П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" липня 2019 р. м. Теребовля

Суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області Ромазан Л.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Департаменту захисту економіки національної поліції Управління захисту економіки в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Микулинці Теребовлянського району, жителя та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , директора комунального некомерційного підприємства Теребовлянської районної ради «Микулинецька районна лікарня»,

за ч. 2 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

22 липня 2019 року до Теребовлянського районного суду Тернопільської області від Департаменту захисту економіки національної поліції Управління захисту економіки в Тернопільській області надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-6 КУпАП.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення за №223 від 08 липня 2019 року ОСОБА_1 , який на момент вчинення правопорушення працював на посаді головного лікаря комунальної установи Теребовлянської районної ради «Микулинецька районна лікарня», будучи посадовою особою юридичної особи публічного права та відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» та суб"єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, всупереч вимогам ч. 2 ст. 52 вказаного Закону несвоєчасно повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про суттєві зміни в майновому стані, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено частиною 2 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи не відповідають вимогам Закону, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративні правопорушення вирішує серед інших такі питання - чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

В силу вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з"ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно з вимогами п.п. 4,7,10 Розділу 2 Порядку оформлення протоколів про адміністративні правопорушення та внесення приписів Національним агентством з питань запобігання корупції, затвердженого рішенням НАЗК від 09 червня 2016року №5 (далі Порядок), з подальшими змінами, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові уповноваженої особи Національного агентства, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність задане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; наявність чи відсутність пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При складенні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто судом у строки, визначені статтею 277 КУпАП, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках, один з яких під підпис вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, положеннями ст. 257 КУпАП встановлено, що особа, яка склала протокол про вчинення адміністративного корупційного правопорушення, одночасно з надісланням його до суду надсилає органу державної влади, органу місцевого самоврядування, керівникові підприємства, установи чи організації, де працює особа, яка притягається до відповідальності, повідомлення про складення протоколу із зазначенням характеру вчиненого правопорушення та норми закону, яку порушено. Аналогічні положення закріпленні у Порядку.

Судом встановлено, що органом протидії корупції управління захисту економіки в Тернопільській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, пов"язаного з корупцією № 223 від 8 липня 2019 року, не зазначено пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, такий протокол нею не підписано, відсутні записи у протоколі про те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відмовилась від підписання протоколу, відмітка про роз"яснення їй прав та обов"язків, передбачених ст.55,56,59,63 Конституції України, ст.268 КУпАП, а також дані про те, що протокол складено у двох примірниках і один з яких під підпис вручався особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Положеннями ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Згідно з вимогами ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на розгляд його справи незалежним та безстороннім судом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно з вимогами п.п. «а» п. 2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» субєктами, на яких поширюється дія цього Закону, є, посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, особи, які входять до складу наглядової ради державного банку, державного підприємства або державної організації, що має на меті одержання прибутку ( п.п. «а»).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції» у разі суттєвої зміни у майновому стані суб`єкта декларування, а саме отримання ним доходу, придбання майна на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, зазначений суб`єкт у десятиденний строк з моменту отримання доходу або придбання майна зобов`язаний письмово повідомити про це Національне агентство. Зазначена інформація вноситься до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та оприлюднюється на офіційному веб-сайті Національного агентства..

Вищенаведені недоліки не можуть бути усунуті в судовому засіданні та позбавляють суд можливості прийняти справедливе та об`єктивне рішення по даній справі.

Стаття 13 Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 8 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 7 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Згідно з вимогами ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених цим законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В силу вимог ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 13 від 25.05.98р. «Про практику розгляду судами справ про корупційні діяння та інші правопорушення, пов`язані з корупцією» у випадках складення протоколу без додержання вимог ст.256 КУпАП суддя зобов`язаний своєю постановою повернути протокол відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Враховуючи вищенаведене, з метою повного та об`єктивного розгляду даної справи, вважаю, що матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками ч.2 ст. 172-6 КУпАП необхідно направити до Департаменту захисту економіки національної поліції Управління захисту економіки в Тернопільській області для належного оформлення та усунення вищенаведених недоліків.

При цьому, слід врахувати, що не допускається внесення виправлень та додаткових записів після складення протоколу та підписання його особою.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.33,256 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ознаками ч. 2 ст. 172-6 КУпАП направити до Департаменту захисту економіки національної поліції Управління захисту економіки в Тернопільській області для належного оформлення.

Враховуючи, що у випадку доведеності вини особи у вчиненні правопорушення, строки притягнення до відповідальності, що передбачені ст. 38 КУпАП обмежені, матеріали справи слід дооформити та направити на адресу суду у розумні строки.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя