУ отримувача : 37941997 номер рахунку отримувача : НОМЕР_2 .

У разі несплати впродовж 15 днів з дня отримання постанови про накладення штрафу, на підставі ст. 308 КУпАП стягнути у примусовому порядку з

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 подвійний розмір штрафу, тобто 680,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави (Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);Код банку (МФО): 899998; Отримувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106;Код ЕДРПОУ отримувача: 37993783; Номер рахунку отримувача: 6001.Код класифікації доходів бюджету: 22030106) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 384,20 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через Хортицький районний суд м. Запоріжжя на протязі 10 днів з дня її проголошення.

Суддя

Хортицького районного суду С.А. Ширіна

м. Запоріжжя

18.07.2019