Єдиний унікальний номер 236/1350/19 Номер провадження 33/804/445/19

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року м. Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Савкова С.В., за участю секретаря судового засідання Ільяшенка С.О.,особи,притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Воскобойнікова Д.Є., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останнього на постанову судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 13 травня 2019 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого за ст. 130 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вигляді складає 10 200,00 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,-

В С Т А Н О В И Л А:

Судом першої інстанції встановлено, що 31.03.2019 року о 15 год. 40 хв. ОСОБА_3 в с.Зарічне, Лиманського району по вул. Красній, біля буд.№71, керував автомобілем ВАЗ -2108, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, млява мова, почервоніння очей), їхати в медичний заклад для медичного огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив правопорушення передбачене ст. 130 ч.1 КупАП.

З таким рішенням не погодився ОСОБА_4 та подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить постанову судді першої інстанції скасувати, ухвалити нову, провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити.

Свої вимоги мотивує тим, що він дійсно відмовився від продуття алкотестера «Драгер», але наполягав на медичному огляді. Однак, працівники поліції не надали направлення на медичний огляд, що є порушенням, а склали протокол про адміністративне правопорушення в присутності двох невідомих ОСОБА_5 осіб, які перебували неподалік від міста зупинки і підійшли по команді поліцейських. Вказує, що працівниками поліції не роз`яснено ОСОБА_5 права та обов`язки останнього. Вважає, що суд безпідставно взяв до уваги в якості доказів вини письмові пояснення свідків, оскільки останніх не було допитано в суді під присягою.

Крім того, зазначає, що справу розглянуто з порушенням ст. 268 КУпАП, а саме без участі особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Також ОСОБА_3 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови, обґрунтовуючи своє клопотання тим, що під час оголошення оскаржуваного рішення ОСОБА_3 був відсутній в судовому засіданні і постанову отримав лише 18 травня 2019 року поштою за місцем мешкання останнього.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 та його захисник Воскобойніков Д.Є. просили строк на апеляційне оскарження поновити, а апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі. Крім того, ОСОБА_3 не заперечував, що дійсно відмовився від проходження огляду.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, матеріали справи та допитавши в судовому засіданні як свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , вважаю за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 в судовому засіданні при розгляді справи був відсутній. Сам апелянт зазначає, що копію оскаржуваного рішення ним отримано лише 18 травня 2019 року. В матеріалах справи відсутні відомості, які спростовують твердження апелянта щодо дати отримання останнім оскаржуваної постанови, термін пропуску строку апеляційного оскарження є невеликим, тому апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційна інстанція приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як вірно встановив суд першої інстанції, порушення ОСОБА_8 , вищевказаних Правил дорожнього руху і, як наслідок, вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №017912 від 31.03.2019 року, поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Апеляційний суд не бере до уваги твердження апелянта, що суд першої інстанції необґрунтовано взяв до уваги письмові пояснення вищевказаних свідків, оскільки свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були допитані в судовому засіданні апеляційного суду, вони підтвердили факт неодноразової відмови ОСОБА_8 від проходження медичного огляду на пропозицію працівників поліції, свідок ОСОБА_7 додала, що громадянин ОСОБА_3 дійсно мав мляву мову, його поведінка відрізнялась від звичної поведінки людини. Вказані пояснення свідків в повному обсязі узгоджуються з їхніми письмовими поясненнями, які взяв до уваги суд першої інстанції, а тому у суду апеляційної інстанції відсутні підстави ставити під сумнів правдивість пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Що стосується доводів апелянта, що працівниками поліції не роз`яснено ОСОБА_5 права та обов`язки останнього, то слід звернути увагу, що протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_8 підписано особисто, будь-які вказівки щодо не роз`яснення прав та обов`язків відсутні. Більш того, правопорушник власноруч зробив запис у протоколі про адміністративне правопорушення, що «відповідно до ст. 63 Конституції України він відмовляється надавати пояснення щодо суті правопорушення».

Більше того, в матеріалах справи наявний бланк пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, який містить витяг зі ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП щодо прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, цей бланк містить власноручну відмітку Ул`янова В.В. про ознайомлення з правами (а.с.7).

Все вищевказане свідчить про необґрунтованість та неспроможність наведеного вище доводу щодо не роз`яснення ОСОБА_5 працівниками поліції його прав та обов`язків.

Твердження апелянта, що судом порушено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, а саме справу розглянуто за його відсутністі, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 23 квітня 2019 року ОСОБА_3 отримав повідомлення про дату, місце та час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього, але в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладання розгляду справи не надав, у зв`язку з чим суд першої інстанції мав всі підстави розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Щодо твердження ОСОБА_1 , що працівники поліції допустили порушення при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, то слід зазначити наступне.

Згідно п.12 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Ця Інструкція покроково встановлює дії працівника поліції в разі підозри про перебування водія в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів. Аналіз статей 130 та 266 КУпАП в їх взаємозв`язку свідчить про те, що відповідальність за відмову від проходження огляду настає у випадку відмови від любого запропонованого (в разі наявності підстав) огляду, а недійсним є безпосередньо огляд, проведений з порушенням його порядку проведення.

Так як ОСОБА_3 відмовився від проходження медичного огляду для встановлення факту перебування чи не перебування в стані наркотичного сп`яніння, то і направлення поліцейським не складалось, оскільки ця дія позбавлена змісту.

Відтак, дії працівників поліції жодним чином не суперечать вимогам вищевказаної Інструкції.

Таким чином, доводи апелянта щодо незаконних дій з боку працівника поліції не знайшли свого підтвердження.

За таких обставин слід визнати апеляційну скаргу ОСОБА_1 такою, що не підлягає задоволенню, а постанову судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 13 травня 2019 року законною та обґрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Задовольнити клопотання ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 13 травня 2019 року.

Поновити ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження постанови судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 13 травня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 13 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя