ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2019 року м. Володимир-Волинський

Суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Вітер І.Р., при секретарі Корніюк Т.О., з участю ОСОБА_1 , та його захисника Савюк К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД 319835 від 08 травня 2019 року, складеного інспектором роти № 2 батальйону БУПП м. Луцьк Сенем В.М., вбачається, що 08 травня 2019 року о 00 годині 25 хвилин на 10 кілометрі автодороги Н-22 «Устилуг-Луцьк-Рівне» ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volkswagen LT35», р.н. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на предмет встановлення стану сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину заперечив. Вказав, що близько 00 годин 25 хвилин 08 травня 2019 року автомобілем «Volkswagen LT35», р.н. НОМЕР_1 , керував його рідний брат ОСОБА_2 , а він слідував у ньому на місці пасажира. Після зупинки автомобіля, поліцейські звинуватили його у керуванні в стані алкогольного сп`яніння. Його заперечення поліцейськими не сприймались. Звинувачення переросли у конфлікт, в ході якого поліцейські безпідставно застосували до нього силу, одягли кайданки та доставили у відділ поліції, де склали протокол.

Захисник Савюк К.О. підтримала заперечення ОСОБА_1 .. Вказала, що доказів керування ОСОБА_1 автомобілем суду не представлено. Провадження у справі щодо адміністративного правопорушення поліцейськими здійснювалось із грубими порушеннями вимог закону. ОСОБА_1 не роз`яснювалась суть правопорушення, в якому його звинувачували, не роз`яснено його процесуальних прав та не надано можливості ними скористатись. Пояснення ОСОБА_1 не занесені до протоколу та не долучені на окремому аркуші. На місці був присутнім свідок ОСОБА_2 , пояснення якого також були проігноровані. Натомість о 00 годин 35 хвилин були відібрані пояснення у свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_1 відмовився дати пояснення та підписати адміністративний протокол, хоч за змістом самого протоколу його було складено лише о 01 годині 30 хвилин. Згідно відеозаписів, наданих поліцейськими, вказаних свідків не було при складенні протоколу про адміністративне правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та клопотання його захисника, з метою встановлення обставин правопорушення, судом було викликано у судове засідання для опитування в якості свідків: інспекторів батальйону УПП м. Луцьк ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ; очевидця події ОСОБА_2 , двох свідків, відомості про яких внесено до протоколу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Опитаний в судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що 08 травня 2019 року саме він керував автомобілем марки «Volkswagen LT35», р.н. НОМЕР_1 , оскільки о 05 годині ранку мав їхати на ньому до міста Одеса. В цей час його брат ОСОБА_1 перебував на місці пасажира. Після того як на вимогу поліцейських вони зупинились і вийшли з автомобіля на вулицю, ОСОБА_1 почали звинувачувати у керуванні автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, що не відповідало дійсності. На заперечення поліцейські уваги не звертали, натомість застосували до брата фізичну силу, одягнувши кайданки забрали до поліцейського відділу. Його і автомобіль відпустили.

За час розгляду справи судом інспектори поліції ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , а також свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на неодноразові виклики до суду не з`явились і про причини своєї неявки суд не повідомили.

Відтак із врахуванням отриманих в судових засіданнях пояснень, а також вивченням наявних матеріалів справи, суд прийшов до наступних висновків.

Диспозицією ст.130 КУпАП передбачено відповідальність вчинення адміністративного правопорушення у трьох формах:

1. керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,

2. передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів,

3. відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Щодо ОСОБА_1 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у формі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до ст.266 КУпАП, а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України, № 1103 від 17 грудня 2008 року (далі Порядок), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС. Такий огляд може бути проведений поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом, або лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Аналогічні вимоги закріплені також у нормах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р., № 1452/735.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КупАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підставі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відеофіксація, яка здійснюється поліцейськими, може бути одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення.

У відповідності до п.2 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС № 1026 від 18 грудня 2018 року (далі Інструкція), з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення працівниками поліції передбачено застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

У відповідності до п.5 розділу ІІ Інструкції, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі, тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Поліцейськими долучено до матеріалів справи відеофіксацію оформлення правопорушення, а тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, в судовому засіданні були досліджені відеозаписи з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.

Під час відтворення та огляду в судовому засіданні представлених відеозаписів встановлено, що він складається із дванадцяти окремих частин із перервами на різні проміжки часу з невідомих причин.

Не дивлячись на те, що відеореєстрація події розпочалась поліцейським ще з моменту переслідування автомобіля, вона переривається у час, коли поліцейський підходить до кабіни водія, а надалі продовжується вже з моменту спілкування поза межами салону, при цьому на місці присутній як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2

Відтак встановити хто саме перебував за кермом автомобіля на підставі відеозапису є неможливим. Жоден із файлів відеозапису не містить інформації про керування ОСОБА_1 автомобілем марки «Volkswagen LT35», р.н. НОМЕР_1 .

Натомість наявними файлами із уривками відеозаписів повністю підтверджуються пояснення ОСОБА_1 і ОСОБА_2 з приводу виникнення конфліктної ситуації із поліцейськими, затримання ОСОБА_1 , складення щодо останнього о 01 годині 30 хвилин у Володимир-Волинському ВП ГУНП у Волинській області протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП без участі свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .

Разом з тим, оглянутими відеозаписами встановлено, що поліцейськими не роз`яснювалось ОСОБА_1 причин затримання, не повідомлялося про суть провадження в справі про адміністративне правопорушення, на місці не пропонувалось пройти огляд на предмет встановлення стану сп`яніння, аналогічно не пропонувалося йому пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я.

Крім того, матеріалами відеозапису підтверджено відсутність як на місці події, так і під час складення протоколу про адміністративне правопорушення свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .

Більше того, суд погоджується із твердженнями сторони захисту про неможливість визнання допустимими доказами пояснень вказаних осіб, оскільки згідно їх змісту вони були відібрані о 00 годин 35 хвилин про обставини відмови ОСОБА_1 від підписання протоколу про адміністративне правопорушення, який фактично складався поліцейськими о 01 годині 30 хвилин у відділі поліції (і це також підтверджується відеозаписом).

В той же час в порушення п.8 Порядку, протокол про адміністративне порушення серії БД № 319835 не містить жодних відомостей щодо ознак сп`яніння водія і дій щодо ухилення від огляду, а відтак є незрозумілим, який факт і яким чином своїми підписами засвідчували вказані свідки.

Встановлення факту відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння в інший спосіб, аніж це визначено законом є неприпустимим.

Відповідно до ст.6 Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику і допиту свідків захисту на тих самих умовах, що і свідків обвинувачення.

Зазначені у протоколі свідки неодноразово викликались до суду, однак не з`явились та допитані судом і стороною захисту не були, що в сукупності із вищевказаними обставинами, підтверджує сумнівність їх письмових пояснень.

Підсумовуючи вищеописані обставини, суд прийшов до висновку про те, що оскільки в процесі доказування вини правопорушника поліцейськими застосовувався відеозапис і він не містить жодних відомостей не лише про обставини правопорушення, що стосуються керування транспортним засобом, а тим більше й щодо відмови у встановленому порядку пройти медичний огляд, що є частиною провадження у справі та може відбуватись виключно в присутності поліцейського - такий відеозапис з нагрудного відеореєстратора інспектора поліції за відсутності інших доказів вини правопорушника може розцінюватись виключно як доказ відсутності події такого правопорушення.

За таких умов сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, адже не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Один із найважливіших конституційних принципів щодо захисту основоположних прав та свобод людини при здійсненні процедури притягнення особи до адміністративної та/або кримінальної відповідальності (презумпція невинуватості) закріплено у ст.62 Конституції України, згідно якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відтак, розглядом справи в суді встановлено, що обставини, які були викладені у протоколі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності не знайшли свого підтвердження та не доводяться жодним належним та допустимим доказом.

За встановлених обставин, оскільки матеріали адміністративної справи не містять належних та допустимих доказів, які б давали можливість поза розумним сумнівом зробити висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вважаю, що провадження у справі, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.9, 247, 251, 252, 266, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закрити у зв?язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти діб з дня її винесення.

Суддя: (підпис).

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського міського суду І.Р. Вітер