Справа № 146/801/19
Провадження № 33/801/681/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Скаковська І. В.
Доповідач: Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 серпня 2019 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Стадник І.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Томашпільського районного суду Вінницької області від 15 липня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1

встановив:

Постановою Томашпільського районного суду Вінницької області від 15 липня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто в дохід держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Не погодившись із постановою суду першої інстанції, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю складу правопорушення.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції розглянув справу у його відсутність, що є порушенням статті 268 КУпАП.

Крім того, зазначає, що судом не встановлено, чи був дозволений спеціальний технічний засіб газоаналізатор «Drager Alcotest 6810» для застосування МОЗ, зазначивши при цьому, що проходити огляд за допомогою зазначено приладу йому взагалі ніхто не пропонував.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складений працівниками поліції з порушенням вимог закону, оскільки записи щодо вживання ним пива, зроблені за вказівкою поліцейського.

До початку розгляду справи апелянт ОСОБА_1 направив суду апеляційної інстанції заяву про залишення без розгляду його апеляційної скарги, яка задоволенню не підлягає, оскільки відкликання чи залишення без розгляду апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції КпАП України не передбачене.

ОСОБА_1 повідомлений про дату, час і місце розгляду справи в суді апеляційної інстанції шляхом направлення судової повістки за адресою, вказаною ним же в апеляційній скарзі, до суду не з`явився, що відповідно до статті 294 КпАП України не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Апеляційний суд, згідно з вимогами статті 294 КпАП України, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін з таких підстав.

Згідно зі статтею 245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КпАП України встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №262557 від 18 травня 2019 року, складеного інспектором СРПП Томашпільського ВП Юзвак І . О. водій ОСОБА_1 о 23 год 45 хв 18 травня 2019 року в смт. Вапнярка по вул. Незалежності керував транспортним засобом «Хонда Ліан» без номерного знаку у стані алкогольного сп`яніння. Огляд водія проводився за допомогою приладу Драгер в присутності свідків, чим порушив п. 2.9 а ПДР України.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена статтею 130 КпАП України.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КпАП України, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Так, відповідно до п. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 6 розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків (пункт 7 розділу ІІ Інструкції).

На підставі викладеного вище апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про порушення поліцейськими порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у зв`язку з проведенням такого на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.

За змістом частин 3, 4 статті 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до частини 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 262557 від 18 травня 2019 року, підписаного ОСОБА_1 , останній був ознайомлений з його змістом, права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП йому роз`яснені. Будь-яких зауважень щодо його змісту чи клопотань ОСОБА_1 не заявляв.

Вказані обставини не спростовані апелянтом належними та допустимими доказами, отже доводи його апеляційної скарги про відсутність вини та порушення поліцейськими порядку огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, який на думку апелянта не є дозволеним для застосування МОЗ, є безпідставними.

Посилання апелянта ОСОБА_1 на порушення судом першої інстанції процесуальних норм, що полягали в розгляді справи у його відсутності є необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 268 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з частиною 1 статті 2772 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Із матеріалів відновленого судового провадження в адміністративній справі вбачається, що виклик ОСОБА_1 здійснювався судом вперше на 08 год 45 хв 02 липня 2019 року, однак в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи на зазначену дату останній був повідомлений, що підтверджується реєстром відправлень Томашпільського районного суду Вінницької області та відстеженням інформації про наявність та стан пересилання поштових відправлень ПАТ «Укрпошта», відповідно до якого рекомендоване поштове відправлення № 461 вручене адресату особисто (а.с.3,4)

Крім того, із рапорту ДОП Томашпільського ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області Кривка О.С. слідує, що останнім було відвідано за місцем проживання ОСОБА_1 з метою вручення йому судової повістки про виклик до суду. Проте за місцем проживання ОСОБА_1 був відсутній, зі слів дружини він перебуває на тимчасових заробітках, але місця знаходження чоловіка вона не знає. При цьому від отримання повістки відмовилась після ознайомлення з її змістом.

Отже під час апеляційного розгляду встановлено, що вимоги статей 268 КУпАП судом першої інстанції не були порушені, оскільки ОСОБА_1 належним чином було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

Європейський суд з прав людини у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник (зацікавлена особа) зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Копією журналу видачі справ (матеріалів кримінального провадження) для ознайомлення (а.с. 6-7) підтверджено, що ОСОБА_1 18.06.2019 року о 9 год. Отримав для ознайомлення матеріали відповідної справи про адміністративне правопорушення, а відтак знав, що вона знаходиться в провадженні суду, проте не попередив суд про неможливість одержання судових повісток і явки до суду.

Таким чином, суд апеляційної інстанції не знайшов підтвердження доводів апелянта щодо порушення його процесуальних прав при розгляді справи судом першої інстанції, а порушення вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості апелянта у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, відсутні.

За таких обставин та з урахуванням положень статей 268, 294 КпАП України апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КпАП України, а відтак постанову Томашпільського районного суду Вінницької області від 15 липня 2019 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 251, 268, 289, 294 КпАП України, Суд,

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Томашпільського районного суду Вінницької області від 15 липня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Томашпільського районного суду Вінницької області від 15 липня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду І.М. Стадник