Справа № 163/1015/19 Провадження №33/802/577/19 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія:ч.1 ст. 483 МК України Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2019 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю представника митного органу Пікалюка М.С., представника особи, щодо якої вирішувалось питання про притягнення до адміністративної відповідальності адвоката Степанюка О.Р., розглянувши апеляційну скаргу т.в.о. заступника начальника Волинської митниці ДФС України Джиги Д.В. на постанову судді Любомльського районного суду від 06 червня 2019 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою суду провадження у справі про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що проживає на АДРЕСА_1 , керівника благодійної організації Всеукраїнський благодійний фонд "Майбутнє разом", РНОКПП НОМЕР_1 , закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України.

Інспектор Волинської митниці склав протокол про те, що ОСОБА_1 як керівник благодійної організації Всеукраїнський благодійний фонд "Майбутнє разом" вчинила дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, при таких обставинах.

11.06.2016 року через митний пост "Ягодин" Волинської митниці ДФС транспортним засобом з номерними знаками НОМЕР_2 /АС5014ХХ відповідно до поданих водієм ОСОБА_2 товарно-супровідних документів (Книжка МДП RX77030565, CMR № 001459, інвойс № 238UA) та митної декларації типу ТР81АА № 205020102/2016/300139 ввезено вантаж гуманітарної допомоги вживаних одягу, взуття, речей домашнього вжитку (ковдри, постільна білизна) загальною вагою 19 640 кг брутто та вартістю 1950 англійських фунтів стерлінгів, що слідувала від англійської компанії "Human Help" в адресу благодійної організації Всеукраїнський благодійний фонд "Майбутнє разом".

Після виконання митних формальностей транспортний засіб з вантажем був пропущений через митний кордон, направлений на митний пост "Луцьк" Волинської митниці і розміщений в тимчасовій зоні митного контролю складу гуманітарної допомоги фонду "Майбутнє разом" на період визнання вантажу гуманітарною допомогою.

В ході проведеної перевірки Волинська митниця одержала інформацію митних органів Республіки Польща та ФРН (експортні декларації MRN 16PL302040TU05CW76, 16DE91E7, рахунок № 8043-16) про те, що товар, який прослідував 11.06.2016 року через митний пост "Ягодин" в транспортному засобі з номерними знаками НОМЕР_2 / НОМЕР_3 і був направлений на митний пост "Луцьк", фактично був відправлений як комерційна партія товару німецькою компанією "H+L Import Export e.K." в адресу ТОВ "ТЛ Логістик" (місто Луцьк) за ціною у 121 207 євро або 3 437 435 гривень за офіційним курсом НБУ на день митного оформлення.

З посиланням на п.п.7, 43 ст.4, ч.2 ст.459 МК України дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.483 МК України як вчинені через водія ОСОБА_3 і спрямовані на переміщення через митний кордон товару "вживані одяг, взуття, хатній текстиль" загальною вагою 19 540 кг брутто з приховуванням від митного контролю за ознакою подання органу доходів і зборів як підстави переміщення цих товарів документів, що містили неправдиві відомості про відправника та одержувача товару, найменування товару та його код за УКТЗЕД, вартість товару та його призначення.

У своїй апеляційній скарзі т.в.о. заступника начальника митниці Джига Д.В ОСОБА_4 просить скасувати постанову судді та ухвалити нове судове рішення, яким визнати ОСОБА_1 винною у порушенні митних правил за ч. 1 ст. 483 МК України, наклавши на неї стягнення в межах санкції даної норми Закону. Посилається на те, що суддя не врахував, що вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, стверджується доказами, які містяться у матеріалах справи, і безпідставно дійшов висновку про відсутність в її діях складу цього правопорушення.

Заслухавши у судовому засіданні пояснення представника митниці Пікалюка М.С., який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити, пояснення представника ОСОБА_1 ОСОБА_5 , який апеляційну скаргу заперечував і просив постанову судді залишити без зміни, перевіривши доводи скарги та вивчивши матеріали справи, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновки судді про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, відповідають належно дослідженими судом доказами у їх сукупності.

Як встановлено місцевим судом, події подання органу доходів і зборів документів для митного оформлення товарів, щодо яких складено протокол про порушення митних правил, відповідно до його змісту і доданих доказів мали місце 11.06.2016 року.

Протокол про порушення митних правил складено 04.04.2019 року, у суд він надійшов 23.05.2019 року.

Відповідно до ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 467 МК України (в чинній на час митного оформлення товарів редакції) якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

При цьому слід врахувати, що застосування положень Закону України від 08.11.2018 № 2612-VIII, яким змінено порядок обчислення і застосування строків накладення стягнення в справах про порушення митних правил, не відповідатиме ч.3 ст.3 МК України та ст.58 Конституції України щодо зворотної дії закону в часі.

Так, чинна з 25.11.2018 редакція ст. 467 МК України викладена таким чином:"Якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом".

Отже, нова редакція ст. 467 МК України не може бути застосована, оскільки вона посилює відповідальність особи, ставить таку відповідальність в залежність виключно від моменту виявлення правопорушення органом доходів і зборів та встановлює підстави для зупинення перебігу строків накладення стягнення при надходження справи до суду.

Попередня ж редакція встановлювала строк накладення стягнення у 6 місяців і окремо виділяла триваючі правопорушення, до яких передбачене ст. 483 МК України порушення митних правил не може відноситись за конструкцією своєї диспозиції.

При цьому слід зауважити, що ст. 467 МК України не є процесуальною нормою, яка застосовується на час вчинення процесуальної дії (надходження справи до суду, винесення постанови тощо).

Наведене дає підстави для висновку, щодо порушення митних правил в даній справі підлягають застосуванню положення ч. 2 ст. 467 МК України в редакції Закону України від 13.03.2012 № 4495-VI.

Таким чином, строки накладення стягнення за № 1570/20500/19 збігли 11.12.2016 року.

Згідно із п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків для накладення стягнення.

Отже, встановлені в цій справі обставини щодо додержання строків накладення стягнення свідчать, що, всупереч п. 7 ст. 247 КУпАП, інспектор митниці склав протокол про порушення митних правил незаконно, у зв`язку з чим через явну невідповідність закону він є недопустимим доказом.

Відповідно до ст. 488 МК України, провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Згідно із ч. 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Оскільки провадження в справі розпочато протиправно і протокол про порушення митних правил є недопустимим доказом, всі інші зібрані у справі докази, які є похідними від протоколу про порушення митних правил, також є недопустимими доказами.

Враховуючи, що винуватість ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення не доведена належними і допустимими доказами, вважаю, що суддя дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, та закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі т.в.о. заступника начальника митниці, не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу т.в.о. заступника начальника Волинської митниці ДФС України Джиги Д.В. залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 06 червня 2019 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк