ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді…………………Комнацького О. В.,

секретаря……………………………...Федоренко Ю. І.,

за участі:

прокурора……………………………...Охрімчук М. О.,

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності….. ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, проживаючого у АДРЕСА_1 , працюючого інкасатором ПАТ «Ощадбанк»,

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_1 , будучи звільненим 18.04.2017 з посади головного економіста відділу грошового обігу в Житомирській області Департаменту грошового обігу Національного банку України, що відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» (надалі - Закону) відноситься до суб`єктів відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, як особа, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави, в порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону, 02.07.2019, тобто несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, за період не охоплений раніше поданими деклараціями, чим порушив вимоги, передбачені чинним законодавством України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину визнав, пояснив, що дійсно вчинив правопорушення за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, своєчасно не подав декларацію без поважних причин.

Прокурор просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, застосувати до нього адміністративне стягнення, передбачене цією статтею.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, приходжу до наступного.

У відповідності до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Приписами статті 3 Закону визначено коло осіб, на яких поширює свою дію цей Закон, зокрема підпунктом «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону передбачено його розповсюдження на державних службовців.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону, особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством з питань запобігання корупції.

Особи, які припинили діяльність, пов`язану за виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, крім його пояснень, підтверджується такими доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №232 від 16.07.2019 (а. с. 1-6);

-даними у наказі Національного банку України від 11.04.2017 №1130-к підтверджується те, що ОСОБА_1 звільнено з посади головного економіста відділу грошового обігу в Житомирській області Департаменту грошового обігу з 18.04.2017. Отже, ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані із корупцією, у тому числі за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (а. с. 9);

-витягом із Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування підтверджується, що ОСОБА_1 декларацію після звільнення подав 02.07.2019 (а. с. 35).

Діями, що виразилися у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності адміністративного стягнення у виді штрафу.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення суддею постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про запобігання корупції», -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі ДСА України судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.