ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/4482/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2019 р. м. Київ

Суддя Дарницького районного суду м. Києва О.В. Домарєв, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

05.06.2019 року приблизно о 23 год. 35 хв. біля буд. № 13-Б по вул. Дніпровська набережна в м. Києві ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Daewoo» д.н.з. НОМЕР_2 , був зупинений працівниками поліції, які виявили у водія ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження огляду у встановленому порядку на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав, хоча і не заперечував, що дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки у нього на це не було часу. Разом з тим, ОСОБА_1 було надано суду висновок щодо результатів медичного огляду від 06.06.2019 р., в якому зазначено, що за результатами проведеного огляду у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено, що на думку останнього свідчить про відсутність події адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

А відповідно до положень ст.252 КУпАП -орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 №318186 від 05.06.2019 року /а.с.1/, пояснення свідків, в присутності яких водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння /а.с.2/, компакт- диск з відеозаписом з нагрудних камер поліцейських /а.с. 3/, оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

У судовому засіданні об`єктивно встановлено, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, відмовився пройти у встановленому порядку зазначений медичний огляд всупереч вимогам п. 2.5 ПДР України. Обговорюючи позицію водія про те, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніня через брак вільного часу, суд вважає ці доводи такими, що не заслуговують на увагу, оскільки законом не передбачено можливостей звільнення водія від обов`язку проходження огляду на стан сп`яніння, а навпаки пунктом 2.5 ПДР України встановлений безумовний обов`язок пройти огляд на стан сп`яніння на вимогу поліцейського за наявності у водія ознак такого сп`яніння на місці зупинення або в медичному закладі у супроводженні інспекторів поліції у разі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу відповідно до п. 9 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735. При цьому суд враховує, що особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, так як володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. Вказаний висновок закріплений, зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини у складі його Великої палати по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року. Таким чином, нездатність водія виконувати вимоги норм законодавства, які регулюють дорожній рух через хворобливий, або інший стан, не звільняє водія від обов`язку виконувати Правила дорожнього руху України, особливо, якщо це стосується керування джерелом підвищеної небезпеки - транспортним засобом.

Крім того, суд не може взяти до уваги в якості належного доказу відсутності в діях водія невідповідностей вимогам ПДР медичний висновок щодо результатів огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, складений на підставі самостійного звернення водія до медичного закладу, оскільки відмова від проходження огляду на стан сп`яніння утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та в даному випадку лише констатує відсутність у водія ознак сп`яніння більш ніж через добу після виявлення працівниками поліції у водія таких ознак, але жодним чином зазначений висновок не підтверджує правомірність відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння.

Дослідженням відеозапису з нагрудних камер працівників поліції підтверджені обставини, які зазначені в протоколі, зокрема наявність у водія ознак наркотичного сп`яніння, таких як порушення мови, координації рухів, що можна візуально спостерігати на відеозаписі. При цьому зупинка ОСОБА_1 була пов`язана із керуванням транспортним засобом з непрацюючими приладами освітлення. Зазначеним відеозаписом також спростовуються твердження ОСОБА_1 про брак часу, що завадило йому пройти огляд на стан сп`яніння. Навпаки, на відеозаписі вбачається, як ОСОБА_1 запевнив працівників поліції, що самостійно звернеться до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння, та відмовився у проходженні такого огляду у супроводженні працівників поліції. При цьому, про відсутність часу для проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 працівників поліції та свідків не повідомляв, а навпаки повідомив, що самостійно звернеться до медичного закладу по дорозі додому.

А в цілому позицію ОСОБА_1 суд вважає такою, що протирічить встановленим обставинам, спростовується сукупністю належних доказів та свідчить про намагання водія уникнути адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння при наявності ознак такого сп`яніння після зупинення за керуванням транспортним засобом.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, та про необхідність накладення на особу, винну у вчиненні адміністративного правопорушення, адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» - у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 грн. 20 коп., який також підлягає стягненню з правопорушника на користь держави.

Керуючись ст. ст. 130 ч.1,251,252, 268,283-285 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 /триста вісімдесят чотири/ гривні 20 коп. на користь держави.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя О.В. Домарєв