Суддя 1-ої інстанції Киян Д.В.
Суддя доповідач - Куракова В.В.
Категорія: ст.ст. 122-4, 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2019 року м. Маріуполь

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Куракова В.В., за участю ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника - адвоката Самодерженкової Т.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03 липня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого ФОП ОСОБА_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності закрито у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИЛА:

З постанови про адміністративне правопорушення вбачається, що 29.01.2019 р. о 21:40 год. ОСОБА_1 у Центральному районі м. Маріуполя по пр. Металургів, буд. 92-А, керуючи транспортним засобом «MAZDA626», реєстраційний номер НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на транспортний засіб ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходився у статичному положенні. Внаслідок ДТП транспортний засіб ВАЗ 2106 отримав механічні пошкодження, а його власнику завдано матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.1; 13.1 Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП. Крім того, ОСОБА_1 будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце ДТП, чим порушив вимоги п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

На зазначену постанову захисник Самодерженкова Т.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що постанова незаконна та підлягає скасуванню. Зазначає, що матеріали адміністративної справи не містять доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Вказує, що проведена експертиза не дала вичерпних висновків, які б підтверджували вину ОСОБА_1 , оскільки не аналізувалась слідова інформація, закріплена у вигляді доказу, у зв`язку з її фактичною відсутністю.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , який просив апеляційну скаргу задовольнити, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення за наступних підстав.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП виходячи з наступного.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Пунктом 10.1 ПДР передбачено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пунктом 13.1 ПДР передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Пунктом 2.10 «а» ПДР передбачено, що у разі причетності до дорожньо - транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Беручи до уваги вищевказані положення адміністративно деліктного законодавства приходжу до висновку, що ОСОБА_1 порушив вищевказані вимоги ПДР, внаслідок чого скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122-4, 124 КУпАП.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушень підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 170452 від 29.01.2019 р. (а.с. 2), протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 170451 від 29.01.2019 р. (а.с. 19), схемою місця ДТП (а.с. 4); протоколом огляду транспортного засобу з фототаблицею (а.с. 5-8), рапортом поліцейського (а.с. 9), поясненнями ОСОБА_2 (а.с. 10), поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (а.с. 10-14), висновком експерта № 11/19-70 від 24.05.2019 р. (а.с. 60-67), відповідно до якого, з технічної точки зору, в даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «MAZDA626», державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 10.1, п. 13.1 та п. 13.3 Правил дорожнього руху.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в матеріалах справи про адміністративне правопорушення доказів вини ОСОБА_1 спростовуються матеріалами справи. Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що імперативне право на встановлення достатності, належності та допустимості доказів належить суду, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, при цьому суд оцінює докази з урахуванням встановленого КУпАП критерію «внутрішнє переконання» та враховуючи встановлення наявності критерія «поза розумним сумнівом». На думку суду апеляційної інстанції судом першої інстанції було належним чином проаналізовані обставини справи про адміністративні правопорушення, встановлена сукупність доказів, які вказують на наявність в діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги в частині направлення транспортних засобів для проведення експертизи до спеціалізованого закладу є необгрунтованими з наступних підстав.

Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з наступними змінами, при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції було задоволено клопотання ОСОБА_1 та постановою від 29 березня 2019 року було призначено судову авто-технічну експертизу.

Згідно висновку експерта № 1/19-70 від 24.05.2019 року (а.с. 60-67) з технічної точки зору, в даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «MAZDA626», державний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не відповідали вимогам п. 10.1, п. 13.1 та п. 13.3 Правил дорожнього руху. При цьому згідно вступної частини висновку експерта він був попереджений за завідомо неправдивий висновок експерта та відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків за ст.ст. 384, 385 КК України, що підтверджується його підписом та печаткою експертного закладу. За таких підстав вважати даний висновок таким, що не відповідає вимогам законодавства суд апеляційної інстанції не може. Водночас доводи апеляційної скарги про необхідність повторного експертного дослідження на думку суду є необгрунтованими, оскільки ОСОБА_1 не було документально підтверджено ані під час розгляду в суді першої інстанції, ані під час апеляційного розгляду такої необхідності. За таких умов доводи апеляційної скарги в цій частині є необгрунтованими.

Між невиконанням ОСОБА_1 вимог ПДР та ДТП наявний причинно- наслідковий зв`язок. При цьому вже після скоєння ДТП ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на уникнення відповідальності за вчинення ДТП, які у своїй сукупності знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку із самою подією ДТП. Таким чином, дії ОСОБА_1 створюють склади адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП.

Постанова суду першої інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог та скасування постанови суду першої інстанції немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Самодерженкової Т.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03 липня 2019 року відносно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Куракова