Єдиний унікальний номер 235/1670/19 Номер провадження 33/804/373/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2019 року місто Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Круподеря Д.О., за участю секретаря судового засідання Юрченко Т.С., захисника ОСОБА_1, розглянувши в режимі відео конференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 на постанову судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 23 квітня 2019 року, щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколів 05.03.2019 року о 12 годині 30 хвилин в м. Покровськ на перехресті вул. Захисників України та вул..Шевченко гр.. ОСОБА_2 , керував автомобілем Мерседес Бенц Е240, н/з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння(різкий запах алкоголю з порожнини рота, не чітка мова), відмовився в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху від продуття газоаналізатора та від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі в присутності свідків.

07.03.2019 року о 21-45год. в м. Покровськ на м-ны Южний гр.. ОСОБА_2 , керував автомобілем Мерседес Бенц Е240, н/з НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння(почервоныння очей, не чітка мова), відмовився в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху від продуття газоаналізатора та від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в медичному закладі в присутності свідків.

Постановою судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 23 квітня 2019 року об`єднано в одне провадження справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 та визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень та позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік, стягнуто судові витрати.

З таким судовим рішенням не погодився захисник ОСОБА_1 та оскаржив в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить постанову суду скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення. На обґрунтування вимог на оскарження постанови вказує, що не мав ознак сп`яніння, що підтверджується відео, стан сп`яніння визначений поліцейським суб`єктивно на свій розсуд. Висновки суду не відповідають матеріалам справи, є необґрунтованими та формальними. ОСОБА_2 не заперечував проїхати до медичного закладу з адвокатом, проте поліцейський відмовився, направлення поліцейським за протоколом від 05.03.2019 для проходження медичного огляду не видано, крім того ОСОБА_2 не відсторонений від керування транспортним засобом, що суперечить нормам закону. Також невизначена підстава зупинення автомобіля.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги та вислухавши пояснення захисника та свідків, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступні обставини.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.279 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення головуючий має заслухати пояснення осіб, що беруть участь у засіданні, дослідити докази та вирішити клопотання.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до диспозиції ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за даною статтею настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння, а так само у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визнаних статтею 255 КУпАП.

Відповідно до оскаржуваної постанови у вину ОСОБА_2 поставлено вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП, яке проявились у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння. Підставою для проведення огляду стало те, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння (за протоколом від 05.03.2019 року) та з ознаками наркотичного сп`яніння (за протоколом від 07.03.2019 року). Між тим, ці висновки судді зроблені на підставі неповно досліджених доказів та внаслідок неналежної оцінки доказів апеляційний суд з ними погодитись не може.

Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про прядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735. За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння. Цей огляд проводиться у закладі охорони здоров`я. У випадку проведення такого огляду поліцейські зобов`язані доставити особу до відповідного закладу охорони здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_5 зазначив, що є інспектором поліції, 05.03.2019 року здійснювали відповідний наказ щодо відпрацьовування території, зупинили автомобіль за кермом якого був ОСОБА_2 , факт вживання алкоголю не заперечував, його відсторонили від керування, проходити медичний огляд відмовився, клопотань про захисника не заявляв.

Як вбачається з відеозапису адміністративного правопорушення, який є додатком до протоколу від 05.03.2019 року на протязі усієї розмови з поліцейськими, після зупинки автомобіля, у присутності понятих ОСОБА_2 заявляв, що йому необхідний захисник та відмовлявся від будь-яких дій та відповідей без участі захисника, що працівниками поліції було розцінено, як ухилення від проходження від медичного огляду та складено протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан наркотичного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами, огляд водія проводиться у закладах охорони здоров`я.

Згідно Інструкції «про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» ( затвердженої Наказом МВС та МОЗ 09.09.2009 р. №400/666, зареєстрованої в МЮ 06.10.2009 р. №931/16947) (далі по тексту «Інструкція»):

- 1.6. огляд на стан сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я.

- 2.9 з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

За таких обставин вбачається, що начальником СРПП Нікольського ВП ОСОБА_5 істотно порушено вимоги ст.266 КУпАП України та п.п.1.6, 2.9 Інструкції, а саме, запропонований огляд водія лише на місці зупинки автомобіля, проте не запропонований огляд в закладі охорони здоров`я у зв`язку з відмовою від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу.

Проте, наведені норми права не були враховані судом першої інстанції, що призвело до неправильних висновків.

Крім того, як вбачається з вищенаведеного відеозапису, понятими були запрошені два чоловіка із значною різницею у віці, проте як вбачається з письмових пояснень, які містяться у матеріалах справи, понятими за фактом вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_2 є ОСОБА_7 , 1966 року народження та ОСОБА_8 , 1970 року народження, тобто є наявна невідповідність свідків, які безпосередньо перебували на місці зупинки автомобілю та які надали письмові пояснення.

Суд першої інстанції не врахував зазначені суперечності та не здійснив відповідних дій, щодо їх усунення шляхом допиту зазначених свідків.

Апеляційний суд вичерпав всі можливості щодо виклику свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судові засідання призначені на 02.07.2019 року, на 23.07.2019 року, на 12.08.2019 року, останні не з`являлись попри належне повідомлення про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 .

Вказані суперечності щодо невідповідності свідків є суттєвим порушенням законодавства України, що позбавляє можливості перевірити достовірність обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення.

Той факт, що ОСОБА_2 не заперечував факт вживання алкоголю, як про це стверджує працівник поліції, не тягне за собою порушень п. 2.5 ПДД України, адже адміністративне правопорушення, яке інкриміноване ОСОБА_2 полягає саме в відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Разом з цим, на думку апеляційного суду, притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за керування автомобілем в стані наркотичного сп`яніння за подіями від 07.03.2019 року, не ґрунтується на матеріалах справи, оскільки не доведено належними та допустимими доказами.

В основу постанови при притягненні ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності суд поклав лише письмові докази, які наявні в матеріалах справи, не здійснивши при цьому безпосереднього допиту свідків. В матеріалах справи містяться клопотання захисника щодо залучення свідків, проте суд першої інстанції, навіть не здійснив спробу щодо їх виклику задля всебічного і повного розгляду справи.

Отже судом першої інстанції ОСОБА_2 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення за протоколом ОБ № 144753 від 07.03.2019 року лише на підставі письмових пояснень двох свідків, проте відеозапису до даного протоколу в матеріалах справи не міститься.

Допитаний в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_9 показав, що 07.03.2019 року його та друга ОСОБА_10 зупинили та запропонували бути понятими, зі слів робітників поліції водій ОСОБА_2 перебував в стані сп`яніння, проте він та його друг не помітили в нього ознак сп`яніння. Також зазначив, що ОСОБА_2 постійно комусь дзвонив та казав, що йому потрібен захисник.

Свідок ОСОБА_10 до судових засідань призначених на 02.07.2019 року, на 23.07.2019 року, на 12.08.2019 року не з`явився, в ході повідомлення про дату слухання справи шляхом телефонограми повідомив, що знаходиться за межами Донецької області та з`явитися до судового засідання не зможе.

Свідок ОСОБА_11 допитаний в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції показав, що працює у Покровському відділі поліції у секторі реагування, поступила інформація, щодо стану ОСОБА_2 , він здійснив зупинку автомобіля, у водія ОСОБА_2 були ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, збуджений стан. У зв`язку із цим запропонували проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, та ОСОБА_2 відмовився в присутності двох свідків. Від керування відсторонений усно.

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами захисника про те, що матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження вини ОСОБА_2 в скоєні адміністративного правопорушення за протоколом від 07.03.2019 року, оскільки матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_2 транспортним засобом, що є обов`язковою складовою складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП. Також не підтверджені підстави для пропозиції проходження медичного огляду на стан сп`яніння, оскільки свідок ОСОБА_9 показав, що ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_2 він та інший понятий ОСОБА_10 не бачили, крім того в письмових поясненнях зазначених свідків також не наведені ознаки сп`яніння, лише зазначено сам факт відмови ОСОБА_2 від проходження огляду.

Виходячи з вищезазначеного, висновки суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_2 ознак адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно яких судом першої інстанції його притягнуто до адміністративної відповідальності, не відповідають дійсності.

З`ясовані під час апеляційного розгляду обставини, на думку суду, свідчать про наявність істотних порушень при складанні протоколів про адміністративні правопорушення від 05.03.2019 року та 07.03.2019 року щодо ОСОБА_2 , тому апеляційний суд приходить до висновку, що наявність складу адміністративного правопорушення за подіями від 05.03.2019 року та 07.03.2019 року в діях ОСОБА_2 не доведена, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з закриттям провадження відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 23 квітня 2019 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130, ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати, а провадження у справах про адміністративні правопорушення закрити на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя