Єдиний унікальний номер 448/807/19
Провадження № 3/448/293/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.06.2019 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Кічак Ю.В., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Відділу прикордонної служби «Шегині» Мостиського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м.Києва та жителька АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , громадянки України, непрацюючої,

за ч.1 ст.204-1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Слідуючи 02.06.2019р. близько 13 год. 35хв. з України в Республіки Польща, ОСОБА_1 намагалася незаконно перетнути державний кордон України поза пунктом пропуску через державний кордон України в напрямку 510 прикордонного знаку на ділянці відділу прикордонної служби «Шегині» Мостиського прикордонного загону, що на території Мостиського району Львівської області, однак була затримана прикордонним нарядом «Група реагування» спільно з «ДІПС» прикордонної служби на відстані 50 метрів від лінії державного кордону України, чим порушила ст.9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991року.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява, в якій вона просить справу розглянути у її відсутності, свою провину у вчиненому нею адміністративному правопорушенні визнає.

Відповідно до статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є обов`язковою. А тому приходжу до переконання про можливість розгляду справи без участі ОСОБА_1 .

Проаналізувавши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

У відповідності до положень ст.248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Згідно з положеннями ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасно, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення завжди є протиправною дією (бездіяльністю) тобто діянням, забороненим законом або іншим нормативним правовим актом. Громадянин, що вчиняє протиправну дію, порушує свій конституційний обов`язок, оскільки норми ч.1 ст.68 Конституції України встановлюють, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім зізнання, винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні доводиться: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №332697 від 02.06.2019р.; протоколом про адміністративне затримання від 02.06.2019р.; рапортом інспектора прикордонної служби-майстер начальник групи відділення інспекторів прикордонної служби «Шегині» (тип В) ВПС «Шегині» І категорії (тип Б) Товкач Л.В. від 02.06.2019р; порядком дій та схемою щодо виникнення обстановки на ділянці ВІПС «Шегині» Мостиського загону на околиці с.Шегині Мостиського району Львівської області 02.06.2019р.; постановою про уточнення анкетних даних від 03.06.2019р. та іншими документами, доданими до протоколу.

Аналізуючи наведені докази, приходжу до переконання в доведенні винуватості ОСОБА_1 у спробі перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України, що передбачено ч.1 ст.204-1 КУпАП.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який є громадянином України, ступінь її вини та майновий стан, зокрема ту обставину, що ОСОБА_1 не працевлаштована, вважаю за доцільне застосовувати такий вид адміністративного стягнення як адміністративний арешт, що передбачено санкцією ч.1 ст.204-1КУпАП. Таке покарання відповідає вимогам ст.33 КУпАП та буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети виховного впливу, виправлення правопорушника і запобігання вчинення нею нових правопорушень. Обмежень щодо застосування даного виду стягнення, передбачених ч.2 ст. 32 КУпАП, судом не встановлено.

ОСОБА_1 була затримана 02.06.2019 року о 13:35год. (на термін до трьох діб з метою з`ясування обставин правопорушення) та звільнена 04.06.2019 року о 12.00 год., а тому їй необхідно зарахувати час адміністративного затримання в строк відбування адміністративного арешту.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП та ст.4 Закону України «Про судовий збір» є всі підстави для стягнення з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1921грн. х 0,2=384, 20 грн.).

Керуючись ст.ст. 8, 16, 33, 34, 40-1, 283 284 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винуватою ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП та призначити їй адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 2(дві) доби.

Зарахувати ОСОБА_1 в строк відбуття адміністративного арешту її адміністративне затримання з 02.06.2019року по 04.06.2019 року та вважати призначене їй адміністративне стягнення відбутим.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через місцевий суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.В. Кічак

Постанова суду набрала законної сили «___» ______________ 20__ р.

Суддя Ю.В. Кічак