ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/2004/18 Номер провадження 33/814/574/19Головуючий у 1-й інстанції Парахіна Є. В. Доповідач ап. інст. Гонтар А. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2019 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Гонтар А.А.

з секретарем судового засідання - Гринь А.В.

за участю:

захисника Колєснікова В.О.

апелянта Бут Л.І.

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Мар`янівка Великобагачанського району Полтавської області, працюючої директором ПП «Ніка Полтава», проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

на постанову судді Ленінського районного суду м. Полтави від 04.10.2018 року

в с т а н о в и л а :

Цією постановою ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП і піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Згідно з постановою суду, 23 серпня 2018 року при проведенні інспектором праці Управління Держпраці у Полтавській області інспекційного відвідування ПП "Ніка Полтава", розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Полтава, вул АДРЕСА_3 О.Бідного, 1, АДРЕСА_4 , встановлено порушення вимог законодавства про працю, а саме: допущення працівника до роботи без укладення трудового договору, оформлення наказом чи розпорядженням керівника шляхом заміни трудового договору цивільно-правовим, - за таких обставин.

21 травня 2018 року Полтавська міськрайонна філія Полтавського обласного центру зайнятості видала ОСОБА_2 направлення № 026019 на працевлаштування на вільне робоче місце на посаду охоронника до ПП "Ніка Полтава". На підставі наказу ПП "Ніка Полтава" № 8 від 31.05.2018 року ОСОБА_2 прийнятий на роботу з 01.06.2018 року за цивільно-правовим договором про надання послуг в кількості 49 діб. 01.06.2018 року між ОСОБА_2 як виконавцем та замовником ПП "Ніка" в особі директора ОСОБА_1 укладений цивільно-правовий договір № 1.06, відповідно до п. 2.1 якого Виконавець зобов`язується надати Замовнику послуги охорони. В п. 6.1 договору визначено, що він діє з 01.06.2018 року по 19.07.2018 року або до моменту виконання сторонами своїх зобов`язань.

При цьому, конкретний обсяг робіт умовами договору не визначений. В п. 4.1 Договору передбачено, що вартість послуг (робіт) складає: червень 2018 р. 3750,00 грн., липень 2018 р. 4782,61 грн., всього 8532,61 грн. без ПДВ.

Відповідно до акту від 22.06.2018 року прийому надання послуг до цивільно-правового договору № 1.06 за червень 2018 року винагорода виконавця склала 3750 грн., згідно акту від 19.07.2018 року прийому надання послуг до цивільно-правового договору № 1.06 за липень 2018 року 4782,61 грн. В актах прийому надання послуг за даним Договором не зазначено, який обсяг робіт (наданих послуг) виконано за звітний, за які проведено оплату.

Зміст документів, якими оформлено трудові відносини між ОСОБА_2 та ПП "Ніка" дає підстави стверджувати про існування між ними відносин, які за своїм характером та змістом є трудовими.

Вказаними діями директор ПП «Ніка Полтава» ОСОБА_3 допустила порушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність за ч.3 ст. 41 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду, а справу про адміністративне правопорушення щодо неї закрити.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що районним судом під час ухвалення оскаржуваної постанови не було досліджено обставини справи, що призвело до прийняття протиправного рішення. Вказує, що в даному випадку відсутні трудові відносини, залучення особи до виконання робіт у ПП «Ніка Полтава» відбувалось за цивільно-правовою угодою, що не суперечить вимогам чинного законодавства.

Апелянт зазначає, що в порушення вимог ст. 268 КУпАП справа була розглянута без її участі.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 вважаю, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя місцевого суду цих вимог закону не дотримався, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КпАП України.

Диспозицією ч.3 ст.41 КпАП України передбачено відповідальність, зокрема, за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Стверджуючи про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні цього правопорушення, суддя послався, як на докази, на протокол про адміністративне правопорушення від 12.09.2018 року, акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю від 23.08.2018 року, цивільно-правовий договір № 1.06 від 01.06.2018 року, укладений між ОСОБА_2 як виконавцем та замовником ПП "Ніка" в особі директора ОСОБА_1 , наказ № 8 від 31.05.2018 року.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , працюючи директором ПП «Ніка Полтава» допустила працівника ОСОБА_2 до роботи без укладення трудового договору, оформлення наказом чи розпорядженням керівника шляхом заміни трудового договору цивільно-правовим.

Однак в матеріалах справи відсутні докази про наявність трудових відносин між ОСОБА_1 та вищевказаною особою.

Частиною 3 ст. 24 КЗпП визначено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання, трудова діяльність не припиняється.

У ст.626 ЦК України визначено загальне поняття цивільно-правового договору. Відповідно, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Виконавець робіт, на відміну від найманого працівника, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку.

Наказ (розпорядження) про прийом на роботу не видається.

Сторони цивільно-правової угоди укладають договір в письмовій формі згідно з вимогами ст.208 ЦК України. Такі угоди застосовуються для виконання конкретної роботи, що спрямована на одержання результатів праці, і в разі досягнення зазначеної мети вважаються виконаними і дія їх припиняється.

Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Підрядник, який працює згідно з цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

За трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантується заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо.

При цьому, за цивільно-правовим договором оплачується не процес праці, а її результати, котрі визначають після закінчення роботи і оформляють актами здавання-приймання виконаних робіт (наданих послуг), на підставі яких провадиться їх оплата. Договором також може бути передбачено попередню або поетапну оплату. У трудовій книжці запис про виконання роботи за цивільно-правовими договорами не робиться. Водночас відповідно до пункту "а" частини третьої статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків зараховується до стажу роботи, що дає право на трудову пенсію.

Отже, основною ознакою, яка відрізняє трудові відносини від цивільно-правових є те, що трудове законодавство регулює процес трудової діяльності, її організації, а за цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається поза його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Підрядник, який працює згідно з цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Висновки суду про те, що допущення ОСОБА_1 до роботи працівника без укладення трудового договору містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КЗпП України є помилковим виходячи з того, що зазначена вище цивільно-правова угоди жодним чином не регулює процес трудової діяльності, її організацію. За змістом цивільно-правової угоди, укладеної між ПП «Ніка Полтава» (Замовник) та ОСОБА_2 (Виконавець), за умовами якого Виконавець зобов`язується надати Замовнику послуги (виконати роботу) в обсязі і на умовах передбачених договором, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити надані послуги. Виконавець не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, а сам організовує процес надання послуг.

Ця цивільно-правова угоди не визнана у встановленому законом порядку недійсною.

Факт надання послуг ОСОБА_2 підтверджується актом прийому наданих послуг до цивільно-правового договору.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що цивільно-правова угода між ОСОБА_2 та ПП "Ніка" укладалася для виконання конкретної роботи, що спрямована на одержання певних результатів праці. Укладена угода не містять обов`язку виконавців бути присутнім на підприємстві у визначені робочі години, дотримуватися правил внутрішнього трудового розпорядку, обов`язку підприємства забезпечувати виконавця матеріально-технічною базою, регламентації процесу праці, часу та тривалості робочого часу.

Зазначені обставини також були встановлені Полтавським окружним адміністративним судом під час розгляду адміністративного позову Приватного підприємства «Ніка Полтава» до Управління Держпраці у Полтавській області про скасування постанови та під час перегляду даного рішення Другим апеляційним адміністративним судом.

Вище зазначеними судовими рішеннями встановлено протиправність постанови Управління Держпраці у Полтавській області від 11.09.2018 року складеної за результатами перевірки ПП «Ніка Полтава» від 23.08.2018 року та спростовано факт нібито допущення до роботи особи без укладення трудового договору, оскільки з цією особою було укладено цивільно-правовий договір, що не суперечить чинному законодавству.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що у матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 було порушено встановлені вимоги законодавства про працю, а тому висновок судді місцевого суду про доведеність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП, не ґрунтується на матеріалах справи та є помилковим.

Піддавши системному аналізу положення чинного цивільного та трудового законодавства, вважаю, що відсутні нормативно передбачені підстави для притягнення директора ПП «Ніка Полтава» до відповідальності за порушення вимог трудового законодавства.

Натомість, доводи ОСОБА_1 зазначені в апеляційній скарзі про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, знайшли своє підтвердження. Отже, є всі підстави для скасування постанови суду про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 41 КУпАП та закриття справи на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 247, 294 КУпАП суддя апеляційного суду

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову судді Ленінського районного суду м. Полтави від 04.10.2018 року та закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя: А.А.Гонтар