Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2019 року м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою адвоката Полюховича Сергія Миколайовича - представника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, на постанову Зарічненського районного суду Рівненської області від 10 червня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

Постановою Зарічненського районного суду Рівненської області від 10 червня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Полюхович С.М. зазначає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального права.

При цьому суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду.

Попри те, що ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, всупереч вимогам закону, працівник поліції не забезпечив проведення такого огляду в закладі охорони здоров`я, а відразу склав протокол про адміністративне правопорушення.

Зокрема, на це вказує відсутність в матеріалах справи відомостей про те, що ОСОБА_1 відмовлявся пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я або ухилявся від такого огляду.

Зважаючи на порушення порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, такий огляд вважається недійсним.

Висновок суду першої інстанції про те, що запис: «В лікарню їхати не потрібно» зроблений власноручно ОСОБА_1 не відповідає обставинам справи.

Просить суд скасувати оскаржувану постанову місцевого суду та закрити провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Згідно п. 2.9 а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом встановлено, що 24 квітня 2019 року о 21 год 25 хв ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 21011», р.н.з. НОМЕР_1 , на 25-му км а/д Прикладники-Зарічне-Дубровиця, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6810» у присутності двох свідків. Результат огляду становить 1,51% проміле.

Згідно п. п. 6, 7 р. І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Із протоколу тестування на алкоголь від 24.04.2019 року (тест № 2066), проведеного за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6810» встановлено, що рівень алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 становив 1,51 проміле. Вказаний протокол підписаний ОСОБА_1 в графі «підпис особи, що тестують».

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів в графі «З результатами згоден» зазначено - проба позитивна 1,51 проміле. ОСОБА_1 ».

Як вбачається із матеріалів справи, а саме з направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.04.2019 року ОСОБА_1 в направленні зазначив: «В лікарню їхати не потрібно».

Так як ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та був згідний з його результатами, тому потреби в проходженні такого огляду повторно в закладі охорони здоров`я не було.

Таким чином, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, яким суд першої інстанції дав належну оцінку, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 014364 від 24.04.2019 року, протоколом тестування на алкоголь від 24.04.2019 року (тест № 2066), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, диском із відеозаписом правопорушення.

Таким чином, доводи, що наведені в апеляційній скарзі про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, спростовуються матеріалами справи та зібраними доказами.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Застосовуючи такий вид адміністративного стягнення, передбачений санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, як штраф з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік, суд першої інстанції враховував характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, те, що його дії характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпечність, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для його учасників.

Застосований місцевим судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини справи із урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Полюховичем Сергієм Миколайовичем відхилити.

Постанову Зарічненського районного суду Рівненської області від 10 червня 2019 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду С.С. Шимків