Пр. № 3/756/4793/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2019 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Майбоженко А.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 22 липня 2019 року, протягом всього дня, знаходячись за місцем свого проживання, а саме в АДРЕСА_1 , висловлювалася нецензурною лайкою відносно батька ОСОБА_2 , чим вчинила психологічне насильство у сім`ї.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненні правопорушення не визнала, надала суду свої письмові пояснення, згідно яких вбачається, що у неї з 2014 року конфлікт з сестрою ОСОБА_3 з приводу місця проживання їх батька та догляду за батьками. В квартирі зараз нестерпна психоемоційна обстановка, що призводить до загострення конфліктів. Щодо обставин, що зазначені в протоколі нічого конкретного пояснити не змогла, посилаючись на те, що у них тривалий конфлікт, який загострюється майже кожного дня. При цьому всі його учасники поводяться всупереч встановленим правилам співжиття, ображають один одного.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно 173-2 КУпАП, відповідальність за вказаною статтею настає у випадку вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Згідно зі ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також, при розгляді справ про адміністративні правопорушення необхідно з`ясувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП, а зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченими ст. ст. 283 і 284 КУпАП.

У ній, зокрема, потрібно наводити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

В справі, що розглядається судом встановлено, що згідно пояснень потерпілого ОСОБА_2 , зі змісту яких вбачається, що 22.07.2019 року його молодша донька ОСОБА_1 протягом дня висловлювалась нецензурною лайкою, постійно вчиняє конфлікти та психологічне насильство щодо нього. До матеріалів справи долучено також копію заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення (психологічного насильства в сім`ї від 14.07.2019 року, в якій нею описана складна психоемоційна обстановка в сім`ї, вчинення психологічного насильства її сестрою ОСОБА_1 протягом тривалого часу щодо батька.

Інших даних, які б надавали можливість суду встановити дійсні обставини конфлікту та його хід 22.07.2019 року, матеріали справи не містять. Тривалий конфлікт в сім`ї може породжувати суперечки та конфлікти, однак для оцінки дій однієї зі сторін конфлікту про вчинення психологічного насильства необхідно з`ясовувати всі обставини того, що трапилось.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, і однією із таких презумпцій є закріплена в ст. 62 Конституції України презумпція невинуватості, відповідно до якої особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Тобто, особа не зобов`язана доказувати свою невинуватість і її поведінка вважатиметься правомірно, доки не буде доказано зворотне.

У Рекомендації No R (91) 1 Комітета Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції», одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративного органу.

Матеріали справи не містять доказів, які б були достатніми для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки не містять часу вчинення правопорушення, не зазначено та не опитано свідків конфлікту. Більш того, перевірка щодо ситуації в сім`ї була здійснена працівниками поліції після надходження заяви ОСОБА_3 (14.07.2019) та лише шляхом опитування встановлено дату правопорушення від потерпілого ОСОБА_2 - 22.07.2019 року, тобто вже після надходження заяви. Наявність тривалого побутового конфлікту може свідчити про наявність неприязні між його учасниками, що ставить під сумнів пояснення, надані однією зі сторін конфлікту щодо неправомірних дій іншого. При складанні протоколів про адміністративне правопорушення та оформленні матеріалів справи, працівники поліції мають зважати на це і подавати докази, що обвинувачують чи виправдовують особу від незаінтересованих осіб.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, не є доведеною.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

П О С ТА Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А. М. Майбоженко