Справа №592/3635/19 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Алфьоров А. М.
Номер провадження 33/816/221/19 Суддя-доповідач Литовченко Н. О.
Категорія 471 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2019 року суддя Сумського апеляційного суду Литовченко Н. О. , з участю особи, що притягається до відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми апеляційну скаргу представника Сумської митниці ДФС Бикова Д.О. на постанову судді Ковпаківського районного суду міста Суми від 16 квітня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

звільнено від адміністративної відповідальності за ст.471 МК України за малозначністю вчиненого, провадження у справі закрите та винесено усне зауваження, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про порушення митних правил № 0112/UA80500/19 від 05 лютого 2019 року, цього дня о 10 год. 38 хв. на митному посту «Білопілля» Сумської митниці ДФС під час проведення митного контролю автомобіля VOLKSWAGEN Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням громадянина України ОСОБА_2 , що обрав формою проходження митного контролю при в`їзді в Україну з Росії «зелений коридор», було встановлено наявність в салоні автомобіля, в особистих речах пасажира ОСОБА_1 без ознак приховування книгу «Народовєдєніє», 1903 року, видання м. Санкт-Петербург типографія Товаріщества «Просвєщєніє», що обмежена до переміщення відповідно до ЗУ «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» від 21.09.1999 та згідно ч.1 ст.197 МК України.

Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 квітня 2019 року ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності за ст.471 МК України за малозначністю вчиненого, провадження у справі закрите та винесено усне зауваження.

У поданій апеляційній скарзі представник Сумської митниці ДФС Биков Д.О., не погоджуючись з оскаржуваним судовим рішенням з підстав його необґрунтованості та невмотивованості, просить скасувати постанову суду та визнати ОСОБА_1 винним за ст.471 МК України та накласти на нього стягнення в межах санкції даної статті. Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції залишив поза увагою вимоги ст.245 КУпАП, щодо всебічного, повного, об`єктивного з`ясування обставин справи. Не врахував положення ч.5 ст.374 МК України про те, що культурні цінності за кодами 9701 10 00 00, 9701 90 00 00, 9702 00 00 00, 9703 00 00 00, 9704 00 00 00, 9705 00 00 00, 9706 00 00 00 згідно з УКТ ЗЕД, виготовлені 50 і більше років тому, незалежно від їх вартості та способу переміщення через митний кордон України, підлягають письмовому декларуванню. Посилається на норми ст.21 ЗУ №1068 XIV від 21.09.1999 «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» згідно якої, культурні цінності, які ввозяться в Україну, підлягають реєстрації в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади. Крім того зазначає, що суд першої інстанції при винесенні даного судового рішення мав враховувати не тільки вартість, а і кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив та спосіб його вчинення. Разом з тим наголошує, що скоєне ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ст.471 МК України, є співрозмірним з санкцією даної статті.

В судове засідання представник Сумської митниці ДФС не з`явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, а тому на переконання суду, вказана обставина не є перешкодою для розгляду справи.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, що притягається до відповідальності ОСОБА_1 , який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.471 МК України порушення митних правил є порушення встановленого цим Кодексом порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю, тобто переміщення через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження (проїзд) через "зелений коридор" товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України.

Диспозиція ст.471 МК України є бланкетною нормою і передбачає відповідальність за переміщення через митний кордон України товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено.

У даній справі предметом переміщення ОСОБА_1 через митний кордон України є книга «Народовєдєніє», 1903 року, видання м. Санкт-Петербург типографія Товаріщества «Просвєщєніє», що обмежена до переміщення відповідно до ЗУ «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» від 21.09.1999 р. та згідно ч.1 ст.197 МК України.

Згідно ст.366 Митного кодексу України, громадянин самостійно обирає «зелений коридор» або «червоний коридор» для проходження митного контролю.

Обрання «зеленого коридору» вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території, та свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Як вбачається з матеріалів справи, громадянин ОСОБА_2 , який керував автомобілем, в якому перебував пасажир ОСОБА_1 , своїми діями обрав порядок проходження митного контролю через зону спрощеного митного контролю «зелений коридор», де не передбачено наявність у осіб предметів, на переміщення яких через митний кордон України встановлено заборони чи обмеження. При цьому, ОСОБА_1 митної декларації не заповнював, з приводу декларування даної книги до інспекторів митниці не звертався.

В суді першої інстанції був підтверджений факт порушення ОСОБА_1 митних правил, а саме вимог ст.471 МК України та вчинення ним вказаного правопорушення.

Такий висновок суду ґрунтується на зібраних у справі доказах, зокрема, підтверджується протоколом про порушення митних правил № 0112/UA80500/19 від 05 лютого 2019 року (а.с.3-4) та протоколом опитування в справі про порушення митних правил № 0112/UA80500/19 від 05 лютого 2019 року (а.с.5), згідно яких книга «Народовєдєніє», 1903 року видання м.Санкт-Петербург типографія Товаріщества «Просвєщєніє», що була виявлена у салоні автомобіля в особистих речах пасажира ОСОБА_1 без ознак приховування є культурною цінністю та обмежена до переміщення через митний кордон України.

Вказаний факт підтверджується і висновком експертизи КЗ Сумської обласної ради «Сумська обласна універсальна наукова бібліотека» (а.с.13-14), згідно якого дана книга є культурною цінністю та обмежена до переміщення через митний кордон України.

Висновок місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.471 МК України, за наведених у постанові судді обставин, є обґрунтованим, вмотивованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку у їх сукупності і учасниками провадження не оспорюється.

Згідно зі ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому слід виходити з того, що усне зауваження може бути зроблено лише за малозначне, тобто таке правопорушення, яке не становить великої суспільної шкідливості й не завдають значних збитків державним чи суспільним інтересам або безпосередньо громадянам.

Так, враховуючи той факт, що ОСОБА_1 перевозив вказану книгу в особистих речах без ознак приховування, а також те, що в суді апеляційної інстанції він надав пояснення, що дана книга була придбана ним на території Російської Федерації на ринку в якості подарунку сину, йому не були відомі вимоги закону про необхідність декларування цього предмету, то на переконання апеляційного суду такими діями ОСОБА_1 не було завдано шкоди державним чи суспільним інтересам, а також відсутні обставини, що обтяжують покарання, а тому суд першої інстанції, врахувавши характер вчиненого правопорушення, особу винного та предмет, який він переміщував через кордон, правомірно вважав за можливе на підставі ст.22 КУпАП розцінювати дане правопорушення як малозначне, звільнивши ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Згідно з ч.1 ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ст.489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції були виконані в повному обсязі, при прийнятті рішення обставини справи досліджено повно та об`єктивно.

Крім того, санкцією ст.471 МК України передбачено, якщо безпосередніми предметами правопорушення є товари, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено законодавством України, застосовується покарання у виді штрафу з конфіскацією цих товарів.

Враховуючи вищезазначене вважаю, що покарання, пов`язане з конфіскацією книги «Народовєдєніє», 1903 року, яка є власністю ОСОБА_1 та має для нього значну цінність, є занадто суворим, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосувати у даному провадженні положення ст.22 КУпАП, та закрити його за малозначністю скоєного, оголосивши порушнику усне зауваження.

Вважаю, що постанова суду першої інстанції відповідає вимогам чинного законодавства, та підстав для задоволення апеляційної скарги представника Сумської митниці ДФС Бикова Д.О. не вбачається.

Керуючись ст.294 КУпАП, ст.ст.487, 530 МК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 квітня 2019 року, якою за малозначністю закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.471 МК України відносно ОСОБА_1 та оголошено йому усне зауваження - залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника Сумської митниці ДФС Бикова Д.О. - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуЛитовченко Н. О.

.