Справа №521/9608/19
Номер провадження 3/521/4218/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.08.2019 року суддя Малиновського районного суду м. Одеси Старіков О.О., розглянувши матеріали, які надійшли з УЗЕ в Одеській області ДЗЕ України НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №473/2019 від 07.06.2019 року, вбачається, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді старшого державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Спеціалізований», після того, як 22.03.2019 року отримавши дохід у розмірі 141460 гривень від продажу автомобілю «Volkswagen Pointer» 2006 року випуску, не подав своєчасно декларацію про суттєві зміни у майновому стані, чим порушив ч.2 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції».

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнав та пояснив, що він продав автомобіль ОСОБА_2 за 78000 гривень та зробив на нього генеральну довіреність. Просив провадження по справі закрити.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що він в мережі Інтернет побачив оголошення про продаж автомобілю. Він зателефонував ОСОБА_1 , вони зустрілися 19 березня 2019 року та він купив автомобіль за 78000 гривень та ОСОБА_1 надав йому довіреність на автомобіль. В подальшому, 22 березня 2019 року він перереєстрував автомобіль на свою дружину та більше грошей він ОСОБА_1 не давав.

Прокурор у судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винним та накласти на нього адміністративне стягнення.

Розглянувши матеріали справи, суддя вважає за необхідне провадження по справі закрити з наступних підстав.

Диспозиція статті 172-6 КпАП України є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм.

Так, відповідно до ч.2 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції» передбачено, що у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2019 року для працездатних осіб складає 1921 гривня.

Для кваліфікації діяння, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КпАП України, в даному випадку, необхідним є встановлення суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, а саме 96050 гривень.

Як вбачається з показів свідка ОСОБА_2 , він передав ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 78000 гривень, які ОСОБА_1 сприймав як дохід та вважав, що вказана сума недостатня для виконання вимог, передбачених ч.2 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції».

Щодо наявного у матеріалах справи договору купівлі-продажу №2343/2019/1371730 від 22.03.2019 року то необхідно зазначити, що ОСОБА_1 був продавцем автомобіля «Volkswagen Pointer» 2006 року випуску в особі ОСОБА_2 , який діяв на підставі доручення продавця.

Тобто, під час укладення договору купівлі-продажу №2343/2019/1371730 від 22.03.2019 року фактично ОСОБА_1 присутнім не був та не міг знати, що ціна транспортного засобу за договором складає 141460 гривень.

У рішенні ЄСПЛ «Гавенда проти Польщі» зазначено, що якість закону вимагає, щоб він був доступний для даної особи і вона також могла передбачити наслідки його застосування до неї та щоб закон не суперечив принципові верховенства права. Це означає, що в національному праві закон має містити досить зрозумілі й чіткі формулювання, які давали б громадянам належне уявлення стосовно обставин та умов, за якими державні органи уповноважені вдаватися до втручання в право.

Суддя вважає за необхідне зазначити, що розглядаючи вищевказане рішення ЄСПЛ через призму даної справи про адміністративне правопорушення, можливо зробити висновок, що ч.2 ст. 52 ЗУ «Про запобігання корупції» містить досить зрозумілі й чіткі формулювання, які дають громадянам належне уявлення стосовно обставин та умов, за якими вони можуть бути притягнені до адміністративної відповідальності, тож вони можуть передбачити наслідки його застосування, що не суперечить принципові верховенства права.

За таких обставин, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 не вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КпАП України, за кваліфікуючою ознакою несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Керуючись ст.ст. 9-11, 172-6, 221, 252, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КпАП України, згідно п.1 ст. 247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю складу правопорушення - закрити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.О. Старіков