Дата документу Справа № 333/1515/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/1515/19 Головуючий в 1 інст. Наумова І.Й.
Провадження №33/807/382/19 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 та адвоката Козлова О.Ю., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та його захисника Козлова О.Ю. на постанову Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 12 червня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, 12.03.2019 року о 08 годині 52 хвилин водій ОСОБА_1 , керував автомобілем Mercedes-Benz державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Новокузнецька, біля буд. 12 в м. Запоріжжі, в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря-нарколога Комунальної установи «Запорізький обласний наркологічний диспансер» ЗОР, результат позитивний, що підтверджується лікарським висновком №1125 від 12.03.2019 р., чим порушив вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП. Від керування транспортним засобом відсторонений.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 та адвокат Козлов О.Ю., звернулися до апеляційного суду з апеляційними скаргами.

ОСОБА_1 вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав. 12 березня 2019 року приблизно о 8 год. 50 хв., він не керував транспортним засобом, а лише перебував на водійському місці у маршрутному таксі д.н. НОМЕР_1 . До його автомобіля підійшли поліцейські, які повідомили, що надійшов виклик про те, що він перебуває у неадекватному стані та запропонували пройти лікаря нарколога. Зауважує, що поліцейський не пропонував йому пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів. Зазначає, що, в лікарні його з актом медичного огляду не ознайомили, а лише після здачі аналізів доставили до маршрутного таксі та склали протокол про адміністративне правопорушення.

Просить постанову скасувати, провадження відносно нього за ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Захисник Козлов О.Ю. вважає постанову такою, що підлягає скасуванню з закриттям провадження по справі про адміністративне правопорушення з наступних підстав. Всупереч положенням ст. 268 КУпАП справу розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , який заявив до суду клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки знаходився на стаціонарному лікуванні у КНП «Міська лікарня № 9» ЗМР ( копія медичної довідки додається). В матеріалах справи не доведено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, безпосередньо працівники поліції його не зупиняли, причини зупинки не повідомляли, а також фактично не повідомили йому ознак наркотичного сп`яніння на підставі яких вони вирішили направити його на медичний огляд. Посилання працівника в поліції у рапорті на повідомлення невідомих громадян про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння, голослівне та нічим не підтверджено. Також звертає увагу, що згідно відеозапису подій направлення на проходження медичного огляду було складено вже у КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» ЗОР та час його складання не відповідає зазначеному у направленні. Працівниками поліції при складанні матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не були роз`яснені йому права передбачених ст.ст. 55.56.59,63Конституції України і ст. 268 КУпАП, як того вимагає положення Інструкції №1376. Висновок щодо результатів медичного огляду №1 125 від 12.03.2019 року не містить повних даних ОСОБА_1 , повної назви охорони здоров`я, ПІБ та печатки лікаря, посади поліцейського, отже висновок складений з порушенням вимог Інструкції, а тому він недійсний. Також зазначає, що згідно протоколу ОСОБА_1 керував транспортним засобом о 08 год. 52 хв., проте відеозапис розпочинається о 08-50 год. Просить постанову скасувати, провадження відносно ОСОБА_1 за ст.. 130 КпАП України закрити на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його адвоката, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознакадміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 405091 від 12 березня 2019 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 було роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України і ст.268 КУпАП, про що він засвідчив своїм особистим підписом (а.с. 1); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння відносно ОСОБА_1 від 12.03.2019 р. та висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння від 12.03.2019 року № 1125, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння (метадон) (а.с. 3,4), рапортом поліцейського (а.с. 2) та даними відео фіксації.

Суд першої інстанції дослідив наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи, справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідаючи на доводи апеляційної скарги захисника щодо порушення судом вимог ст. 268 КУпАП, оскільки справу було розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , який надав клопотання про відкладення слухання справи через перебування на лікарняномуапеляційна інстанція виходить із наступного.

Так, інтереси ОСОБА_1 в суді першої інстанції представляли адвокати Хорошко С.В., Жидкова О.Ю., Козлов О.Ю. (а.с. 14, 25, 34).

За останньою укладеною угодою (а.с. 34) інтереси ОСОБА_1 представляв адвокат Козлов О.Ю., який надавав до суду першої інстанції заяви про ознайомлення зі справою, клопотання про витребування доказів, виклик свідків, відкладення розгляду справи (а.с. 38,44-46).

Як вбачається із протоколу судового засідання (а.с. 47) та його технічного запису (а.с.52), будучи присутнім у судовому засіданні 12.06.2019 року адвокат Козлов О.Ю. надавав суду першої інстанції пояснення та реалізовував процесуальні права в інтересах ОСОБА_1 .

Отже, на думку апеляційного суду, суддя першої інстанції мав законні підстави розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , що усуває процесуальні порушення про які зазначає адвокат.

Крім того, апеляційним судом права передбачені ст. 268 КУпАП були поновленні ОСОБА_1 шляхом виклику останнього та його захисника до суду апеляційної інстанції і апелянти реалізували зазначені права при апеляційному розгляді.

Посилання ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом спростовуються відомостями відеозапису, який міститься в матеріалах справи.

Так, оглянувши відеозапис з боді-камери, судом апеляційної інстанції встановлено, що автомобіль Mercedes-Benz д.н. НОМЕР_1 рухався, після чого зупинився біля зупинки громадського транспорту. Поліцейський підійшов до автомобіля, в якому на водійському сидінні перебував саме ОСОБА_1 .

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 стверджував, що не керував транспортним засобом, а керував його батько, однак після перегляду відеозапису змінив свої покази та прохав врахувати наявну хворобу і можливо через вживання ліків був такий результат, але при цьому зазначив, що йому не призначалися ліки, які б не дозволяли керування транспортним засобом.

Отже, факт керування ОСОБА_1 транспортного засобу апеляційний суд вважає беззаперечним.

Доводи ОСОБА_1 щодо порушення порядку огляду на стан сп`яніння, оскільки не запропоновано пройти огляд із застосуванням спеціальних технічних засобів, є необґрунтованими та спростовуються наступним.

Відповідно до Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.12 згаданої вище Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Оскільки, як слідує із направлення на огляд (а.с. 3), були виявлені ознаки того, що ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками наркотичного спяніння, поліцейські запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку, що підтверджується відеозаписом, який долучений до протоколу.

Відповідно до п.7 розділу 3 зазначеної Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу є обов`язкове, і саме тому, ОСОБА_1 поліцейські пропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, що відповідає вимогам цієї Інструкції.

Таким чином, за згодою ОСОБА_1 , його було доставлено до КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» ЗОР з метою проведення огляду на стан сп`яніння, що було підтверджено останнім у судовому засіданні апеляційної інстанції.

Посилання ОСОБА_1 , що його не було ознайомлено з актом медичного огляду необґрунтовані у зв`язку з наступним.

Відповідно до п.15 розділу III зазначеної вище Інструкції, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Пунктом 15 розділу III Інструкції визначено, що висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

У наявному в матеріалах справи висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції № 1125 від 12.03.2019 року зазначено, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння та останнього було ознайомлено під підпис (а.с. 4), отже апелянту було повідомлено про результати обстеження в медичному закладі.

Всі інші доводи, наведені адвокатом Козловим О.Ю. в апеляційній скарзі були предметом ретельного дослідження та змістовного аналізу судом першої інстанції, цілком спростовані висновками, наведеними судом у постанові, інших відомостей, які б могли вплинути на постановлення іншого рішення матеріали справи не містять.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке є безальтернативним.

Доводи апеляційних скарг не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАп справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційні скарги ОСОБА_1 та його захисника Козлова О.Ю. залишити без задоволення.

Постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 червня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник