Справа №333/402/19
Провадження №3/333/288/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 червня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Холод Р.С., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжі, громадянина України, українця, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До суду з Головного управління ДФС у Запорізькій області надійшла адміністративна справа відносно ОСОБА_1 за вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №14 від 19.04.2019 року, ОСОБА_1 здійснював реалізацію дизельного палива через автомобільні заправочні станції без державної реєстрації в якості суб`єкта підприємницької діяльності за адресами: АДРЕСА_2 шосе, 12-Б; м. Запоріжжя, вул. Чубанова, 1, тобто порушив встановлений законом порядок здійснення підприємницької діяльності.

У судові засідання, призначені на 19.02.2019 року, 15.03.2019 року та 16.04.2019 року, ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

16.04.2019 року до суду надав пояснення, в яких зазначив, що працівники ДФС склали відносно нього адміністративний протокол, який він підписав, але свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, він не визнає. Пояснення, які приймав працівник податкової поліції він підписав, але їх не читав, так як працівник, який їх складав, зазначив, що за ці пояснення він не буде притягнутий до адміністративної відповідальності.

Дійсно металеві ємності з дизельним паливом та паливно-роздаточні установки з обладнанням, виявленими 18.01.2019 року за адресами: АДРЕСА_3 та вул АДРЕСА_4 , належать йому. У нього відсутні документи, які надають право здійснювати торгівлю паливно-мастильними матеріалами, проте, фактично господарської діяльності він особисто не здійснював.

Працівниками ДФС був зафіксований єдиний факт продажу дизельного палива 18.01.2019 року по вул. Чубанова, 1 охоронцем вказаної території ОСОБА_2 . Але, чому він без його відома здійснював дії по продажу дизельного палива, він не знає.

На території за адресою: АДРЕСА_4 18.01.2019 року, коли він там знаходився, до охоронця вказаної території, підійшов чоловік з п`ятилітровою каністрою та попрохав налити йому 1-1,5 літрів дизельного палива. При цьому, невідомий пояснив, що в його автомобілі закінчилося паливо і він не може доїхати до заправки. Охоронець підійшов до нього та спитав, чи можливо налити дизельного палива. Він категорично відмовився, але невідомий чоловік вмовив його та він попрохав охоронця, щоб той влив чоловіку 1 літр дизельного палива. Коли він казав, щоб охоронець налив дизельного палива, це паливо він не продавав, а вирішив просто допомогти невідомому. Він не бачив, щоб за паливо охоронець отримав гроші.

Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що у його діях відсутні дії, які дають підстави притягнення його до адміністративної відповідальності.

У подальшому, суд викликав для допиту як свідків ОСОБА_2 (особу, на яку посилався ОСОБА_1 ), а також ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були присутні під час закупівлі дизельного палива за адресою: АДРЕСА_4 , але останні до суду не з`явилися.

У судовому засіданні суддя дослідив матеріали, долучені працівниками ДФС У Запорізькій області, до справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а саме:

- протокол про адміністративне правопорушення № 14 від 19.01.2019 року;

- рапорт старшого оперуповноваженого ГУ ДФС у Запорізькій області Богомазової К.О., згідно якого працівниками ГУ ДФС у Запорізькій області встановлено факт здійснення незаконної підприємницької діяльності ОСОБА_1 за адресами: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 ;

- протокол огляду від 18.01.2019 року, згідно якого 18.01.2019 року ОСОБА_2 здійснював реалізацію дизельного палива за адресою: АДРЕСА_3 ;

- протокол огляду від 18.01.2019 року, за участі ОСОБА_5 , згідно якого на території за адресою: м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 12-Б функціонує автомобільна заправна станція, де здійснюється реалізація дизельного палива;

- акт закупки дизельного палива від 18.01.2019 року, згідно якого ст. оперуповноважений ГУ ДФС у Запорізькій області Габелко А.В. у присутності двох свідків ( ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ), здійснив закупку дизельного палива у кількості 5 літрів за 127 грн. за адресою: АДРЕСА_4 ;

- пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ;

- пояснення ОСОБА_1 ;

- розписка ОСОБА_1 , згідно якої він отримав на відповідальне зберігання відповідно до протоколів оглядів від 18.01.2019 року за адресами: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , речі;

- копію паспорта громадянина України та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру на ім`я ОСОБА_1 ;

- фотознімки.

Оцінюючи надані судді докази в їх сукупності, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

До суду як доказ здійснення 18.01.2019 року ОСОБА_1 підприємницької діяльності (реалізації дизельного палива) без державної реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 наданий протокол огляду від вказаної дати.

Згідно пояснень ОСОБА_1 за вказаною адресою 18.01.2019 року він не знаходився і чому здійснював продаж дизельного палива охоронець ОСОБА_2 , він не знає.

У зазначеному протоколі вказано, що огляд проводився у період з 16 год. 30 хв. до 18 год. 30 хв. за участю ОСОБА_2 Практично в цей же час (у період з 16 год 35 хв. до 18 год. 09 хв.) працівниками ДФС у Запорізькій області проводився огляд за іншою адресою: АДРЕСА_3 Північне АДРЕСА_4 за участю ОСОБА_1 , тобто підтверджуються дані, надані останнім, що він 18.01.20190 року, коли здійснювалась реалізація дизельного палива за адресою: АДРЕСА_3 , був відсутній. Крім того, працівниками ДФС у Запорізькій області зафіксовано факт продажу дизельного палива за цією адресою саме ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1

Також, у протоколі огляду вказано, що цей документ складений на підставі ст. 264 КУпАП та вказаним протоколом встановлено, що за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чубанова, 1 функціонує торговий об`єкт, а саме АЗС, де здійснювалась реалізація дизельного палива ОСОБА_2 .

Аналіз положень ст. 264 КУпАП дає підстави стверджувати, що вказаний огляд, який проводився працівником ДФС у Запорізькій області не є оглядом речей у розумінні вказаної статті. Фактично працівник ДФС у Запорізькій області провів огляд місця події, який не передбачено нормами КУпАП. Крім того, у протоколі зафіксовано певний процес, а не огляд якоїсь річчі, що також не регламентовано нормами ст. 264 КУпАП.

Протокол огляду від 18.01.2019 року за адресою: АДРЕСА_4 має аналогічні недоліки, тому суддя не вбачає підстав визнати дані, отримані під час цього огляду як належні та допустимі. Цим оглядом фактично здійснено огляд місцевості, а не певної речі, зафіксовано певний процес.

Акт закупки дизельного палива від 18.01.2019 року також не відповідає вимогам КУпАп, так як у ньому відсутнє жодне посилання на відповідну норму КУпАП, яка регламентувала процес закупки, текст акту виконаний на російській мові.

З пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вбачається, що вони 18.01.2019 року були присутні при тому, як працівник ДФС в Запорізькій області взяв каністру та направився до автомобільної заправки, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 12-Б, де йому якийсь працівник у каністру налив дизельного палива. Тобто, вказані пояснення не спростовують пояснення ОСОБА_1 , що саме охоронець, а не він особисто наливав дизельне паливо у каністру невідомому чоловіку.

Таким чином, на думку судді, відсутні докази вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, суддя вважає, що по справі відсутні належні і достатні докази, оцінивши які, можливо було б дійти до безсумнівного висновку стосовно винуватості ОСОБА_1 Враховуючи, що докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому на думку суду, працівники ГУ ДФС у Запорізькій області не довели, що у діях ОСОБА_1 мається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Згідно з п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення;

Керуючись ст.ст. 164, 245, 247, 251, 252, 266, 280 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод