ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року

Барський районний суд Вінницької області в складі:

судді Єрмічової В.В.

за участю секретаря судового засідання Бородкіної Л.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , головного державного виконавця Барського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Голюка В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Соколівка Літинського району Вінницької області, зареєстрований та проживаючий по АДРЕСА_1 , громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 не сплачував аліменти в повному обсязі на утримання дітей: ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , що призвело до виникнення заборгованості станом на 1 січня 2019 року в розмірі 29096 грн 67 коп.

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП несплата аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Головний державний виконавець Барського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Голюк В.М. в судовому засіданні пояснив, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 щомісяця частково сплачує присуджені рішенням суду аліменти на дітей з урахуванням свого майнового стану, що підтверджується квитанціями про сплату аліментів від 30 січня 2019 року на суму 1500 грн, від 26 лютого 2019 року на суму 1500 грн, від 16 квітня 2019 року та розпорядженням Барського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області № 50659259 - на суму 12039 грн. Пояснив, що сукупний розмір заборгованості ОСОБА_1 не перевищує суми відповідних платежів за шість місяців, тому останній не є злісним неплатником аліментів, тому не заперечував проти закриття провадження у справі.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні просив закрити провадження у справі через відсутність події та складу адміністративного правопорушення, яке йому інкриміновано.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , головного державного виконавця Барського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Голюка В.М., дослідивши письмові докази, які містяться у матеріалах справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 8 КУпАП, закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, запроваджена Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів" шляхом доповнення статтею 183-1 глави 14 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зазначена стаття вступила в дію 6 лютого 2018 року та передбачає відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29 червня 2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 9 червня 1998 року, п. 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням зазначеного вище, суд вважає не встановленим факт несплати аліментів ОСОБА_1 на утримання дітей, оскільки сукупний розмір заборгованості не перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, тому в його діях відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, що є підставою для закриття провадження в даній адміністративній справі.

На підставі ст. 58 Конституції України, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів" N 2234-VIII від 7 грудня 2017 року, ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України", ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішень Європейського суду з прав людини у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29 червня 2007 року, у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 9 червня 1998 року, у справі "Шабельника проти України" від 19 лютого 2009 року, керуючись статтями 7, 8, 9, ч. 1 ст. 183-1, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 280 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі щодо ОСОБА_1 за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя