ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 129/1267/19 Головуючий в І інстанції: Кусік І.В.
Провадження №33/819/329/19 Доповідач: Чорна Т.Г.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
Постанова

і м е н е м У к р а ї н и

23 серпня 2019 року Херсонський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Чорної Т.Г., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 , на постанову Білозерського районного суду Херсонської області від 30 травня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 ,

встановив:

Постановою судді Білозерського районного суду Херсонської області від 30 травня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_1 01 липня 2019 року подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, просив скасувати постанову та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Одночасно із подачею апеляційної скарги ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, зазначивши, що пропустив його з поважних причин, оскільки про розгляд адміністративної справи повідомлений належним чином не був, в судовому засіданні участі не приймав, а копію оскаржуваної постанови отримав поза межами строку - 18 червня 2019 року.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , адвоката Бойко В.В., які підтримали клопотання про поновлення процесуального строку, апеляційний суд дійшов висновку що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи судом першої інстанції, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення йому поштового відправлення № 800( а.с.18).

Розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 відбувся у відсутності правопорушника, за результатами складена постанова від 30 травня 2019 року ( а.с. 19).

Копія постанови суду від 30.05.2019 року була направлена на адресу ОСОБА_1 (поштове відправлення № 267) та отримана ним особисто 06.06.2019 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 340 ( а.с. 20,21).

Відповідно до положень статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу.

Подавши 01 липня 2019 року апеляційну скаргу, ОСОБА_1 пропустив установлений частиною 2 статті 294 КУпАП строк на апеляційне оскарження.

Обґрунтовуючи поважність пропуску строку на апеляційне оскарження, апелянт зазначав про те, що копія оскаржуваної постанови йому була надіслана судом поштовим зв`язком 12 червня 2019 року та отримана 18 червня 2019 року, а оскільки строк подачі апеляційної скарги припадав на 28 червня 2019 року, який є вихідним днем, а першим робочим днем є 1.07.2019 року то скарга подана в межах визначеного законодавством строку.

Проте суд не може прийняти до уваги вказані доводи апелянта, оскільки направлена 12.06.2019 року на адресу скаржника копія постанови від 30.05.2019 року була націлена на добровільне її виконання( а.с. 24).

Доводи ОСОБА_1 про те, що він не отримував 06.06.2019 року постанову суду від 30.05.2019 року позбавлені правового обґрунтування, оскільки Українське державне підприємство поштового зв`язку «Укрпошта» на виконання вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» забезпечило безперешкодний доступ до публічної інформації, згідно якої, відстеживши поштове відправлення № 267, вбачається, що зазначене поштове відправлення вручене йому особисто 06.06.2019 р. ( а.с. 66).

Також суд не може взяти до уваги надану апелянтом до суд апеляційної інстанції довідку про те, що поштове відправлення № 267 було вручене 06.06.2019 року іншій особі, оскільки як передбачено ст. 18 Закону України "Про звернення громадян", громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, крім іншого, одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Відповідно до чинного законодавства, органи державної влади, зокрема органи та установи юстиції зобов`язані повідомити письмово громадянина про результати розгляду його звернення та суть прийнятого за ним рішення - надати обґрунтовану, повну, та по суті звернення відповідь у встановлений законодавством строк з повідомленням про розгляд звернення із зазначенням норм, що були порушені, конкретних дій, які повинні бути вчинені, і ким.

У відповіді на звернення фізичній особі у називному відмінку зазначається її прізвище, ім`я, по батькові (або ініціали), АДРЕСА_1 квартири, населений пункт, район АДРЕСА_2 та поштовий індекс.

Відповідь за заявою підписує посадова особа, до компетенції якої входить розгляд питання і прийняття рішень. У кінці бланка вказується прізвище та ініціали виконавця, його телефон.

Зазначених реквізитів довідка не має, з її змісту неможливо встановити кому вона адресована, ким, коли.

Посилання апелянта на те, що він перебував за межами області, що позбавило його можливості вчасно подати скаргу, не приймається до уваги, оскільки його перебування у відрядженні відбувалося поза межами строку на апеляційне оскарження.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99), практика якого відповідно до ст. 9 Конституції України застосовується судами при розгляді справ як джерело права, одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Про розгляд справи, що відбувся 30 травня 2019 року, ОСОБА_1 був повідомлений належним чином у передбачений статтею 277-2 КУпАП строк, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 18 ).

Однак, в судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, відповідних дій, направлених на отримання інформації про стан відомого йому судового провадження не вчиняв.

Відповідно до частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення десятиденного строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також, якщо у поновленні строку відмовлено.

Враховуючи, що апеляційну скаргу подано з пропуском передбаченого частиною 2 статті 294 КУпАП строку, а зазначені у клопотанні обставини пропуску строку належним чином не обґрунтовані, тому не можуть бути визнані поважними, вона підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись частиною 2 статті 294 КУпАП, суд

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Білозерського районного суду Херсонської області від 30 травня 2019 року

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Білозерського районного суду Херсонської області від 30 травня 2019 року повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що повернення апеляційної скарги не позбавляє його права повторно подати апеляційну скаргу із зазначенням інших поважних підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду підпис Т.Г. Чорна

Згідно з оригіналом:

Суддя Т.Г. Чорна