ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2019 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Марчак В.Я., при секретарі судового засідання Тимчук А.Л. за участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в м. Чернівці, зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 , громадянка України, українка, освіта вища, знаходиться в декретній відпустці, одружена, має неповнолітню дитину 2017 р.н., на постанову Садгірського районного суду м.Чернівців від 11 липня 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Садгірського районного суду м.Чернівців від 11 липня 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст.122-4, 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Стягнуто судовий збір в розмірі 384,20 грн.

На вказану постанову ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративних правопрушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що постанова районного суду є незаконною, необґрунтованою та такою, що суперечить матеріалам та обставинам справи. Вказує, що саме автомобіль «Мерседес» створив аварійну обстановку, виїхавши з повороту на зустрічну смугу та не пригальмував, рухаючись з великою швидкістю. Апелянтка стверджує, що за вимогою інших учасників дорожнього руху їхні транспортні засоби були перетягнуті на узбіччя для того, щоб звільнити проїзд, а тому належного огляду місця ДТП здійснено не було. Крім того, судовий розгляд у суді першої інстанції відбувся із рядом порушень, а постанова районного суду містить недостовірні відомості щодо визнання нею своєї вини у вчиненому. Таким чином, вважає, що постанова підлягає скасуванню та провадження у справі - закриттю.

Згідно з постановою районного суду, ОСОБА_1 , 27 червня 2019 року у м.Чернівці по пров.Возз`єднання, 18, керуючи транспортним засобом «Audi» д.н.з. НОМЕР_1 , не вжила заходів безпечного об`їзду перешкоди та здійснила зіткнення з транспортним засобом «Mercedes», д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався ліворуч на Т-подібному перехресті, чим порушила вимоги п.12.3 ПДР України. Автомобілі частково пошкоджені, потерпілих немає. Після вчиненого

_____________________________________________________________________________

ЄУНСС №726/1285/19

Справа № 33/822/390/19 Головуючий в І інстанції: Асташев С.А.

Категорія: ст.124 КУпАП Суддя: Марчак В.Я.

правопорушення місце ДТП покинула, чим порушила п. 2.10 а ПДР України.

Дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення та матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 , яка підтримала апеляційну скаргу з підстав, наведених у ній, та просила її задовольнити, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Інший учасник ДТП ОСОБА_6 до апеляційного суду не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, що відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно положень ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти вмотивоване законне рішення.

Зі змісту ст. 283 КУпАП вбачається, що постанова суду має бути вмотивованою.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що зазначених вимог закону суд першої інстанції частково не дотримався, оскільки фактично не встановив, за яких обставин трапилась вищевказана дорожньо-транспортна пригода, не проаналізував докази у їх сукупності, та не дав їм належної оцінки.

Згідно зі ст.124 КУпАП, порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №427073, 27 червня 2019 року о 18 год. 16 хв., в м.Чернівці, пров. Воззєднання, 18, ОСОБА_1 , керуючи ТЗ «Audi», д.н.з. НОМЕР_1 , не вжила заходів для безпечного об`їзду перешкоди та здійснила зіткнення з ТЗ «Mercedes» д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався ліворуч на Т-подібному перехресті (а.с.12).

На схемі ДТП, доданій до вказаного протоколу, відображено розташування транспортних засобів після ДТП, напрямок їх руху. (а.с.13).

Крім того, з протоколу та схеми ДТП не вбачається, для безпечного об`їзду якої саме перешкоди не вжила заходів ОСОБА_1 , чи це був автомобіль ОСОБА_6 , інша дорожня споруда, тощо.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_6 , він, 27 червня 2019 року, він, керуючи автомобілем «Mercedes-314» д.н.з. НОМЕР_2 , виїжджаючи на пров. Возз`єднання зі сторони пров.Возз`єднання, на перехресті з вул.Цілинною, яке не позначене дорожніми знаками, виконував маневр направо. У цей час, порушуючи правила маневрування, у його транспортний засіб в`їхав автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , який з`їхав з місця ДТП. Вважає, що ПДР не порушував (а.с.34).

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 вину не визнала та пояснила, що 27 червня 2019 року їхала прямо по вул. Возз`єднання по своїй смузі в напрямку вул.Цілинної, коли з провулку Возз`єднання їй назустріч на великій швидкості на зустрічну смугу виїхав автобус «Mercedes» під керуванням ОСОБА_6 , який в`їхав у її автомобіль, пошкодивши його. Вказала, що виїжджав він з провулку, взявши великий радіус повороту, не врахувавши габарити свого транспортного засобу, а тому виїхав на її смугу та допустив зіткнення. Крім того, вказане перехрестя не є перехрестям рівнозначних доріг, оскільки при виїзді з вул. Возз`єднання на перехрестя з вул.Цілинною є знак «Дати дорогу», який, однак розміщений з порушенням, а тому поліцейські не врахували його при складанні схеми ДТП. Також вказала, що їхала зі швидкістю не більше 15 км/год, оскільки дорожнє покриття на цьому перехресті гравійне, саме перехрестя - небезпечне через погану видимість (під косим нахилом), а вона їхала в машині з маленькою дитиною. Після ДТП від`їхала на відстань до 6 метрів, щоб витягнути з машини дитину та віддати друзям, оскільки вона була налякана.

На підтвердження своїх слів ОСОБА_1 надала апеляційному суду відеозапис, який був досліджений у судовому засіданні апеляційного суду, на якому видно розміщення знаку «Дати дорогу» на виїзді з вул. Возз`єднання, в напрямку виїзду водія ОСОБА_6 ..

Вказані пояснення відповідають наявним у матеріалах справи її письмовим поясненням, наданим одразу після ДТП (а.с.15).

Згідно ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Апеляційним судом на адресу УПП в Чернівецькій області були направлені повістки про виклик у судове засідання працівників поліції Лакусти А.Г. та Сіренка О.В. , які були доставлені належним чином до канцелярії Управління патрульної поліції під розписку, однак працівники поліції не з`явилися та не повідомили про причини неявки.

Відповідно до п. п. 1.4, 1.5 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдати матеріальних збитків.

Дослідивши наявні докази, з точки зору їх належності достовірності та допустимості, а в їх сукупності - з точки зору повноти та взаємозв`язку, апеляційний суд доходить висновку про те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Зокрема, не було взято до уваги пояснення ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_6 повертав з великою швидкістю та виїхав на зустрічну смугу, не розрахувавши радіус повороту, та наявність знаку «Дати дорогу». Апеляційний суд на основі досліджених доказів достеменно встановив напрямок руху обох транспортних засобів, наявність дорожнього знаку.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на доводи апелянтки про те, що в судовому засіданні суду першої інстанції вона безпосередньо участі не брала, судді пояснення не надавала, а постанова містить недостовірні відомості з приводу визнання нею винуватості у вчиненому, тому доходить висновку про те, що районним судом було застосовано спрощений підхід до судового розгляду даної справи, не повною мірою дотримано права особи, яка притягається до відповідальності.

В ході апеляційного розгляду не встановлено належних, допустимих та достовірних доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні ДТП поза розумним сумнівом.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинуваченого у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998р. (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоби, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа вчинила правопорушення, яке ставиться йому в провину; обов`язок доведення лежить на обвинуваченні, і всі сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого.

На підставі викладеного, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції прийняв постанову, яка не повною мірою відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому вона підлягає скасуванню в частині притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.124 КУпАП, оскільки згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Крім того, положеннями ст.122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №427074, 27 червня 2019 року о 18 год. 16 хв. в м.Чернівці по вул.Возз`єднання, 18, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Audi-100» д.н.з. НОМЕР_1 , після зіткнення з ТЗ «Mercedes-314» д.н.з. НОМЕР_2 перемістила транспортний засіб, що мав причетність до ДТП (а.с.1).

Відповідно до п.2.10 «в» ПДР України, у разі причетності до ДТП, водій зобов`язаний не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди.

Апеляційний суд вважає, що винуватість у вчиненому ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні є доведеною, оскільки підтверджується матеріалами справи. Крім того, у судовому засіданні апеляційного суду вона визнала, що від`їхала з місця ДТП, а тому висновки районного суду є вірними у цій частині.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова районного суду - зміні із виключенням вказівки про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та відповідно - зміні в частині накладеного стягнення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 33-35, 245, 247, 248, 249, 251, 252, 294 КУпАП апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Садгірського районного суду м.Чернівців від 11 липня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП - змінити.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП - закрити за відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Вважати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255,00 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень.

Повернути ОСОБА_1 різницю між фактично сплаченим штрафом за постановою Садгірського районного суду м.Чернівців від 11 липня 2019 року та адміністративним стягненням, накладеним цією постановою.

У решті постанову районного суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду В.Я. Марчак

[підпис]

Згідно з оригіналом

Суддя Чернівецького

апеляційного суду _________________ В.Я. Марчак

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

12.08.2019 року

(дата засвідчення копії)